Справа № 160/23103/23
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить:
-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо невидачі ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) (Додаток 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України);
-зобов`язати уповноважену особу Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » видати ОСОБА_1 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) (Додаток 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України).
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач у серпні 2022 року був мобілізований до Збройних сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 та зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти. Позивач зазначає, що приблизно у жовтні 2022 року, перебуваючи на бойовому чергуванні поблизу населеного пункту «Бурлацьке», отримав контузію внаслідок обстрілів супротивника. Довідкою ВЛК від 06.01.2023 № 625, виданої військовою частиною НОМЕР_2 МО України, позивачу встановлено діагноз: «ДЕП І ст. з дрібно - вогнищевою симптоматикою з тимчасовим порушенням функції» та констатовано причинний зв`язок між захворюванням та проходженням військової служби. Проте на підставі іншої довідки ВЛК від 17.03.2023 №168/50, виданої КП «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» Дніпропетровської обласної ради», позивачу встановлений діагноз: «стан після декомпенсації хронічної енцефалопатії складного генезу ІІ ступеню, прогресуючий перебіг з помірною координаторною недостатністю, помірними когнітивними порушеннями, цефалгічним синдромом вегетативним синдромом із пресинкопальними станами, за даними МРТ головного мозку (24.01.2023), помірно виражені атрофічні зміни головного мозку, з вогнищами мікрокістозної дегенерації у півкулях головного мозку та в лівій гемісфері мозочка» та констатовано, що дане захворювання не пов`язане з проходженням військової служби. Вважає, що така розбіжність у вказаних висновках військово-лікарських комісій зумовлена тим, що у позивача відсутня довідка про обставини травми (додаток 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України від 14.08.2008 № 402). З метою встановлення причинного зв`язку між травмою та захистом батьківщини, позивач звернувся до відповідача з рапортом про видачу довідки щодо обставин травми (контузії) (додаток 5 до Положення 402). За результатом розгляду рапорту про надання довідки про обставини травми проведено службове розслідування, за результатами якого видано наказ командира в/с НОМЕР_1 № 46-ОД від 07.07.2023, відповідно до якого факт отримання поранення під час виконання бойового завдання не знайшов свого підтвердження, у видачі довідки відмовлено. Вважаючи протиправною бездіяльність НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що полягає у невидачі довідки про обставини травми (поранення, контузії), позивач звернувся з цим позовом до суду з метою захисту своїх порушених прав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 14.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог. У відзиві зазначено, що 07.04.2023 засобами поштового зв`язку на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт, зареєстрований в журналі реєстрації за вх. №177 від 07.04.2023 від солдата ОСОБА_2 , колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , в якому останній наголошує на тому, що отримав поранення у жовтні місяці 2022 року, надав клопотання про видачу довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою 5, відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008. У зв`язку з тим, що за результатом службового розслідування не встановлено факту отримання (травм, контузій, каліцтва) в період з 01.10.2022 по 31.10.2022, відповідач вважає що відсутні підстави для видачі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у серпні 2022 року ОСОБА_1 був мобілізований до Збройних сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 та зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти.
На підставі бойового розпорядження ОУВ «Дніпро» №7ОЗТ/ОКП від 24.08.2022 та відповідних бойових розпоряджень командира військової частини НОМЕР_1 брав участь у виконанні бойового (спеціального) завдання, в період з 01.10.2022 по 31.10.2022 щодо утримання вогневих рубіжів та позицій в першому ешелоні оброни батальйону - військової частини НОМЕР_1 , що розташовувалися в районі АДРЕСА_1.
У період з 10.12.2022 по 14.12.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ОМЦ серцево-судинних захворювань» ЗОР, що підтверджується перевідним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого № 4898.
З 12.01.2023 по 13.02.2023 перебував на лікуванні у відділенні відновного лікування хворих з ураженням спинного та головного мозку КП «Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр «Солоний лиман» ДОР, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 143/80.
Довідкою ВЛК від 06.01.2023 №625 позивачу встановлено діагноз: «ДЕП І ст. з дрібно - вогнищевою симптоматикою з тимчасовим порушенням функції» та констатовано причинний зв`язок між захворюванням та проходженням військової служби.
З метою встановлення причинного зв`язку захворювання (травм, контузій, каліцтва) проведено медичний огляд військово-лікарською комісією КП «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» Дніпропетровської обласної ради», за результатом якою видано довідку ВЛК від 17.03.2023 № 168/50, згідно з якою позивачу встановлено діагноз: «стан після декомпенсації хронічної енцефалопатії складного генезу ІІ ступеню, прогресуючий перебіг з помірною координаторною недостатністю, помірними когнітивними порушеннями, цефалгічним синдромом вегетативним синдромом із пресинкопальними станами, за даними МРТ головного мозку (24.01.2023), помірно виражені атрофічні зміни головного мозку, з вогнищами мікрокістозної дегенерації у півкулях головного мозку та в лівій гемісфері мозочка» та констатовано, що дане захворювання не пов`язане з проходженням військової служби.
Командиром військової частини НОМЕР_1 отримано рапорт позивача (зареєстрований в журналі реєстрації за вх. №177 від 07.04.2023), в якому останній наголошує на тому, що отримав поранення у жовтні місяці 2022 року та надав клопотання про видачу довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою 5, відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402.
З метою встановлення факту, причин та обставин отримання поранення вказаним військовослужбовцем під час виконання бойових завдань за призначенням у жовтні 2022 призначено службове розслідування.
Відповідно до акту службового розслідування від 05.07.2023 у ході службового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_3 , колишній водій 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , на підставі бойового розпорядження ОУВ «Дніпро» №7ОЗТ/ОКП від 24.08.2022 та відповідних бойових розпоряджень командира військової частини НОМЕР_1 брав участь у виконанні бойового (спеціального) завдання, в період з 01.10.2022 по 31.10.2022 щодо утримання вогневих рубіжів та позицій в першому ешелоні оброни батальйону - військової частини НОМЕР_1 , що розташовувалися в районі АДРЕСА_1 . Отримання позивачем в період з 01.10.2022 по 31.10.2022 поранень (травм, контузій, каліцтва) зафіксовано не було.
Відповідно до пояснень лейтенанта ОСОБА_4 , командира стрілецької роти військової часини НОМЕР_1 ; головного сержанта ОСОБА_5 ; молодшого сержанта ОСОБА_6 позивач у період з 01.10.2022 по 31.10.2022 поранень (травм, контузій, каліцтва) не отримував; не звертався з погіршенням стану здоров`я та/або внаслідок отримання поранення (травм, контузій, каліцтва) до медичної служби - медичного пункту військової частини НОМЕР_3 , відповідних заяв (рапортів) та клопотань про надання медичної допомоги у в`язку із пораненням (травмою, контузією, каліцтвом) не надавав.
Відповідно до рапорту сержанта ОСОБА_7 , лікаря медичного пункту військової частини НОМЕР_4 , солдат ОСОБА_3 не звертався за медичною допомогою до медичної служби-медичного пункту військової частини НОМЕР_1 в період з 01.10.2022 по 31.10.2022.
Відповідно до пояснень старшого лейтенанта ОСОБА_8 , оперативного чергового військової частини НОМЕР_1 , встановлено, що у період з 01.10.2022 по 31.10.2022 доповідей про факти (або інші відомості) поранення солдата Сосновчика по службі оперативного чергового військової частини НОМЕР_1 не проходило.
Довідкою ВЛК від 17.03.2023 № 168/50, виданої КП «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» Дніпропетровської обласної ради», позивачу встановлено діагноз: «стан після декомпенсації хронічної енцефалопатії складного генезу ІІ ступеню, прогресуючий перебіг з помірною координаторною недостатністю, помірними когнітивними порушеннями, цефалгічним синдромом вегетативним синдромом із пресинкопальними станами, за даними МРТ головного мозку (24.01.2023), помірно виражені атрофічні зміни головного мозку, з вогнищами мікрокістозної дегенерації у півкулях головного мозку та в лівій гемісфері мозочка» та констатовано, що дане захворювання не пов`язане з проходженням військової служби.
Відповідно до витягу з наказу Військової частини НОМЕР_1 від 07.07.2023 службове розслідування щодо встановлення факту, причин та обставин отримання поранення військовослужбовця під час виконання бойових завдань у жовтні 2022 року солдата ОСОБА_1 , колишнього водія 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 завершено. Факт отримання поранення військовослужбовця під час виконання бойових завдань у жовтні 2022 року солдатом ОСОБА_9 , колишнім водієм 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 вважається таким, що не знайшов свого підтвердження.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232 (далі - Закон №2232).
Статтею 1 Закону №2232 регламентовано, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
За змістом частини 2 статті 1 Закону №2232 військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина 1 статті 2 Закону №2232).
Згідно із частиною 6 статті 2 Закону №2232 одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 14 статті 2 Закону №2232).
Абзацом 4 статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543 визначено, що мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено про оголошення та проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах, визначає Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 №548 (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ).
Так, за нормами статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо)
Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника (стаття 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).
Відповідно до пункту 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07.04.2017 №124 (далі - Інструкція №124), рапорт (заява) це письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.
Наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 №735 затверджено Інструкцію про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України (далі - Інструкція №735), яка визначає порядок розгляду, реєстрації, приймання, узагальнення та аналізу звернень військовослужбовців, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також інших громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які законно перебувають на території України (надалі по тексту також - громадяни), у структурних підрозділах апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, інших органів військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (надалі по тексту також - військові частини), а також визначає порядок контролю за його дотриманням.
Відповідно до пункту 2 розділу 2 Інструкції №735 письмові звернення громадян, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю, первинному розгляду та реєстрації з метою визначення їх належності до компетенції відповідного органу військового управління та призначення за ними конкретного виконавця.
Усі звернення громадян, що надходять до Міністерства оборони України, органів військового управління, військових частин, підлягають обов`язковій класифікації за встановленими статтею 3 Закону України "Про звернення громадян" їх видами, а саме: пропозиції (зауваження), заяви (клопотання), скарги. Подальший розгляд пропозицій, заяв та скарг громадян проводиться з урахуванням особливостей, установлених статтями 14, 15 та 16 зазначеного Закону (пункт 6 глави 1 Інструкції №735).
Приписами пункту 5 глави 3 Інструкції №735 передбачено, звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, ураховуючи вихідні, святкові та неробочі дні, а ті, які не потребують додаткового вивчення та проведення перевірки за ними, - невідкладно, але не пізніше 15 днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін розв`язати порушені у зверненні питання неможливо, то керівник відповідного органу військового управління, командир військової частини або особа, що тимчасово виконує його обов`язки, установлює термін, потрібний для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати 45 днів.
Відповідь за результатами розгляду звернення обов`язково дається тим органом військового управління, військовою частиною, які його отримали і до компетенції яких входить розв`язання порушених у зверненні питань, за підписом керівників або осіб, яким право ставити підпис надано відповідним керівником органу військового управління, командиром військової частини (пункт 7 глави 3 Інструкції №735).
Попри вказане, у спірному випадку, слід звернутися до вимог пункту 3.1 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, за змістом якого документообіг у військовій частині (установі), їх підрозділах це проходження документів із моменту їх створення або одержання до завершення виконання або відправлення.
Згідно підпунктів 3.11.1. і 3.11.4. пункту 3.11. Інструкції №124 контроль за виконанням документів здійснюється з метою забезпечення своєчасного та належного їх виконання та підвищення персональної відповідальності кожної посадової особи за доручену справу.
Строк виконання документа може встановлюватися в нормативно-правовому акті, розпорядчому документі або резолюції командування (керівництва). Строки виконання документів визначаються в календарних днях, починаючи з дати його реєстрації (підпису командування (керівництва).
Якщо останній день строку виконання документа припадає на неробочий день, то останнім днем строку виконання документа вважається перший день після неробочого дня.
Як передбачено підпунктом 3.11.5. пункту 3.11 Інструкції №124 строки можуть бути типовими або індивідуальними. Типові строки виконання документів установлюються законодавством. Строки виконання основних документів наведено в додатку 44 до цієї Інструкції. Індивідуальні строки встановлюються командуванням (керівництвом) військової частини (установи). Кінцевий строк виконання, як правило, зазначається в тексті документа або резолюції.
Документи, в яких не зазначено строк виконання, повинні бути виконані не пізніше ніж за 30 календарних днів із моменту реєстрації документа у військовій частині (установи), до якої надійшов документ (підпункт 3.11.6. пункту 3.11. Інструкції №124).
У додатку 44 до цієї Інструкції відсутній строк виконання (розгляду) рапорту військовослужбовця про видачу довідки про обставини поранення (травми, контузії).
Слід звернути увагу також на те, що норми правового регулювання строків визначені Інструкцією №735 та Інструкцією №124 не містять ознак колізій, тобто не суперечать одна одній.
Відповідно до пункту 6 глави 3 Інструкції №735 звернення вважається вирішеним, якщо розглянуто всі поставлені в ньому питання, прийнято обґрунтоване рішення та вжито потрібних заходів щодо його виконання і заявника повідомлено про результати розгляду звернення і прийняте рішення.
Судом встановлено, що відповідач розглянув рапорт та надав відповідь від 12.07.2023 №2260 з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №46-ОД, відовідно до якого факт отримання поранення військовослужбовця під час виконання бойових завдань у жовтні 2022 року солдат ОСОБА_1 , колишнім водіємІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 вважається таким, що не знайшов свого підтвердження.
Суд зазначає, що у випадках, коли потрібно з`ясувати причини та умови отримання військовослужбовцем гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі внаслідок бойових уражень або дій з боку противника, проводиться службове розслідування.
Відповідно до пункту 1 розділу V Інструкції №332 у разі настання нещасних випадків, зазначених у пункті 1 розділу II та пункті 1 розділу III цієї Інструкції, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил, свідок або військовослужбовець, який виявив нещасний випадок, повинен негайно надати потерпілому військовослужбовцю домедичну допомогу, а за можливості - екстрену медичну допомогу і за потреби вжити всіх можливих заходів щодо евакуації потерпілого військовослужбовця до військового або найближчого закладу охорони здоров`я та повідомити найближчого за місцезнаходженням старшого командира (начальника), у безпосередньому або в прямому підпорядкуванні якого на час настання нещасного випадку перебував потерпілий військовослужбовець.
Командир (начальник), який отримав повідомлення про нещасний випадок, першочергово зобов`язаний:
-негайно після прибуття на місце нещасного випадку організувати надання потерпілому військовослужбовцю домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги та за потреби - його евакуацію до закладу охорони здоров`я у разі, якщо ці заходи не були здійснені свідком нещасного випадку або військовослужбовцем, який його виявив;
-оглянути та обстежити місце нещасного випадку, за наявності необхідних засобів здійснити його фото- або відеофіксацію;
-опитати прямих та опосередкованих свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб, отримати від них письмові пояснення;
-скласти ескіз або схему місця, де стався нещасний випадок;
-отримати за можливості письмові пояснення військовослужбовців, витяги з наказів або їх копії та інші документи, що підтверджують виконання потерпілим військовослужбовцем під час настання нещасного випадку обов`язків військової служби (пункт 2 розділу V Інструкції №332)
Приписами пункту 3 розділу V Інструкції №332 передбачено, що командир (начальник), який отримав повідомлення про нещасний випадок, після вжиття ним першочергових заходів, зазначених у пункті 2 цього розділу, складає, особисто підписує рапорт та за можливості негайно надсилає (надає) його разом з зібраними ним безпосередньо на місці нещасного випадку матеріалами (пояснення, ескізи, схеми та інші документи) командиру військової частини, у складі якої на дату настання нещасного випадку проходив службу потерпілий військовослужбовець.
У рапорті зазначаються: дата і час настання нещасного випадку; стислий опис та характеристика місця нещасного випадку; відомості про потерпілого військовослужбовця: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), число, місяць та рік народження; стислий опис обставин та ймовірних причин нещасного випадку; вид, характер та локалізація травми або поранення, що отримав потерпілий від нещасного випадку військовослужбовець; відомості про свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; інформація про обсяг домедичної допомоги або невідкладної (екстреної) медичної допомоги, наданої безпосередньо на місці нещасного випадку; заклад охорони здоров`я, у який евакуйовано потерпілого військовослужбовця; час та дата складення рапорту, посада, військове звання, підпис, власне ім`я прізвище командира (начальника), який склав рапорт.
В силу правового регулювання пункту 4 розділу V Інструкції №332 командир військової частини після отримання рапорту зобов`язаний організувати проведення розслідування та його документальне оформлення згідно з вимогами цієї Інструкції.
Комісія з розслідування після розгляду та вивчення інформації, що міститься у первинному рапорті та наданих разом з ним документах, оформлює акт за формою НВ-2 та у разі, якщо випадок за висновком комісії визнано таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, складає акт за формою НВ-3 (пункт 5 Розділу V «Особливості розслідування нещасних випадків, що сталися в районах бойових дій або проведення антитерористичної операції» Інструкції).
Відповідно до пункту 18 Розділу ІІ Інструкції за результатами розслідування командир військової частини видає наказ. На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом №402.
Тобто, виданню військовослужбовцю довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) передує певна процедура, визначена вказаною Інструкцією №332, та її оформлення належить до виключної компетенції спеціально уповноваженого на те органу, відповідно до висновків, зазначених в акті комісією з розслідування нещасного випадку.
Аналіз наведених законодавчих приписів свідчить, що отримання травми військовослужбовцем під час проходження військової служби є підставою для проведення у встановленому порядку розслідування, за наслідками якого складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), яка надалі враховується ВЛК під час прийняття постанови про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.
В матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до Військової частини НОМЕР_1 з рапортом про проведення розслідування нещасних випадків, що сталися в районах бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил за фактом отримання останнім травми у жовтні 2022 року, доказів протилежного суду не надавалось.
Суд також звертає увагу позивача на несвоєчасність його звернення до відповідача з рапортом від 25.03.2023, оскільки такий подано через 5 місяців з моменту отримання військовослужбовцем травми.
Наказом Міністерства оборони України від 06.10.2020 №363 затверджено Інструкцію з ведення Історичного формуляра, Історичної довідки та Журналу бойових дій (далі - Інструкція №363).
У розділі IV Інструкції №363 визначено порядок ведення Журналу бойових дій. Журнал бойових дій ведеться у військових частинах (їх підрозділах), а також на кораблях 1-го, 2-го та 3-го рангів з моменту отримання наказу, директиви про залучення до ведення бойових дій до моменту завершення виконання завдань у районі бойових дій. Журналу бойових дій надається гриф обмеження доступу відповідно до відомостей, які містяться в ньому. Ведення Журналу бойових дій здійснюється у довільній формі на підставі оперативних директив, бойових наказів, розпоряджень, зведень, бойових донесень тощо, а також усних розпоряджень старших начальників і командирів (додаток 2).
Відповідно до пункту 2 розділу IV Інструкції №363 ведення журналу здійснюється посадовою особою, призначеною наказом командира військової частини.
Інструкцією №363 у розділі IV вказано обов`язкові складові Журналу бойових дій, а саме:
-загальна обстановка перед початком операції (бою);
-бойовий склад та угруповання своїх військ та військ противника;
-співвідношення сил і засобів;
-коротке викладення завдання військовій частині (підрозділу); рішення командира та бойові завдання, поставлені підпорядкованим частинам (підрозділам);
-уточнені рішення та розпорядження, які віддавалися командирами (начальниками) чи були отримані від старших начальників;
-дані про захоплення полонених та трофеї;
-втрати своїх військ і противника;
-можливі висновки та пропозиції щодо тактики застосування військ (сил).
Крім того, до Журналу бойових дій можуть додаватися звітні карти, схеми бойових епізодів, характерних укріплень, фотоілюстрації, копії інших документів тощо.
Журнал бойових дій після завершення ведення підлягає внесенню в Опис справ постійного зберігання.
Міністром оборони України 23.06.2022 видано окреме доручення №912/з/29, пункт 3 якого передбачає, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі бойового наказу, журналу бойових дій або рапорту командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових спеціальних завдань.
З огляду на наведені норми, суд доходить висновку, що обставина отримання травми військовослужбовцем ОСОБА_1 , знайшла б своє відображення у журналі бойових дій.
В свою чергу, відповідач вказує, що в журналі бойових дій обставина отримання військовослужбовцем у жовтні 2022 року травми не зафіксована, доказів протилежного позивач до суду не надав.
Приписами статті 87 Статуту внутрішньої служби ЗСУ начальник медичної служби бригади відповідає за організацію та проведення лікувально-профілактичних, санітарно-гігієнічних і протиепідемічних заходів у бригаді, своєчасне надання необхідної медичної допомоги травмованим (пораненим) та хворим.
У статті 87 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначено перелік обов`язків начальника медичної служби, зокрема, останній зобов`язаний готувати медичні документи, необхідні для проходження військовослужбовцем медичного огляду військово-лікарською комісією, та доповідати командирові бригади про його результати; за результатами проведеного службового розслідування щодо отримання військовослужбовцем поранення (травми, отруєння) складати довідку встановленого зразка про обставини одержання поранення (травми, отруєння). Довідку про поранення (травму, отруєння) в усіх випадках подавати до закладу охорони здоров`я, в якому лікується поранений (травмований), після проведення службового розслідування, але не пізніше 10 діб після отримання поранення (травми, отруєння).
Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого Наказом 14.08.2008 за №402 (далі - Положення №402) передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям (пункт 1.1 глави 1 розділу I Положення №402).
Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I вказаного Положення військово-лікарська експертиза - це медичний огляд, зокрема, військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання (пункт 2.1 глави 2 розділу I Положення №402).
Згідно з пунктом 21.1 глави 21 розділу II Положення №402 у разі, коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.
Зі змісту пунктів 6.1 та 6.2 глави 6 розділу II Положення №402 слідує, що направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться, зокрема, прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, та на таких військовослужбовців подається відповідний перелік документів, в тому числі в разі, якщо особи, які направляються на огляд з приводу поранень, травм, контузій, каліцтв, одержаних у період проходження ними військової служби, - оригінал довідки про обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).
Таким чином, встановлення причинного зв`язку поранення (травми, контузії, каліцтва) проводиться, зокрема, на підставі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).
Проте довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) може бути складена за результатами проведеного службового розслідування щодо отримання військовослужбовцем поранення (травми, отруєння). Наведені положення передбачають право військовослужбовця на отримання довідки про обставини травми за наявності достатніх підстав, а також ініціювання цих питань та подання рапортів з питань, що виникають під час проходження військової служби.
З метою встановлення причинного зв`язку захворювання (травм, контузій, каліцтва) було проведено медичний огляд військово-лікарською комісією КП «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» Дніпропетровської обласної ради», за результатом якою видано довідку ВЛК від 17.03.2023 № 168/50, позивачу встановлений діагноз: «стан після декомпенсації хронічної енцефалопатії складного генезу ІІ ступеню, прогресуючий перебіг з помірною координаторною недостатністю, помірними когнітивними порушеннями, цефалгічним синдромом вегетативним синдромом із пресинкопальними станами, за даними МРТ головного мозку (24.01.2023), помірно виражені атрофічні зміни головного мозку, з вогнищами мікрокістозної дегенерації у півкулях головного мозку та в лівій гемісфері мозочка». За результатами такого огляду, військово-лікарською комісією встановлено, що захворювання, "НІ", не пов`язане з проходженням військової служби.
Суд вважає за необхідне зазначити, що встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв з військовою службою є компетенцією військово-лікарської комісії, втручання у ці повноваження судом - недопустимо. Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, зокрема у постанові від 09.10.2019 у справі №802/468/17-а, які в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Таким чином, ВЛК надано виключне право встановлення причинного зв`язку захворювань, травм, поранень, контузій, травм, каліцтв, у тому числі тих, що призвели до смерті, у військовослужбовців та вибір формулювань в яких приймаються постанови ВЛК. Жоден інший орган влади не може брати на себе відповідні повноваження.
Медичний огляд військово-лікарською комісією КП «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» Дніпропетровської обласної ради», за результатом якою видано довідку ВЛК від 17.03.2023 №168/50, було проведено та констатовано, що дане захворювання не пов`язане з проходженням військової служби. Позивачем не надано доказів оскарження такого рішення ВЛК, отже воно є чинним.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідачем доведена правомірність своїх дій, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська