Справа № 520/461/24
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питання прийняття до розгляду заяви про сдуовий контроль у порядку ст. 383 КАС України

14 травня 2024 року справа № 520/461/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Сліденко А.В., розглянувши подану із посиланням на ст.383 КАС України заяву представника ОСОБА_1 від 13.05.2024р. у справі за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник, отримувач пенсії) до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності суб"єкта владних повноважень, спонукання суб"єкта владних повноважень до вчинення конкретного управлінського волевиявлення,

встановив:

13.05.2024 р. до суду через систему "Електронний суд" (документ сформовано в системі 12.05.2024р.) надійшла заява представника позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктов владних повноважень на виконання рішення суду в порядку ст. 383 КАС України, в якій викладена вимога про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 щодо невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 року у справі №520/461/24 в частині прийняття рішення по суті рапорту молодшого сержанта ОСОБА_1 від 09.11.2023 року з приводу звільнення з військової служби за сімейними обставинами.

Аргументуючи ці вимоги представник заявника зазначив, що в мотивувальній частині рішення від 26.02.2024 судом досліджувалось питання щодо строків розгляду рапортів військовослужбовців, максимальний строк такого розгляду не повинен перевищувати 45 днів. Позивачем до прийняття відповідачем будь якого рішення по суті рапорту додатково подано рапорт від 24.04.24 (вх. №2317 від 23.04.24) про приєднання до рапорту на звільнення висновку Лікарської-консультативної комісії за формою №080-4/о від 18.04.24 за №256, відповідно до якого його мати ОСОБА_2 маючи порушення функцій організму через наявність невиліковних хвороб не може самостійно пересуватись та самообслуговуватись, внаслідок чого їй рекомендовано соціальну послугу: соціальна послуга з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Таке доповнення до рапорту є таким, що додатково підтверджує право позивача на звільнення за сімейними обставинами, не потребує додаткового часу для вивчення та для прийняття рішення по суті рапорту, проте жодне рішення відповідачем не прийнято.

Вирішуючи питання належності оформлення процесуального документа, суд виходить з таких підстав та мотивів.

У межах даної справи позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправною бездіяльності Командира Військової частини НОМЕР_2 що розгляду та ненадання мотивованої відповіді на рапорт молодшого сержанта ОСОБА_1 (вхідний в/ч НОМЕР_1 від 15.11.2023 №5086) про звільнення з військової служби на підставі п.п. г) п.2) ч.4 ст. 26 ЗУ № 2232-XII; 2) визнання протиправною бездіяльності Командира Військової частини НОМЕР_1 що розгляду та ненадання мотивованої відповіді на рапорт молодшого сержанта ОСОБА_1 (вхідний в/ч НОМЕР_1 від 15.11.2023 №5086) про звільнення з військової служби на підставі п.п. г) п.2) ч.4 ст. 26 ЗУ № 2232-XII; 3) зобов`язання Командира Військової частини НОМЕР_1 повторно направити рапорт молодшого сержанта ОСОБА_1 (вхідний в/ч НОМЕР_1 від 15.11.2023 №5086) про звільнення з військової служби на підставі п.п. г) п.2) ч. 4 ст. 26 ЗУ № 2232-XII; 4) зобов`язання Командира Військової частини НОМЕР_2 звільнити молодшого сержанта ОСОБА_1 з військової служби за сімейними обставинами, на підставі п.п. г) п.2) ч. 4 ст. 26 ЗУ № 2232-XII.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2024р. у справі №520/461/24 позов було задоволено частково. З виходом за межі позову визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 з приводу неприйняття рішення по суті рапорту молодшого сержанта ОСОБА_1 від 09.11.2023 року з приводу звільнення з військової служби за сімейними обставинами. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 прийняти рішення по суті рапорту молодшого сержанта ОСОБА_1 від 09.11.2023 року з приводу звільнення з військової служби за сімейними обставинами. Позов у решті вимог - залишено без задоволення.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень рішення суду до Другого апеляційного адміністративного суду оскаржено не було та набрало законної сили 28.03.2024 р.

За викладеним у процесуальному документі твердженням представника заявника максимальний строк для добровільного виконання рішення суду від 26.02.2024 року у справі №520/461/24 сплинув - 12.05.2024р. та будь-яке рішення відповідачем не прийнято.

Суд вважає, що до установлених обставин спору підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з частиною 2 статті 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Положеннями частини 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 2 статті 383 КАС України закріплено, що у такій заяві зазначаються: 1)найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Указана стаття 383 КАС України передбачає можливість звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі IV КАС України "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах" і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви.

Зі змісту цієї статті випливає, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою.

Перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення. Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має право спонукати до вчинення дій для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження", і лише після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а таке і надалі залишається не виконаним, в такої особи виникає право звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Зміст конкретних обставин, хронологія та послідовність дій заявника не дають підстав вважати, що позивач в повному обсязі виконав вимоги частини 2 статті 383 КАС України, які б зобов`язували суд прийняти до розгляду подану заяву, та за наслідками її розгляду ухвалити відповідне рішення.

Як встановлено судом з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" виконавчий лист по даній справі судом не видавався.

Так, у контексті викладеного можна узагальнити, що звернення представника позивача до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України, коли останній ще не використав можливість виконання рішення суду на підставі Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII, є передчасним в силу приписів ст. 383 КАС України.

Аналогічна правова позиція сформована Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 09.12.2021 у справі №9901/235/20, де вказано, що вимоги до заяви, яка подається відповідно до статті 383 КАС України, зокрема, надання інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформації про хід виконавчого провадження, не є формальними вимогами, а навпаки є важливою інформацією, яка дає можливість суду визначити, чи не є передчасним звернення стягувача до суду з такою заявою.

Суд зазначає, позивач не позбавлений можливості отримати виконавчий лист по даній справі та звернутись із ним задля ініціювання процедури примусового виконання рішення суду від 26.02.2024р. по даній справі.

Однак, представником позивача до заяви не надано доказів того, що примусовий порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення.

Тобто, позивачем не зазначено та не надано беззаперечних доказів, які підтверджують необхідність станом на теперішній час для визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду від 26.02.2024р.

Отже, не дотримання позивачем обов`язкових вимог частини 2 статті 383 КАС України щодо надання інформації про хід виконавчого провадження є наслідком повернення заяви заявнику.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 383 КАС України - у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Таким чином, враховуючи те, що подана в порядку ст. 383 КАС України заява не відповідає вимогам, визначеним ч. 2 ст. 383 КАС України, то остання підлягає поверненню з огляду на приписи на підставі абз. 2 ч. 5 ст. 383 КАС України.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, 241-243, 248, 256, 295, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України від 13.05.2024р. - повернути заявнику без розгляду.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили з моменту підписання/прийняття; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дати прийняття.

Суддя А.В. Сліденко