Справа № 260/367/24
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 травня 2024 року м. Ужгород№ 260/367/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судового засідання Пішта І.І.,

за участю:

представник позивача Підлубна Ю.В.,

представник відповідача Олашин О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (вул. Ференца Ракоці, буд.13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, в якому просить: визнати протиправним та скасувати наказ №47 від 08 січня 2024 року Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора чергового чергової частини відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Позов обгрунтований тим, що на думку позивача, наказ № 47 від 08.01.2024 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності є протиправним та підлягає скасуванню, так як в діях позивача був відсутній склад дисциплінарного правопорушення, а також було порушено процедуру притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Вказує, що належним чином не був повідомлений про необхідність бути присутнім на зборі працівників для проведення стройового огляду, для поліцейських, які будуть залучатися для виконання службових завдань з відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України, забезпечення протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на деокупованих територіях України, навіть у Висновку дисциплінарної комісії від 02.01.2024 не знаходить свого підтвердження факт того, що позивач знав про зазначене зібрання працівників поліції. Окрім того, вказує, що до цих подій діючих дисциплінарних стягнень не мав, а також наголошує, що в порушення ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного Статуту НПУ, зміст наказу за результатами проведеного службового розслідування не було оголошено по особовому складу органу поліції. Позивач вважає, що відсутні підстави для оголошення такого дисциплінарного стягнення як догана, а тому просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 12.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Даною ухвалою відповідачу встановлено строк на подання відзиву.

26 лютого 2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого проти задоволення позову заперечує у повному обсязі. Відповідач вказує на те, що 11.12.2023 до СКЗ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_2 , щодо неприбуття 07.12.2023 для проведення стройового огляду працівників, які входять до складу зведеного загону, а саме інспектора-чергового чергової частини відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 . Наказом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області №430 від 19.12.2023 року з метою встановлення всіх обставин за фактом створено дисциплінарну комісію та розпочато проведення службового розслідування. До матеріалів службового розслідування долучено копії фото скріншотів з мобільного телефону майора поліції ОСОБА_3 , з яких видно, що старший лейтенант поліції ОСОБА_4 був долучений у групу «Зведений загін ВП1» та міг бачити повідомлення про збір особового складу, так як останній через деякий час залишив вказану групу. За порушення вимог п. 1, 2, 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VII, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію», невиконання вимог вказівки начальника відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, що виразилося у неприбутті на збір працівників для проведення стройового огляду для поліцейських, які будуть залучатися для виконання службових завдань з відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України, забезпечення протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на деокупованих територіях України, інспектору-черговому чергової частини відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 до пункту 2 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, оголошено догану.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила такі задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, просила суд відмовити в задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

На виконання вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 1 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 проходить службу в органах Національної поліції України на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

11.12.2023 до СКЗ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_2 , щодо неприбуття 07.12.2023 для проведення стройового огляду працівників, які входять до складу зведеного загону НОМЕР_2 , а саме: інспектора-чергового чергової частини відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Наказом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області №430 від 19.12.2023 року з метою встановлення всіх обставин за фактом створено дисциплінарну комісію та розпочато проведення службового розслідування.

Опитаний у ході проведення службового розслідування начальник чергової частини відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_5 , пояснив, що 07 грудня 2023 року о 16:00 год. його повідомив заступник начальника ВП з ПД відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП майор поліції ОСОБА_2 про те, що на збір особового складу зведеного загону не прибув інспектор-черговий чергової частини старший лейтенант поліції ОСОБА_4 . Про своє неприбуття нікого не попередив, на телефонні дзвінки не відповідав. Через деякий час, зв`язавшись з ним по телефону, останній був повідомлений черговою частиною про необхідність прибуття до відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП, однак по прибуттю від надання будь яких пояснень старший лейтенант поліції ОСОБА_4 відмовився.

Опитаний заступник начальника відділу поліції з превентивної діяльності відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_2 , пояснив, що 06 грудня 2023 року було прийнято рішення про збір зведеного загону, який формується для надання відсічі російським окупантам. Майором поліції ОСОБА_6 було надіслано оповіщення в групу «Whatsapp» о 13:23 год. 06.12.2023 про збір особового складу на 16:00 год. 07.12.2023 у клубі відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області. Мета збору: перегляд амуніції кожного працівника, щоб бачити, кому чого не вистачає та забезпечити кожного працівника необхідним. Однак, зібравши весь особовий склад зведеного загону 07 грудня 2023 року було виявлено відсутність старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , на телефонні дзвінки останній не відповідав. Близько 19:00 год. старший лейтенант поліції ОСОБА_4 з`явився до відділу поліції №1 та усно повідомив, що їхати у складі зведеного загону на Схід він не буде, а тому на збір не з`явився.

Опитаний інспектор-черговий чергової частини відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , пояснив, що його належним чином не було повідомлено про збір. Також він додав, що в день зборів він перебував після добового чергування та вдома відпочивав, а саме спав, що в свою чергу теж надає відповідь на наступне запитання, а саме, чому він відразу не підняв слухавку в день зборів в той час, коли йому телефонували.

За порушення вимог п. 1, 2, 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VII, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію», невиконання вимог вказівки начальника відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, що виразилося у неприбутті на збір працівників для проведення стройового огляду для поліцейських, які будуть залучатися для виконання службових завдань з відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України, забезпечення протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на деокупованих територіях України, інспектору-черговому чергової частини відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, наказом від 08.01.2024 №47 оголошено догану.

На думку позивача, прийнятий відповідачем наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд зазначає таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 статті 18 цього ж Закону визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до 19 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Законом України «Про Дисциплінарний Статут Національної поліції України» (далі - Закон № 2337-VIII, Статут).

В розумінні частини 1 статті 1 Закону № 2337-VIII службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно з ч.2 цієї статті службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

За ст. 12 Закону № 2337-VIII дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (ч.3 ст.13 Закону № 2337-VIII).

Відповідно до частини першої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

За приписами частини 3 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з статтею 14 Закону № 2337-VIII службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 №893, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі - Порядок №893).

Пунктом 1 розділу 2 Порядку №893 передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 розділу 5 Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: - наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; - наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; - ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; - обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; - відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; - вид і розмір заподіяної шкоди; - причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 Розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч.1, ч.4ст.16 Закону № 2337-VIII).

Пунктами 2, 4, 5 Розділу VI Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія. В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення. В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні. У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що притягненню до дисциплінарної відповідальності повинно передувати встановлення факту невиконання (неналежного виконання) особою рядового і начальницького складу обов`язків або вчинення ним дисциплінарного проступку, а вид дисциплінарного стягнення повинен обиратись з врахуванням характеру та обставин вчиненого проступку, його наслідків, попередньої поведінки, кваліфікації тощо та бути співмірним дисциплінарному проступку.

Пунктом 1 розділу VІІ Порядку №893 встановлено, що у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Суд, здійснивши перевірку оскаржуваного наказу щодо його відповідності критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Судом встановлено, що дисциплінарне стягнення старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 у вигляді догани накладене наказом Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремого працівника відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області» від 08.01.2024 №47 за порушення вимог п.1, 2, 4 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Підставою для видання спірного наказу є висновок за результатами службового розслідування щодо неприбуття 07.12.2023 для проведення стройового огляду працівників, які входять до складу зведеного загону, а саме: інспектора-чергового чергової частини відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 від 02.01.2024.

Зокрема зі змісту висновку за результатами службового розслідування слідує, що 11.12.2023 до СКЗ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_2 , щодо неприбуття 07.12.2023 для проведення стройового огляду працівників, які входять до складу зведеного загону НОМЕР_2 , а саме інспектора-чергового чергової частини відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Опитаний у ході проведення службового розслідування начальник чергової частини відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_5 , пояснив, що 07 грудня 2023 року о 16:00 год. його повідомив заступник начальника ВП з ПД відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП майор поліції ОСОБА_2 про те, що на збір особового складу зведеного загону не прибув інспектор-черговий чергової частини старший лейтенант поліції ОСОБА_4 . Про своє неприбуття нікого не попередив, на телефонні дзвінки не відповідав. Через деякий час, зв`язавшись з ним по телефону, останній був повідомлений черговою частиною про необхідність прибуття до відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП, однак по прибуттю від надання будь яких пояснень старший лейтенант поліції ОСОБА_4 відмовився.

Опитаний заступник начальника відділу поліції з превентивної діяльності відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_2 , пояснив, що 06 грудня 2023 року було прийнято рішення про збір зведеного загону, який формується для надання відсічі російським окупантам. Майором поліції ОСОБА_6 було надіслано оповіщення в групу «Whatsapp» о 13:23 год. 06.12.2023 про збір особового складу на 16:00 год. 07.12.2023 у клубі відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області. Мета збору: перегляд амуніції кожного працівника, щоб бачити, кому чого не вистачає та забезпечити кожного працівника необхідним. Однак, зібравши весь особовий склад зведеного загону 07 грудня 2023 року було виявлено відсутність старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , на телефонні дзвінки останній не відповідав. Близько 19:00 год. старший лейтенант поліції ОСОБА_4 з`явився до відділу поліції №1 та усно повідомив, що їхати у складі зведеного загону на Схід він не буде, а тому на збір не з`явився.

Опитаний інспектор-черговий чергової частини відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , пояснив, що його належним чином не було повідомлено про збір. Також він додав, що в день зборів він перебував після добового чергування та вдома відпочивав, а саме спав, що в свою чергу теж надає відповідь на наступне запитання, а саме, чому він відразу не підняв слухавку в день зборів в той час, коли йому телефонували.

До матеріалів службового розслідування долучено копії фото скріншотів з мобільного телефону майора поліції ОСОБА_8 , з яких видно, що старший лейтенант поліції ОСОБА_4 був долучений у групу «Зведений загін ВП1» та міг бачити повідомлення про збір особового складу, так як останній через деякий час залишив вказану групу.

З урахуванням встановленого, дисциплінарною комісією зроблено висновок, що факт порушення знайшов своє підтвердження та наявні підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани.

З цього приводу суд вказує, що відповідно до частин 1, 2, 4 статті 2 Дисциплінарного статуту за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських.

Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

Під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові.

Відповідно до ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний: 1) створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського; 2) поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій; 3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського; 4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень; 5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності; 6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними; 7) контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень; 8) у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

Відповідно до частини 1 статті 4 Дисциплінарного статуту наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.

Частиною 2 статті 4 Дисциплінарного статуту унормовано, що наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 4 Дисциплінарного статуту, наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Наказ віддається (видається), як правило, у порядку підпорядкованості. За потреби прямий керівник може віддати (видати) наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього керівника, про що він повідомляє безпосередньому керівнику підлеглого або підлеглий сам доповідає про отримання нового наказу своєму безпосередньому керівнику (ч.4 ст.4 Дисциплінарного статуту).

З скріншоту з мобільного телефону майора поліції ОСОБА_3 вбачається, що 06.12.2023 о 13:32 год. в чат «Зведений загін ВП1» надіслано повідомлення наступного змісту: «Доброго дня, завтра в 16:00 к.ч. збір в клубі ВП1, при собі мати все», з якого неможливо встановити чи надіслано вказане повідомлення керівником (зокрема позивача), коло осіб, до яких звернуто вказане повідомлення, а також чи містить таке повідомлення зобов`язальний характер для таких осіб. Крім того таке повідомлення не містить чіткого формулювання мети і предмету завдання.

Суд вказує, що фото скріншотів з мобільного телефону майора поліції ОСОБА_3 не свідчить про належне ознайомлення позивача із вказівкою начальника відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про проведення стройового огляду для поліцейських та не може слугувати належним доказом у даній справі.

Окрім того, висновок дисциплінарної комісії щодо проведення службового розслідування не може грунтуватися на припущеннях, а формулювання наведене у висновку, а саме: « ОСОБА_4 був долучений у групу «Зведений загін ВП1» та міг бачити повідомлення про збір особового складу», не засвідчує належним чином встановлений факт ознайомлення позивача із вказівкою начальника відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про проведення стройового огляду для поліцейських та порушення позивачем вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Водночас, наведені позивачем під час службового розслідування пояснення про те, що його не було належним чином повідомлено про збір, а також те, що він відпочивав після добового чергування, жодним чином не взято до уваги дисциплінарною комісією при винесенні висновку від 02.01.2024. Також у висновку щодо службового розслідування відсутні відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень.

Таким чином, відповідач не надав належних доказів, що позивача було належним чином повідомлено про проведення стройового огляду для поліцейських, які будуть залучатися для виконання службових завдань з відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України, забезпечення протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на деокупованих територіях України.

Водночас підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Відповідно до аналізу положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України накладенню дисциплінарного стягнення має передувати доведення вини працівника у вчиненні дисциплінарного проступку.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Частиною 1 статті 13 Дисциплінарного статуту НП передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Як висновується з аналізу нормативно-правових актів, які регулюють діяльність працівників органів поліції, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Разом з тим, як прослідковується із змісту висновку службового розслідування та заяв по суті справи, поданих сторонами у справі, з огляду на відсутність у позивача дисциплінарних стягнень, суд приходить висновку за вказаним фактом застосування дисциплінарного стягнення догани є надто суворим та непропорційним до вчиненого порушення.

Суд звертає увагу на те, що ситуація, яка стала предметом службового розслідування не спричинила заподіяння відповідних наслідків або шкоди в розумінні закону, відповідачем протилежного не доведено. Натомість, висновки комісії не ґрунтуються на констатації беззаперечних фактів та доказів, які дозволяють однозначно встановити проступок (подію) та вину порушника, адекватною відповідальністю за що є оголошення догани.

Також суд вважає, що висновок службового розслідування не містить належних обґрунтувань про вимоги законодавства, які було порушено позивачем, врахування обставин, що пом`якшують ступінь відповідальності чи виключають вину позивача. Слід також зазначити, що положеннями статті 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, встановлено особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, зокрема, відповідно до частини другої зазначеної статті Статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Отже, у період дії воєнного стану підлягає застосуванню стаття 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині другій якої імперативно визначено чіткий порядок застосування дисциплінарних стягнень, а саме: в порядку зростання від менш суворого до більш суворого.

Разом з тим, відповідачем не спростовуються доводи позивача, що на момент проведення службового розслідування у позивача не було діючих дисциплінарних стягнень, тому обраний вид дисциплінарного стягнення у виді догани є таким, що обраний з порушенням положень статті 29 Статуту.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, суд приходить до висновку, що накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень та має наслідком скасування наказу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремого працівника відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області» № 47 від 08 січня 2024 року.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який відповідачем в даному випадку не виконаний.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено повністю, то суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП у Закарпатській області у сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (вул. Ференца Ракоці, буд.13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області № 47 від 08 січня 2024 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремого працівника відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області» відносно притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора чергового чергової частини відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (вул. Ференца Ракоці, буд.13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України. Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано 13.05.2024 року.