Справа № 754/3520/24
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/81/24
Справа №754/3520/24
РІШЕННЯ

Іменем України

14 травня 2024 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції, третя особа: Інспектор роти №2 батальйону№3 УПП в м. Києві Департаменту патрульної поліції - Братчук Владислав Михайлович про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1128145 від 20.12.2023, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати постанову Інспектора роти №2 батальйон у№3 УПП в м. Києві Департаменту патрульної поліції - Братчука Владислава Михайловича серії ЕНА№1128145 від 20.12.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАп у вигляді штрафу 510 гривень.

В позовній заяві в обґрунтування вимог позивач зазначає, що постановою серії ЕНА № 1128145 від 20.12.2024 року його притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Зі змісту постанови вбачається, що 20.12.2024 року о 00 год.01 хв., в м.Києві по вул. Олександри Екстер, 1А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Pilot, н/з НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Позивач вважає, що накладення на нього адміністративного стягнення не відповідає фактичним обставинам справи, а дану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Так, позивач зазначає, що зазначена постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складання. Всупереч чинному законодавству, в постанові не зазначений пункт Правил дорожнього руху, який був ним нібито порушений. В постанові зазначено, що за дії, які нібито вчинив позивач передбачена відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП, хоча зазначена стаття та частина не містить відповідальності за ті дії. Будь-яких доказів правопорушення ОСОБА_1 під час складання оскаржуваної постанови інспектором поліції подано не було про що свідчить графа 8 Постанови. Постанова складалась інспектором поліції взагалі без участі позивача, інспектор, який складав оскаржувану постанову позивача не зупиняв. Постанова ОСОБА_1 не оголошувалась, від підпису він не відмовлявся, що видно з графи 9, 10 Постанови, оскільки про її існування він не знав взагалі. Враховуючи вищевикладене просить суд скасувати дану постанову.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 13.03.2024 року в даній справі поновлено позивачу строк на звернення до суду із даним позовом, відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

09.04.2024 на адресу суду через засоби поштового зв`язку "Укрпошта" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. Представник відповідача вказує, що зі змісту постанови вбачається, що 20.12.2023 о 00 год.01 хв. у м.Києві, по вул. Олександри Екстер, 1А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Honda Pilot", номерний знак НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив пункт 19.1 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Так представник відповідача зазначає, що 19.12.2023, під час патрулювання Деснянського району міста Києва екіпажем РУБІН патрульної поліцій, було виявлено Т3 Позивача, який рухався без ближнього світла фар в темну пору доби у м. Киеві, по вул. Олександри Екстер (Марини Цветасвої) 1 А. Після зупинки Т3, Інспектор підійшов до Позивача, належним чином представився, повідомив причину зупинки, та надав законну вимогу Позивачу перед`явити для перевірки документи зазначені в п.п 2.4 ПДР. Як вбачається з Відеозапису Інспектора на 00 хв. 24 сек. Відеозапису Позивач повідомляє Інспектора про те, що він вживав тільки що алкоголь, та вже проїхав два круги, бо не може ніде запаркуватися. В подальшому водію було запропоновано у встановленому законному порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Так, інспектор, за сукупними проявами об' єктивного складу, що визначені ч. 3 ст. 122 КУпАП, за своїм внутрішнім переконанням оцінив докази, що свідчать про вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якої виніс постанову, оформлену відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

23.04.2024 від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив у якій не погоджується з аргументами викладеними відповідачем у відзиві з огляду на наступне. Зауважує, що відео з бодікамер інспектора поліцій на яке посилається у Відзиві представник відповідача, як на беззаперечний та законний доказ вчинення адміністративного правопорушення, - починається 19 грудня 2023 року о 23 год. 33 хв. 12 с., а події про які зазначено в оскаржуваній Постанові відбулися нібито 20 грудня 2023 року о 00 год. 01 хв. Тобто виходить, що Позивач вчинив правопорушення через 30 хвилин після того як інспектор, що нібито зупинив його за керування транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби в присутності працівників поліції. Це відео, яке долучене відповідачем до матеріалів справи, взагалі не може братися судом як доказ у цій справі, оскільки воно не відповідає подіям зазначеним в оскаржуваній Постанові. Окрім того, в оскаржуваній Постанові зазначається, шо ОСОБА_1 вчинив правопорушення по вул. Олександри Екстер 1А. Однак, із такими твердженнями відповідача погодитися не можливо, оскільки із наданого відповідачем відео, як беззаперечного доказу, не вбачається, що правопорушення було саме вчинене за цією адресою. Звертає увагу, що навіть у примітці до статті 122 КУпАП, зазначається: «Суб`єктом правопорушения в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушения». У цьому випадку суб`єктами правопорушення є водії транспортних засобів. Зокрема, в оскаржуваній Постанові зазначено, що ОСОБА_1 саме, як водій керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар. 3 об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП1, полягає в тому числі у керуванні транспортним засобом особами у момент вчинення ними правопорушення. Отже, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони даного правопорушення, є вина суб`єкта правопорушення, яка полягає в тому, що суб`єкт правопорушення, усвідомлюючи встановлені стосовно нього обмеження у праві керування транспортними засобами, здійснвав керування ними. Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. У даному випадку відсутній як суб`єкт правопорушення так об`єктивна його сторона. Отже, підсумовуючи наведене вище, зазначає, що наданий відповідачем диск з відео бодікамер інспекторів поліції, як єдиний доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, навпаки підтверджує його не винуватість, оскільки: відеозапис не відповідає дійсності подій які викладені у Постанові, розпочинається раніше по часу вказаному в постанові; з відеозапису не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом; з відеозапису не вбачається факту його зупинки працівниками поліції, оскільки ОСОБА_1 працівники поліції не зупиняли; з відеозапису не вбачається вчинення правопорушення, а саме керування без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, зазначена фіксація відсутня; з відеозапису взагалі не видно фари автомобіля ОСОБА_1 ; з відеозапису не вбачається що він вчинив правопорушення по вул. Олександри Екстер 1А, як зазначено в Постанові; з відеозапису не вбачаеться, що інспектор поліції підходив до нього, і належним чином представився, повідомив причину зупинки; з відеозапису не вбачається, місце вчинення позивачем адміністративного правопорушення; з відеозапису не вбачається взагалі події правопорушення; з відеозапису не вбачається про роз`яснення позивачу права мати захисника та норми ст. 63 Конституції України. Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності саме, за керування ним транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, відповідно до ч. 5ст. 262 КАС Українисуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Суд, розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких грунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Реалізуючи свої повноваження у сфері безпеки дорожнього руху, суб`єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи відповідно до ст. 6 КАС України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст.77КАСУкраїни кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи зі змісту наведеної норми, саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок довести правомірність свого рішення з використанням доказів, які були покладені в основу оскаржуваного рішення з обґрунтуванням висновків про правомірність своїх дій та порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Згідно ч.3 ст.79КАСУкраїни відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву.

Так, з матеріалів справи встановлено, що Інспектором роти №2 батальйон у№3 УПП в м. Києві Департаменту патрульної поліції - Братчуком В.М. 20.12.2024 року було винесено постанову серії ЕНА №1128145, згідно якої 20.12.2024 о 00 год.01 хв., в м.Києві по вул. Олександри Екстер, 1А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Pilot, н/з НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

З вказаною постановою позивач не згоден, так як вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами по справі врегульовано нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року, Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року, Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року, Постанови Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» від 10.10.2001 року.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до п. 9.8 ПДР на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

За змістом вказаного пункту ПДР, на механічних транспортних засобах повинні бути ввімкнені денні ходові вогні або ближнє світло фар лише поза населеними пунктами.

З наданого позивачем відеозапису встановлено, що початок відеозапису датується 19.12.2023 року 23 год.33 хв., однак в той же час в оскаржуваній Позивачем Постанові зазначено дату складення постанови 20.12.2023 року. Також з даного відеозапису не вбачається факту керування позивачем транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції, на відео взагалі не зафіксовано фари автомобіля ОСОБА_1 . З перегляду даного відеозапису судом встановлено, що працівниками поліції наголошувалось щодо проходження Позивачем огляду на стан сп`яніння за ст. 130 КУпАП, однак ознак вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП не вбачається.

Доказів на спростування вищевказаного органом поліції суду не надано.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Проте, відповідачем не було надано належних та допустимих доказів, які свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та, відповідно, про правомірність винесення постанови.

За таких обставин, оскільки відповідачем у встановленому порядку не доведено факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, суд приходить до висновку, що постанова, яка є предметом оскарження підлягає до скасування.

На підставіст.19 Конституції України, керуючись ст.ст.7, 9, 23, 213, 251, 280 КУпАП, ст. ст.2,77,241-246,255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції, третя особа: Інспектор роти №2 батальйон у№3 УПП в м. Києві Департаменту патрульної поліції - Братчук Владислав Михайлович про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1128145 від 20.12.2023 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1128145 від 20.12.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Панченко