Справа № 580/2280/24
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року справа № 580/2280/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до сільського голови Виноградської сільської ради Демерзи Миколи Анатолійовича про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до сільського голови Виноградської сільської ради ОСОБА_2 , в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження від 22.01.204 «Про проведення службового розслідування у зв`язку із скаргою ОСОБА_3 »;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження від 08.02.2024 №08 «Про оголошення догани провідному спеціалісту по соціальному захисту населення виконавчого комітету Виноградської сільської ради ОСОБА_1 »;

- стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у сумі 20000 грн.

Ухвалою суду від 15.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи в судове засідання).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що приймаючи розпорядження № 06 від 22.01.2024 «Про проведення службового розслідування у зв`язку із скаргою ОСОБА_3 » відповідач не дав належну оцінку нормам Порядку 950, оскільки зазначеним розпорядженням утворена комісія у складі ОСОБА_4 , начальника ЦНАП, голови комісії, яка є начальником відділу та керівником позивача.

Позивач вважає, що ОСОБА_4 як голова комісії з проведення службового розслідування мала приватний інтерес, оскільки готувала висновок комісії для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, що вказує на наявність конфлікту інтересів у діях відповідача. Такий приватний інтерес ОСОБА_4 суперечить її службовим повноваженням, та вплинув на об`єктивність чи неупередженість при прийнятті рішення чи вчинення дій (підготовки висновку службового розслідування).

За твердженням позивача, ОСОБА_4 зобов`язана була повідомити відповідача про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів, а відповідач у свою чергу зобов`язаний був вжити передбачені Законом 1700-VIІ заходи для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів такої особи.

Позивач вбачає в розпорядженні № 06 від 22.01.2024 «Про проведення службового розслідування у зв`язку із скаргою ОСОБА_3 » допущені відповідачем порушення, а саме: службове розслідування за заявами та скаргами не проводиться; ОСОБА_5 просила провести службову перевірку, а не службове розслідування.

На думку позивача, із актом службового розслідування її не ознайомлено, 08.02.2024 вручено завірену копію цього акту, тим самим порушені мої права на висловлення зауважень, а також право на ознайомлення з актом службового розслідування.

Позивач вважає, що докази які стали підставою для складання акту службового розслідування одержані з порушенням порядку, оскільки тільки комісія такі докази має отримувати та збирати згідно із законодавством інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, а не адвокат, який не є членом комісії з проведення службового розслідування.

Позивач зазначила, що заяву на призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям ОСОБА_3 подала 19.12.2023, а 03.01.2024 позивачем подано у відділ Реєстр № 01 передання прийнятих документів щодо призначення усіх видів соціальної допомоги (вих. № 1425/01 від 03.01.2024). Після декількох повернень електронної справи на доопрацювання з 10 по 16.01.2024 справу взято до опрацювання та 17.01.2024 прийнято рішення про призначення допомоги та передано на формування вин латних відомостей. Таким чином терміни передачі паперових документів не порушено. Рішення про призначення допомоги прийнято у встановлені терміни.

Як наслідок, позивач вважає, що відповідач не виконав належним чином свій обов`язок щодо надання доказів наявності фактів винного вчинення нею дисциплінарного проступку, тобто наявність в діях вини, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою.

Сукупність наведених обставин на думку позивача є підставою для скасування оскаржених розпоряджень.

Окрім наведеного позивач зазначила, що згідно епікризу № 1529 комунального некомерційного підприємства «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради ОСОБА_1 з 09.02.2024 до 16.02.2024 знаходилася на обстеженні та лікуванні. Погіршення стану здоров`я почалося під час проведення службового розслідування, що підтверджується даними. Все це викликано перенесеним стресом, розчаруванням, відчуттям несправедливості. Як наслідок з 09.02.2024 по теперішній час позивач перебуває на лікуванні, що покладає на неї психологічну напругу для відновлення свого нормального здорового стану і повернення до нормальних умов життя та праці. Позивач зазнала страждання або приниження внаслідок протиправних дій відповідача, тому просить стягнути на її користь моральну шкоду.

У відзиві на адміністративний позов відповідач не погодився з доводами позивача та просив у задоволенні позову відмовити повністю, мотивуючи свою позицію тим, що відповідно до посадової інструкції провідного спеціаліста відділу соціального захисту населення виконавчого комітету Виноградської сільської ради, із якою ОСОБА_1 ознайомилася 15 серпня 2023 року, провідний спеціаліст має перевіряти правильність заповнення заяви, оформлення та повноти документів, що підтверджують право заявника на відповідний вид соціальної підтримки (пункт 2.6 Інструкції). Відповідно до п. 1.4 провідний спеціаліст повинен знати і вміти застосовувати у ході своїх повноважень законодавство, нормативні та інструктивно-методичні документи з питань віднесених до компетенції відділу.

За твердженням відповідача, факти викладені ОСОБА_3 у скарзі, яка подана на обласну «гарячу лінію» на дії позивача знайшли своє підтвердження, так як ОСОБА_1 при передачі прийнятих документів від скаржниці допустила ряд помилок як вплинули на термін формування виплатних відомостей. Дані помилки допущені не з вини заявниці (зміна прізвища після шлюбу), а із вини провідного спеціаліста відділу соціального захисту населення виконавчого комітету Виноградської сільської ради ОСОБА_1 , так як вбачається із відповіді Лисянського відділу з призначення державних соціальних допомог, соціальної підтримки пільгових категорії громадян та осіб із інвалідністю саме ОСОБА_1 подавала документи із помилками, а тому вони тричі поверталися на доопрацювання.

Вищевказане на думку відповідача свідчить про те, що провідний спеціаліст відділу соціального захисту населення виконавчого комітету Виноградської сільської ради ОСОБА_1 неналежним чином виконує свої посадові обов`язки згідно із посадовою інструкцією.

Відповідач зазначив, що Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників Виноградської сільської ради є нормативно - правовим актом, який визначає види дисциплінарних стягнень та порядок їх застосування, тому застосування у даному випадку Порядку №950 є неможливим.

Підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. Закон не вимагає, щоб таке порушення обов`язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності досить, щоб був зафіксований сам факт порушення. Водночас наслідки порушення враховуються при визначенні тяжкості дисциплінарного проступку та виборі дисциплінарного стягнення.

Відповідачем не був порушений порядок застосування до позивача дисциплінарного стягнення, визначений ст. 149 КЗпП України, оскільки таке застосовано уповноваженою посадовою особою, перед його застосуванням позивачу надано можливість надати пояснення по даній справі, вид обраного стягнення, який відповідає тяжкості вчиненого порушення трудової дисципліни, а тому при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани дотримані вимоги трудового законодавства. Роботодавцем застосовано найменш суворе дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Відповідач вважає, що факт понесення позивачем моральних страждань є достатньо сумнівним. Вплив на свою ділову репутацію позивач здійснила сама під час порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, при цьому окрім застосування до позивача дисциплінарного стягнення, до неї не застосовано ніяких додаткових заходів у вигляді часткового відсторонення та/або вчинення всіляких перешкод у роботі, на підтвердження чого позивачем також не надано до суду жодного доказу.

Наведене на думку відповідача вказує на відсутність підстав для задоволення позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно розпорядження сільського голови Виноградської сільської ради ОСОБА_2 № 39 від 05.04.2023 призначена на посаду провідного спеціаліста по соціальному захисту населення виконавчого комітету Виноградської сільської ради.

11 січня 2024 року засобами електронного зв`язку на адресу Виноградської сільської ради від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшло звернення жительки с. Рубаний Міст ОСОБА_3 , яка звернулась із скаргою на обласну «гарячу лінію» на дії провідного спеціаліста відділу соціального захисту населення виконавчого комітету Виноградської сільської ради ОСОБА_1 щодо неналежного виконання нею службових обов`язків, з вимогою проведення службової перевірки.

Розпорядженням сільського голови Виноградської сільської ради ОСОБА_2 № 06 від 22.01.2024 створено комісію для проведення службового розслідування у зв`язку із скаргою ОСОБА_3 на дії провідного спеціаліста відділу соціального захисту населення виконавчого комітету Виноградської сільської ради ОСОБА_1 щодо неналежного виконання нею службових обов`язків.

08 лютого 2024 року ОСОБА_1 надано повідомлення №01-09/137 із вимогою надати пояснення щодо факту порушення трудової дисципліни, а саме неналежного виконання своїх посадових обов`язків у термін до 13 год. 00 хв. Дане повідомлення ОСОБА_1 отримала 08 лютого 2024 року що підтверджується її особистим підписом.

08 лютого 2024 року ОСОБА_1 надала відповідні пояснення.

За результатами проведення службового розслідування складено акт від 05.02.2024, яким встановлено, що факти викладені ОСОБА_3 у скарзі, яка подана на обласну «гарячу лінію» на дії провідного спеціаліста відділу соціального захисту населення виконавчого комітету Виноградської сільської ради Сліпак Лариси Григорівни знайшли своє підтвердження, так як ОСОБА_1 при передачі прийнятих документів від скаржниці допустила ряд помилок, які вплинули на термін формування виплатних відомостей. Дані помилки були допущені не з вини заявниці (зміна прізвища після шлюбу), а із вини провідного спеціаліста відділу соціального захисту населення виконавчого комітету Виноградської сільської ради ОСОБА_1 так, як вбачається із відповіді Лисянського відділу з призначення державних соціальних допомог, соціальної підтримки пільгових категорії громадян та осіб із інвалідністю саме ОСОБА_1 подавала документи із помилками, а тому вони тричі поверталися на доопрацювання.

В акту службового розслідування зазначено, що провідний спеціаліст відділу соціального захисту населення виконавчого комітету Виноградської сільської ради ОСОБА_1 неналежним чином виконує свої посадові обов`язки згідно із посадовою інструкцією.

На підставі наведеного комісія дійшла висновку, що відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування підтвердилися та рекомендувала притягнути до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни провідного спеціаліста відділу соціального захисту населення виконавчого комітету Виноградської сільської ради ОСОБА_1 у вигляді оголошення догани.

Розпорядженням Виноградського сільського голови №9 від 08 лютого 2024 року оголошено догану провідному спеціалісту відділу соціального захисту населення виконавчого комітету Виноградської сільської ради ОСОБА_1 .

Позивач, вважаючи неправомірними розпорядження відповідача про призначення службово розслідування та накладення дисциплінарного стягнення, звернулась до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що у відповідності до ст. 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 7 червня 2001 року №2493-III основними обов`язками посадових осіб місцевого самоврядування є: додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування; додержання прав та свобод людини і громадянина; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, а також іншої інформації, яка згідно із законом не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи, підвищення професійної кваліфікації; сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, ініціативність і творчість у роботі; шанобливе ставлення до громадян та їх звернень до органів місцевого самоврядування, турбота про високий рівень культури, спілкування і поведінки, авторитет органів та посадових осіб місцевого самоврядування; недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави.

Згідно ст. 19 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» організація навчання і підвищення кваліфікації посадових осіб місцевого самоврядування, просування їх по службі, визначення тривалості робочого часу, порядку здійснення ними службових відряджень та відшкодування витрат на ці відрядження, а також особливості їх дисциплінарної відповідальності, вирішення інших питань, пов`язаних із службою в органах місцевого самоврядування, забезпечуються у порядку, передбаченому законом.

Згідно п. 2 Розділу VII ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Водночас, згідно п. 11 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, дія цього Закону не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

В розумінні положень абз. 4 ст. 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

З наведених законодавчих приписів вбачається, що позивач є посадовою особою місцевого самоврядування, тому суд вважає, що застосування дисциплінарної відповідальності до позивача, як посадової особи місцевого самоврядування має відбуватися за загальними правилами законодавства про працю.

Статтею 139 КЗпП України визначено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно зі ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Частиною 1статті 147-1 КЗпП України визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці (ч.1 ст. 148 КЗпП України).

Статтею 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Отже, в разі виявлення порушення працівником трудової дисципліни керівник, з урахуванням тяжкості вчиненого проступку, заподіяної ним шкоди, обставин, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника, оголошує наказом (розпорядженням) стягнення.

Перевіряючи дотримання відповідачем дотримання вищенаведених вимог законодавчих актів, судом встановлено, що відповідно до відповідно до п. 2.6, 2.7 посадової інструкції провідного спеціаліста у сфері соціального захисту населення Виноградської сільської ради (далі Посадова інструкція), із якою ОСОБА_1 ознайомилася 15 серпня 2023 року, провідний спеціаліст має перевіряти правильність заповнення заяви, оформлення та повноти документів, що підтверджують право заявника на відповідний вид соціальної підтримки (пункт 2.6 Інструкції).

Реєструвати прийняті заяви та документи на надання послуг із соціальної підтримки населення які визначені діючими законодавчими і нормативно-правовими актами, у відповідному журналі.

Відповідно до п. 2.9 Посадової інструкції на позивача покладено обов`язок формувати особові справи та передавати їх до управління соціального захисту населення.

Пунктами 2.10-2.13 Посадової інструкції передбачено надавати інформацію про стан розгляду поданої заяви щодо надання послуг із соціальної підтримки населення (призначена сума, періоди призначення, причини відмови, та інше).

Видавати отримувачам повідомлення про прийняті рішення відповідно до поданих заяв (щодо надання соціальної підтримки).

Готувати обґрунтовані відповіді на звернення та скарги громадян з питань, що належать до його компетенції.

Взаємодіяти з іншими структурними підрозділами громади, органів місцевого самоврядування, а також з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності, об`єднаннями громадян за погодженням сільським головою, секретарем сільської ради, заступником сільського згідно з розподілом функціональних повноважень.

Відповідно до п. 1.4 Посадової інструкції провідний спеціаліст повинен знати і вміти застосовувати у ході своїх повноважень законодавство, нормативні та інструктивно - методичні документи з питань віднесених до компетенції відділу.

Аналогічні обов`язки визначені в розділі 2 посадової інструкції провідного спеціаліста по соціальному захисту населення, відділу ЦНАП виконавчого комітету Виноградської сільської ради, з якою позивач ознайомилась 05.01.2024.

З наведених вимог посадових інструкцій провідного спеціаліста по соціальному захисту населення вбачається, що на нього покладено обов`язок прийняття заяв громадян та документів на надання послуг із соціальної підтримки населення, а також обов`язки формування особових справ та передання їх до управління соціального захисту населення.

У відповідності до п. 3 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 632) (далі Порядок №250) призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання (перебування) уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї з використанням функціоналу Єдиної інформаційної системи соціальної сфери.

Заяви про призначення державної соціальної допомоги, до яких додаються необхідні документи (далі - заяви з необхідними документами) приймаються від громадян органами соціального захисту населення. З 1 січня 2021 р. заяви з необхідними документами приймаються від громадян органами соціального захисту населення районних держадміністрацій лише у разі надіслання їх поштою або в електронній формі (через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики, інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування або Єдиний державний веб-портал електронних послуг).

Заяви з необхідними документами також приймаються уповноваженими посадовими особами виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідної територіальної громади або військової адміністрації (далі - посадові особи виконавчого органу) та посадовими особами центру надання адміністративних послуг, які передають їх протягом трьох робочих днів з дати їх надходження відповідному органу соціального захисту населення.

До 1 липня 2021 року посадова особа виконавчого органу або центру надання адміністративних послуг, яка приймає заяву з необхідними документами, за наявності технічної можливості реєструє заяву та формує електронну справу (заповнює відповідні електронні форми з використанням інформаційних систем Мінсоцполітики) і не пізніше наступного робочого дня надсилає електронну справу відповідному органу соціального захисту населення засобами електронного зв`язку через інформаційні системи Мінсоцполітики з дотриманням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги, Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах.

З 1 липня 2021 року заяви з необхідними документами приймаються посадовими особами виконавчого органу або центру надання адміністративних послуг виключно з формуванням електронної справи.

Заяви з необхідними документами (після формування електронної справи) у паперовому вигляді передаються відповідному органу соціального захисту населення не рідше ніж раз на два тижні.

З наведених законодавчих приписів Порядку №250 вбачається, що після прийняття уповноваженою особою виконавчого органу місцевої ради заяви про призначення допомоги малозабезпеченим сім`ям, така особа формує електронну справу та не пізніше наступного робочого дня передає її засобами електронного зв`язку до органу соціального захисту населення районної державної адміністрації для прийняття рішення про призначення соціальної допомоги.

Паперовий примірник документів передається відповідному органу соціального захисту населення не рідше ніж раз на два тижні.

Зі змісту наданих позивачем під час проведення службового розслідування пояснень вбачається, що у період з 16.12.2023 по 31.12.2023 вона перебувала на лікуванні, тому враховуючи, що заява ОСОБА_3 подана 19.12.2023, на позивача у вказаний період не покладено обов`язок формувати електронну справу та направити її до Звенигородської РДА.

Судом встановлено, що листом №31 від 26.01.2024 Звенигородська РДА повідомила, що 03.01.2024 ОСОБА_1 подала у відділ Реестр № 01 передання прийнятих документів щодо призначення усіх видів соціальної допомоги (вих. №1425/01 від 03.01.2024).

У переліку осіб на призначення державних соціальних допомог присутня ОСОБА_3 , яка подала документи щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям 19.12.2023

Заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг та декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги подано на прізвище ОСОБА_6 , а у програмному комплексі ЄІССС (Єдиній інформаційній системі соціальної сфери) інформація заведена на Тихолоз (попереднє прізвище) ОСОБА_7 .

Введені дані не відповідали поданій заяві, тому 10.01.2024 справу в ЄІССС повернуто на доопрацювання у зв`язку з внесеними некоректними даними. Крім того, до складу сім`ї не внесено чоловіка ОСОБА_8 .

15.01.2024 справу повернуто повторно на доопрацювання тому, що не визначено тип зайнятості заявника та не додано довідку на ОСОБА_8 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України).

16.01.2024 справу повернуто втретє, оскільки знову не визначено тип зайнятості заявника.

Після усунення помилок, 17.01.2024 документи взято до опрацювання, прийнято рішення щодо призначення допомоги та передано на формування виплатних відомостей.

З вищенаведеної інформації вбачається, що позивач неодноразово допускала помилки одного і того змісту, зокрема, не зазначала тип зайнятості заявника та не вірно зазначила усі необхідні дані заявника, зокрема не вказала у складі сім`ї чоловіка ОСОБА_8 , що стало підставою для затримки своєчасного прийняття рішення про виплату допомоги малозабезпеченій сім`ї.

Суд вважає безпідставними твердження позивача про своєчасне призначення допомоги малозабезпеченій сім`ї, оскільки заявника ОСОБА_3 не повідомляли в порядку, який визначений п. 20 Порядку №250, про необхідність надання додаткових документів для призначення допомоги.

Натомість, згідно п. 21 Порядку №250 рішення про призначення державної соціальної допомоги або про відмову в її призначенні приймається органом соціального захисту населення протягом 10 календарних днів з дня подання заяви і надсилається наступного дня після його прийняття уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї.

Отже, рішення про призначення допомоги ОСОБА_3 повинно бути ухвалено протягом 10 днів з дати її звернення, однак внаслідок допущених позивачем помилок в оформленні та поданні документів до органу соціального захисту населення у період з 01.01.2024 по 17.01.2024, що складає 16 календарних днів, виникла затримка у прийнятті рішення щодо призначення допомоги ОСОБА_3 , тому допущені позивачем порушення вимог посадової інструкції підтверджені в ході судового розгляду спору.

Також суд вважає необґрунтованими твердження позивача про відсутність реальної шкоди, оскільки саме по собі невиконання вимог посадової інструкції є достатньою підставою для застосування заходів дисциплінарної відповідальності.

Суд приймає до уваги, що до позивача застосовано найменш суворе дисциплінарне стягнення догана, тому відповідач врахував обставини, які впливають на визначення виду дисциплінарного стягнення.

Позивач посилається на порушення відповідачем норм Порядку проведення службового розслідування, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950 (далі Порядок №950).

У цьому контексті суд зазначає, що відповідно до п. 3 наведеного Порядку дія цього Порядку не поширюється на осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, права та обов`язки яких у частині додержання службової дисципліни, види заохочення та дисциплінарні стягнення і порядок їх застосування щодо яких встановлюються дисциплінарними статутами або іншими нормативними актами.

Суд зазначає, що види дисциплінарних стягнень та порядок їх застосування передбачений Правилами внутрішнього трудового розпорядку для працівників Виноградської сільської ради, погодженими 28.12.2020 сільським головою, копія яких надана позивачем. Оскільки ці правила розраховані на застосування до необмеженого кола осіб, тобто поширюються на усіх працівників сільської ради, розраховані на довгострокове та неодноразове застосування, регулюють суспільні відносини у сфері дотримання службовими особами цього органу місцевого самоврядування трудової дисципліни, тому є нормативним актом в розумінні норм ст. 4 КАС України. Відповідно, до спірних правовідносин не застосовуються норми Порядку №950.

Також суд відхиляє твердження позивача про наявність у діях голови комісії з проведення службового розслідування ОСОБА_9 конфлікту інтересів, оскільки в розумінні ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII,

потенційний конфлікт інтересів наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Враховуючи наведені визначення, конфлікт інтересів може існувати у особи в ситуації, коли одночасно наявні такі його складові:

- в особи є приватний інтерес;

- в особи наявні службові повноваження, під час реалізації яких вона може на власний розсуд вчиняти дії, приймати рішення саме з питання, у якому в неї наявний приватний інтерес;

- такі службові повноваження мають дискреційний характер (тобто є такими, коли особа може на власний розсуд обирати з кількох юридично допустимих дій, рішень).

Саме сукупність зазначених факторів дає підстави стверджувати, що приватний інтерес особи може впливати на об`єктивність та неупередженість під час вчинення особою дії, прийняття рішення, а отже, в особи є конфлікт інтересів.

За відсутності принаймні однієї із складових службових повноважень дискреційного характеру та/або приватного інтересу конфлікт інтересів не виникає.

Отже, перебування позивача у підпорядкуванні ОСОБА_9 не створює само по собі конфлікту інтересів, оскільки доказів наявності у вказаної особи приватного інтересу чи перебування з позивачем у приватних, позаслужбових відносинах, позивач не надала.

Також суд вважає безпідставними твердження позивача про неможливість ознайомлення з актом службового розслідування, оскільки позивач у позовній заяві зазначила про отримання належним чином засвідченої копії акту, що і є доказом ознайомлення позивача з його змістом.

Щодо твердження позивача про отримання документів, які слугували підставою для проведення службового розслідування на адвокатський запит ОСОБА_10 , суд зазначає, що за наявності права вказаного адвоката представляти інтереси відповідача, одержання ним документів для об`єктивного встановлення усіх обставин службового розслідування жодним чином не впливає на результати такого розслідування та не свідчить про порушення порядку його проведення.

Щодо посилань позивача на те, що ОСОБА_5 просила провести службову перевірку, а не службове розслідування, суд звертає увагу, що громадянин, який вважає, що посадовою особою органу державної влади чи місцевого самоврядування порушеного його права на отримання допомоги чи пільг не зобов`язаний у своїй скарзі чи зверненні вказувати правильне формулювання законодавчих приписів щодо порядку встановлення винних осіб. Такі повноваження покладені саме на керівника органу, працівник якого під час виконання своїх обов`язків допустив порушення.

В контексті наведених норм законодавства та матеріалів справи, суд зазначає, що порушення трудової дисципліни дійсно мало місце та допущено внаслідок неналежного виконання позивачем своїх посадових обов`язків, тобто з вини останнього, тому враховуючи, що вчинений проступок потяг негативні наслідки для отримувача соціальної допомоги, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог про скасування оскаржених розпоряджень.

Також зважаючи на ту обставину, що стягнення порольної шкоди є похідною вимогою від законності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, тому в цій частині позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

Щодо решти доводів сторін суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 КАС України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 12, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Сплачені судові витрати залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО