Справа № 280/4729/23
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 травня 2024 року Справа № 280/4729/23 ПР/280/51/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )

Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

29.06.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Міністерства оборони України (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України в особі військової частини НОМЕР_3 щодо не нарахування з 17.04.2022 та невиплати ОСОБА_1 належного грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884;

зобов`язати Міністерство оборони України в особі військової частини НОМЕР_3 нараховувати та виплатити ОСОБА_1 належне грошове забезпечення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 з 17.04.2022.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що вона є матір`ю військовослужбовця ОСОБА_2 , який 17.04.2022 року зник безвісті під час виконання завдань, пов`язаних із забезпеченням заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії. 26.12.2022 року позивачка подала до військової частини НОМЕР_3 заяву на отримання нею належного йому грошового забезпечення. 12.03.2023 року позивачкою отримано відповідь, якою відмовлено у здійсненні їй виплат, як члену сім`ї безвісті зниклого військовослужбовця, у зв`язку із тим, що відповідно до наданих документів не можливо визначити наявність (або відсутність) у ОСОБА_2 дружини, повнолітніх дітей, опікунів неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а тому неможливо встановити право позивачки на отримання належного грошового забезпечення. 28.04.2023 адвокатом повторно було направлено до військової частини НОМЕР_3 пакет документів, в тому числі додано відповідь ДРАЦС від 19.04.2023, відповідно до якої за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян по місту Запоріжжю та Запорізької області відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 „ актового запису про шлюб не виявлено, актового запису про народження відносно ОСОБА_2 , в якому він значиться батьком не виявлено. Проте, станом на момент подачі позову відповідь від військової частини не надійшла, грошові кошти на рахунок позички не надійшли, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач -1 проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначає, що відповідачем 2 надавалась відповідь позивачу у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 за вих. від 12.03.2023 № 288, де обґрунтовано відмовлено у виплаті належного грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 .

Відповідач -2 проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначає, що військовою частиною НОМЕР_3 надавалась відповідь позивачу у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 за вих. від 12.03.2023 № 288, де обґрунтовано відмовлено у виплаті належного грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 . Також слід зазначити той факт, що представнику за довіреністю ОСОБА_3 в телефонному режимі військовослужбовцями цивільного співробітництва військової частини НОМЕР_3 неодноразово роз`яснювалось які необхідні документи долучити до заяви, а саме повний витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян на солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Втім представником за довіреністю ОСОБА_3 замість того щоб надати належний перелік документів до військової частини НОМЕР_3 для нараховування та виплатити ОСОБА_1 належного грошового забезпечення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 не вживши повних заходів для досудового врегулювання спору подано заяву до суду.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.07.2023 року адміністративний позов повернуто позивачу.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.11.2023 ухвала Запорізького окружного адміністративного суду від 04.07.2023 скасована. Справа направлена до Запорізького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

26.12.2023 матеріали вищезазначеної справи надійшли до Запорізького окружного адміністративного суду.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.01.2024 вказана позовна заява була залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Позивачем через канцелярію суду надані документи на виконання ухвали суду, якими були усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 15.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Від представника позивача до суду надійшло клопотання про заміну відповідача у справі на належного, а саме про заміну первісного відповідача - Міністерство оборони України на належних відповідачів, а саме: військову частину НОМЕР_1 та військову частину НОМЕР_3 .

Ухвалою суду від 15.03.2024 клопотання представника позивача задоволено. Замінено відповідача- Міністерство оборони України на належного- Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) та Військову частину НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 сина позивачки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було призвано на військову службу до Збройних сил України, наказом №7 від 06.03.2023 призначено на посаду стрілець 3-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 4-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 та зараховано до списків особового складу.

17.04.2022 року під час ведення бою з противником, виконуючи конституційний обов`язок щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості при виконання бойових завдань в районі населених пунктів Приютне, Вишневе та Новоукраїнське Запорізької області зник безвісті.

26.12.2022 позивачкою було подано заяву до військової частини НОМЕР_3 для отримання грошового забезпечення безвісті зниклого військовослужбовця-сина ОСОБА_2 .

В той же день, 26.12.2022 року, батьком ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подано заяву командиру військової частини НОМЕР_3 щодо відмови в отримання грошової компенсації.

Військова частина НОМЕР_3 листом від 12.03.2023 №288 повідомила позивача, що відповідно до пункту 7 "Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України ввід 30 листопада 2016 року за № 884 (далі - Постанова) виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Відповідно до наданих Вами документів не можливо визначити наявність (або відсутність) у Вашого сина ОСОБА_5 дружини, повнолітніх дітей, опікунів неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку, а відповідно не можливо встановити Ваше виключне право отримувати належне грошове забезпечення солдата ОСОБА_5 . На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами пункту 5 Постанови, командування військової частини НОМЕР_3 змушене відмовити Вам у виплаті належного грошового забезпечення солдата ОСОБА_6 . У разі наявності документів які підтвердять Ваше виключне право на отримання грошового забезпечення Вашого сина, Ви маєте право додатково звернутись до командування військової частини НОМЕР_3 з відповідною заявою.

13.04.2023 адвокатом зроблено запит до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) щодо наявності чи відсутності у ОСОБА_2 дружини та дітей.

Згідно з наданою відповіддю від 19.04.2023 №29/06.10-37 за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян по місту Запоріжжю та Запорізької області відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 „ актового запису про шлюб не виявлено, актового запису про народження відносно ОСОБА_2 , в якому він значиться батьком не виявлено.

28.04.2023 представником позивача повторно було направлено до військової частини НОМЕР_3 пакет документів, а саме: заява Лоцман НЛО. (мати), заява (відмова) ОСОБА_4 (батько), копія паспорту заявника (мати), копія ідентифікаційного номера заявника, копія паспорту батька, копія ідентифікаційного номера батька, копія свідоцтва про одруження, копія свідоцтва про народження (безвісти зниклий син), копія сповіщення про зниклого безвісти, копія довідки РТЦК та СП, копія витягу з наказу № 7 від 06.03.2022, копія довідки за реквізитами АГ КБ «ПРИВАТБАНК», копія відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), документи, що підтверджують повноваження адвоката.

ІНФОРМАЦІЯ_3 листом від 03.05.2023 №29/3443 повідомив позивача, що до військової частини був переправлений Ваш запит щодо виплат грошового забезпечення сім`ї військовослужбовця солдата ОСОБА_2 1986 р.н., з вихідним номером №29/3442 від 03.05.2023 року.

Позивач зазначає, що станом на момент подачі позову відповідь від військової частини не надійшла, грошові кошти на рахунок позички не надійшли.

Позивач вважаючи протиправною бездіяльність відповідача -2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 належного грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 , звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Для виконання абз. 1 ч. 6 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 30 листопада 2016 року № 884, якою затверджено Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх.

У цьому Порядку під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби (п. 2 Порядку).

Згідно з п. 3 цього Порядку за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до п. 4 зазначеного Порядку виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку № 884, командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі:

подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку;

подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку;

подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку;

з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.

Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.

Виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей:

військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно;

військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації): до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах; протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Разом з тим, як встановлено судом із відповіді Військової частини НОМЕР_3 від 12.03.2023 №288, позивачу відмовлено у виплаті належного грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 , у зв`язку із тим, що відповідно до наданих документів не можливо визначити наявність (або відсутність) у ОСОБА_2 дружини, повнолітніх дітей, опікунів неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а тому неможливо встановити право позивачки на отримання належного грошового забезпечення.

Суд зазначає, що перелік підстав для відмови у задоволенні такої заяви, передбачений п.5 Порядку №884, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

При цьому, зі змісту вищевказаного рішення не вбачається підстав для відмови у виплаті спірних коштів визначених п.5 Порядку №884. Зокрема, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884, свідоцтва про шлюб та про народження дітей надаються у разі наявності.

Разом з тим, позивачем 28.04.2023 повторно було направлено до військової частини НОМЕР_3 пакет документів, в тому числі додано відповідь Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) від 19.04.2023, відповідно до якої за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян по місту Запоріжжю та Запорізької області відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 „ актового запису про шлюб не виявлено, актового запису про народження відносно ОСОБА_2 , в якому він значиться батьком не виявлено.

В листі ІНФОРМАЦІЯ_4 від 03.05.2023 №29/344 зазначено, що до військової частини був перенаправлений запит позивача щодо виплат грошового забезпечення сім`ї військовослужбовця солдата ОСОБА_2 1986 р.н., з вихідним номером №29/3442 від 03.05.2023 року. Проте, зазначені документи станом на час розгляду справи не розглянуті, рішення не прийнято.

Враховуючи вищевикладене, та той факт, що відповідно до Порядку № 884, свідоцтва про шлюб та про народження дітей надаються за їх наявності та підтвердження факту відсутності шлюбу та наявності дітей, що підтверджується відповіддю Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) від 19.04.2023, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов підлягає задоволенню.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі, суд зазначає наступне.

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Судом встановлено, що позивачем було укладено договір про надання правової допомоги від 16.05.2022 з адвокатом Стариченко М.П.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" №5076-VI від 05.07.2012 (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону, видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно акту виконаних робіт від 26.06.2023 адвокатом надані наступні послуги: складання позовної заяви-3000,00 грн.

Позивачем сплачено витрати на правничу допомогу у повному обсязі згідно розрахункової квитанції серії СЖТІ №898323 від 26.06.2023.

Cуд зауважує, що згідно позиції ВС від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, розмір відшкодування судових витрат дійсно повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціну позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Тож, перевіривши зміст наведених документів, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню позивачу за період розгляду справи у суді першої інстанції у співмірності до наданих послуг становить 3000,00 грн.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) -задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 щодо не нарахування з 17.04.2022 та невиплати ОСОБА_1 належного грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 нараховувати та виплатити з 17.04.2022 ОСОБА_1 належне грошове забезпечення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) сплачену суму судового збору в розмірі 858,90 грн (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 90 коп.) та витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00грн (три тисячі гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 14.05.2024.

Суддя О.В. Конишева