Справа № 464/2650/24
Суддя: Сабара Л. В.
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/2650/24
пр.№ 2-а/464/40/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2024 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючої судді - Сабари Л.В.,

секретаря судового засідання - Андрушко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області та Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА № 1813367 від 03.04.2024,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, поданим представником Яцишиним А.В. , до відповідачів Управління патрульної поліції у Львівській області, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 03.04.2024 серії ЕНА № 1813367.

В обґрунтування позову покликається на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 03.04.2024 серії ЕНА № 1813367 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Вказану постану позивач вважає незаконною, оскільки така прийнята з порушенням норм чинного законодавства та містить неправдиві відомості. Так, згідно з оскаржуваною постановою, 03.04.2024 о 12:57 год. дорога Київ-Чоп 579 км, водій керував транспортним засобом, в якому були відсутні противідкотні упори, чим порушив п. 31.4.7 ПДР - інші технічні, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. Зазначив, що 03.04.2024 жодних порушень ПДР не вчиняв, докази, з даного приводу відсутні, зупинка транспортного засобу не здійснювалася, оскільки автомобіль перебував у нерухомому стані. До постанови не долучено жодних доказів, а тому така постанова є необґрунтованою, незаконною. Крім того, позивач звертався за правовою допомогою до адвоката, у зв`язку із чим поніс витрати в розмірі 2000 грн., які просить стягнути з відповідачів.

09.05.2024 представником відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції подано відзив на позовну заяву, згідно котрого з позовними вимогами такий не погоджується. Так, відповідач з посиланням на ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п. п. 2.3.б, 1.9, 31.4.7 ПДР, ч.1 ст. 121 КУпАП, Інструкцію № 1395 від 07.11.2015 зазначає, що постанова відповідає встановленій формі та змісту, розгляд справи відбувся за фактом вчинення правопорушення в присутності особи. Інспектор мав усі підстави для винесення постанови та накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі. Постанова є обґрунтованою. Крім того, вважає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним, неспівмірним з обсягом наданих адвокатом послуг та недоведений в повному обсязі наданими доказами. Просить відмовити в позові, а справу розглядати без участі відповідача.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 16.04.2024 позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 22.04.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін та витребувано у позивача оригінали письмових доказів.

Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явились, останній скерував до суду заяву про проведення розгляду справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву просила здійснювати розгляд справи без участі сторони відповідача.

Враховуючи неявку сторін, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕНА № 1813367 від 03.04.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він керував транспортним засобом, в якому були відсутні противідкокотні упори, чим порушив п. 31.4.7 ПДР.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, серед іншого, за порушення правил експлуатації транспортного засобу.

Так, згідно диспозиції ч.1 ст. 121 КУпАП водій притягується до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

З цього слідує, що диспозиція вказаної норми являється бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів - правил, положень, інструкцій.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулюються Законом України «Про дорожній рух».

Згідно ст. 14 цього Закону визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху, серед інших, належать водії. При цьому, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Окрім цього, статтею 16 вказаного Закону передбачено, що безпосередньо водій зобов`язаний перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі.

Технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством (ст. 33 ЗУ «Про дорожній рух»).

Так, п. 31.1 ПДР передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Так, п.34.4.7є визначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності невідповідності таким вимогам, як відсутні: на вантажних автомобілях з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т і в автобусах з дозволеною максимальною масою понад 5 т - противідкотні упори (щонайменше два).

При досліджені доказів, судом встановлено наступне.

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕНА № 1813367 від 03.04.2024 інспектором 2 взводу УПП роти УПП бат УПП у Львівській області Безруковим Ю.С. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., оскільки він керував транспортним засобом, в якому були відсутні противідкотні упори, чим порушив п. 31.4.7 ПДР (а.с.).

Згідно вказаної постанови вбачається, що працівник поліції встановив, що ОСОБА_1 є водієм, оскільки отримав посвідчення водія НОМЕР_1 , та є власником транспортного засобу КАМАЗ 5410 НОМЕР_2 котрим керував.

Будь-яких інших доказів, про те, що позивач 03.04.2024 не був водієм, не мав права на експлуатацію транспортного засобу КАМАЗ 5410 НОМЕР_2 , що максимальна маса транспортного засобу не перевищує 3,5 т, або що його автомобіль на момент винесення постанови був забезпечений щонайменше двома противідкотними упорами, позивач до позову не долучив, доводів з даного приводу у позові не навів.

При цьому, твердження, що останнього працівники полії не зупиняли, та автомобіль був в нерухомому стані, суд розцінює критично, оскільки технічний стан транспортного засобу водієм перевіряється перед вирушенням у дорогу, а поняття - експлуатація автомобіля, не тотожне поняттю - керування транспортним засобом, оскільки останнє охоплюється первинним. Крім того, перебування автомобіля в нерухомому стані не свідчить про відсутність його експлуатації. При цьому, надаючи оцінку доводам представника позивача з даного приводу викладеним у позовній заяві, суд одночасно бере до уваги, що місцем проживання позивача, котрий є власником транспортного засобу КАМАЗ 5410 НОМЕР_2 , є АДРЕСА_1 .

Місцем правопорушення є місце винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення дорога Київ-Чоп 579 км. Будь-яких доказів, про те, що вказане місце є місцем зберігання, стоянки транспортного засобу КАМАЗ 5410 НОМЕР_2 , чи доставлення автомобіля у вказане місце відбулося способом, що виключає його експлуатацію за призначенням як транспортний засіб, в силу певних правочинів суду не надано, а тому суд бере до уваги, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення автомобіль експлуатувався.

Одночасно, суд голослівними визнає доводи позивача, про те, що останній заперечував щодо порушенням ним ПДР, з огляду на наступне.

Частинами 1 та 2 ст. 258 КУпАП передбачено випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Частиною 3 вказаної норми визначено також протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. Як вбачається із санкції ч.1 ст. 121 КУпАП, в даному випадку штраф може накладатися і стягуватися на місці вчинення правопорушення.

Разом з тим, ч.5 зазначеної статті передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, згідно п.2.14д ПДР- водій має право оскаржити дії поліцейського в разі порушення ним законодавства, а ст. 14 Закону України «Про дорожній рух", учасник дорожнього руху може оскаржити дію працівника відповідних підрозділів Національної поліції, військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України у разі порушення з його боку чинного законодавства.

Беручи до уваги, що на момент звернення з позовом до суду, позивач не надав доказів, що оскаржив дії інспектора 2 взводу УПП роти УПП бат УПП у Львівській області Безрукова Ю.С. в частині порушення ним ч.5 ст. 258 КУпАП, зокрема не виконання обов`язку щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення, тому суд приходить до переконання, що твердження позивача про порушення працівником поліції законодавства, що регулює порядок винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, об`єктивна сторона спірного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, зумовлена тим, що ОСОБА_1 будучи водієм експлуатував транспортний засіб, з максимальною масою понад 3,5 т за відсутності противідкотних упор.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що у справі про адміністративне правопорушення, в котрій оскаржується постанова, протокол працівником патрульної поліції не складався в силу ч.3 ст. 258 КУпАП, а тому докази не збиралися.

Одночасно, згідно ч.4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

З огляду на це, а також беручи до уваги, що працівником поліції на місці складення постанови було встановлено факт експлуатації транспортного засобу КАМАЗ 5410 НОМЕР_2 з максимальною масою понад 3,5 т за відсутності противідкотних упор водієм, що є власником такого автомобіля ОСОБА_1 , тобто останнім не спростовано ці фактичні дані доказами, про те, що він не був водієм, не мав права на експлуатацію автомобіля в день притягнення до відповідальності чи автомобіль не експлуатувався, або, що максимальна маса автомобіля не сягає понад 3,5 т, чи на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення технічний стан автомобіля відповідав положенням п. 31.4.7, та був забезпечений обов`язковими елементами конструкції, противідкотними упорами, та не доведено, що працівником поліції було порушено ч.5 ст. 258 КУпАП, а відтак позов не підлягає до задоволення.

Одночасно, заслуговує на увагу той факт, що представником позивача при подачі позову долучено копії документів, котрі не містили дати засвідчення та даних про учасника справи (ч.5 ст. 94 КАС України), що здійснив таке засвідчення, що стало однією із підстав залишення позову без руху.

В подальшому, при відкритті провадження, так як вищевказані недоліки не були усунутими, суд зобов`язав позивача надати оригінали доказів для огляду, однак така вимога суду залишилася без виконання.

Згідно ч. 6 ст. 94 КАС України якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Зважаючи на те, що позивачем подано копію постанови, котра належним чином не засвідчена, оригіналу на вимогу суду не надано, однак, відповідач не заперечив факту винесення такої постанови, у зв`язку із чим суд вирішував спір на підставі наявних у справі документів з урахуванням ставлення позивача до обов`язків сторони, закріплених у КАС України та виконання вимог суду.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Згідно ч.ч.1 та 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких витрати на професійну правничу допомогу.

За умовами частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Беручи до уваги, що суд прийшов до переконання про відмову у задоволенні позову, а позивач звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі ч.1 ст. 121 КУпАП, п. 31.4.7 ПДР України, ст.ст. 1, 14, 16, 33 Закону України «Про дорожній рух», керуючись статтями 9, 72-74, 77, 121, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області та Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА № 1813367 від 03.04.2024 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 13 травня 2024 року.

Головуюча Сабара Л.В.