Справа № 380/25251/23
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 рокусправа № 380/25251/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О. Й.,

за участю:

секретаря судового засідання - Фінканін М.С.,

представників ГУ ДПС у Львівській області - Мерзи Д.С., Хомин Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

26.10.2023 Головне управління ДПС у Львівській області (далі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі-відповідач), у якому просить стягнути з відповідача до бюджету податковий борг у розмірі 11 166,85 грн.

Ухвалою від 01.11.2023 позовна заява залишена без руху, Головному управлінню ДПС у Львівській області наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 15.11.2023 відкрито провадження в адміністративній справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

26.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 06.09.2022 № 1-1304 на суму 9 073,68 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 06.09.2022 № 1-1304 на суму 327,37 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 06.09.2022 № 1-1304 на суму 524,12 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 06.09.2022 № 1-1304 на суму 1 241,68 грн.

03.01.2024 зустрічний позов ОСОБА_1 залишений без руху. ОСОБА_1 наданий строк для усунення недоліків зустрічної позовної заяви.

Ухвалою від 10.01.2024 прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. Об`єднано в одне провадження зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень з первісним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 01.02.2024 о 14:00 год.

Протокольною ухвалою від 01.02.2024 у підготовчому засіданні оголошена перерва до 27.02.2024 о 11:00 год.

Протокольною ухвалою від 27.02.2024 у підготовчому засіданні оголошена перерва до 06.03.2024 о 11:00 год.

Протокольною ухвалою від 06.03.2024 продовжений строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошена перерва в підготовчому засіданні до 03.04.2024 о 14:00 год.

Ухвалою від 03.04.2024 закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті на 02.05.2024 о 14:00 год.

01.05.2024 представник ОСОБА_1 надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Просить задовольнити його позов про скасування оспорюваних ППР та відмовити податковому органу у задоволенні позову про стягнення суми податкового боргу.

02.05.2024 у судовому засіданні проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Львівській області обгрунтовані тим, що фізична особа ОСОБА_1 має податковий борг перед бюджетом, який складається із сум податкових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами за результатами об`єктів житлової нерухомості, що складається із основного платежу. Заборгованість згідно карток особових рахунків та довідки про заборгованість № 11467/5/13-01-13-03 від 19.10.2023 складає 60 086,72 грн. Сума податкового боргу по зазначеному податку, яка підлягає стягненню, становить 11 166,85 грн та виникла на підставі податкових повідомлень-рішень від 06.09.2022: № 1-1304 на суму 9 073,68 грн; № 1-1304 на суму 327,37 грн; № 1-1304 на суму 524,12 грн; № 1-1304 на суму 1 241,68 грн.

Головне управління ДПС у Львівській області зазначило, що згідно із п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем узгодження. Всупереч наведеним нормам чинного законодавства платник податків не вжив жодних заходів для погашення податкових зобов`язань. Податковий орган сформував та надіслав ОСОБА_1 податкову вимогу від 16.03.2018 № 32709-17. На даний час сума податкового зобов`язання є узгодженою та у встановлені законом строки до бюджету не сплаченою, тобто визнається сумою податкового боргу, а тому Головне управління ДПС у Львівській області звернулося до суду із позовом про стягнення з платника 11 166,85 грн у примусовому порядку.

ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов, у якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення від 06.09.2022: № 1-1304 на суму 9 073,68 грн; № 1-1304 на суму 327,37 грн; № 1-1304 на суму 524,12 грн; №1-1304 на суму 1 241,68 грн, мотивуючи наступним.

Так, ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) відмічає, що з 21.09.2009 він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Втім, за твердженнями Головного управління ДПС у Львівській області, станом на дату реєстрації в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, а саме - 12.03.1998, адреса проживання ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) була: АДРЕСА_2 . Податкова вимога від 16.03.2018 № 32709- 17 та податкові повідомлення-рішення № 1-1304, № 1-1304, № 1-1304 та № 1-1304 від 06.09.2022 були надіслані податковим органом на адресу реєстрації фізичної особи ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 . Таким чином, Головне управління ДПС у Львівській області обґрунтовує підстави виникнення податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, лише інформацією, що міститься в інтегрованих картках платника за період з 2017-2022 роки, однак податковий орган не надав суду доказів виникнення податкового зобов`язання, а його доводи про направлення податкової вимоги від 16.03.2018 № 32709-17 та спірних ППР від 06.09.2022 на адресу проживання ОСОБА_1 не підтверджуються належними засобами доказування.

Зауважує, що на дату набрання чинності Податковим кодексом України 01.01.2011, який визначає поняття податкової адреси платника податків та регламентує порядок листування платників податків та контролюючих органів, а також Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, адресою реєстрації та, відповідно, податковою адресою платника податків, була офіційна адреса реєстрації ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_3 .

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 вважає безпідставними та необґрунтованими доводи Головного управління ДПС у Львівській області про те, що на час винесення податкової вимоги від 16.03.2018 № 32709-17 та податкових повідомлень-рішень № 1-1304, № 1-1304, № 1-1304 та № 1 1304 від 06.09.2022 адресою реєстрації ОСОБА_1 була адреса: АДРЕСА_2 .

Отже, із незалежних від ОСОБА_1 обставин, він не отримував від податкового органу податкових повідомлень-рішень за зобов`язаннями по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017-2022 роки, відтак, визначене контролюючим органом згідно з спірними ППР грошове зобов`язання не є податковим боргом, оскільки не є узгодженим платником податку

Факт неотримання ОСОБА_1 спірних ППР № 1-1304, № 1-1304, № 1-1304 та № 1 1304 від 06.09.2022 підтверджений самим контролюючим органом, оскільки останній не заперечує того, що ці ППР не надіслані по місцю реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Із наведених підстав, просить скасувати спірні ППР та відмовити у задоволенні позову про стягнення податкового боргу.

Головне управління ДПС у Львівській області надіслало суду відзив на зустрічний позов, у якому заперечило проти його задоволення, покликаючись на таке.

ППР від 06.09.2022 № 1-1304, № 1-1304, № 1-1304 та № 1 1304 були надіслані контролюючим органом на адресу: АДРЕСА_2 , оскільки при отриманні реєстраційного номеру облікової картки платника податків ОСОБА_1 вказав саме цю адресу, яку відповідальний працівник вніс до бази АРМ "Державний реєстр фізичних осіб-платників податків". При зміні адреси проживання чи прописки ОСОБА_1 не подавав до контролюючого органу відомостей про зміну даних, які вносяться до облікової картки платника протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання заяви за формою № 5ДР, що передбачено розділом ІХ Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 № 822.

З 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким стаття 266 Податкового кодексу України викладена у новій редакції, зокрема, введений новий вид податку для громадян України, яким передбачено сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Також з 01.01.2016 набрав чинності Закон України № 909-VIII від 24.12.2015, яким також були внесені зміни до статті 266 ПК України.

Покликаючись на приписи ст. 266 ПК України Головне управління ДПС у Львівській області зазначає, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є, зокрема, фізичні особи, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Зауважує, що згідно із даними ІКС "Податковий блок" та даних Державного реєстру прав на нерухоме майно на момент прийняття оспорюваних ППР ОСОБА_1 є власником таких об`єктів нерухомого майна:

- житловий будинок площею 274,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартира, площею 75,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;

- квартира, площею 19,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ;

- квартира, площею 31,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

З огляду на викладене, контролюючий орган наголошує, що ОСОБА_1 є власником об`єктів нерухомого майна та платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відтак, зобов`язаний сплачувати цей податок.

ОСОБА_1 надіслав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що на підтвердження доводів того, що він є власником будинку та квартир, які знаходяться у АДРЕСА_1 , податковий надав розрахунок податку на нерухому майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 рік по вказаних вище об`єктах оподаткування, а також копію Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.02.2024 за параметрами пошук в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про: права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження; фізична особа; рнокпп НОМЕР_1 .

Проте, ОСОБА_1 зауважує, що вказаною вище Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.02.2024 підтверджується лише, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, площею 274,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, дата реєстрації: 13.12.2013, підстава реєстрації: свідоцтво про право власності, серія та номер: ЛЖ3063, виданий 19.11.2009, видавник: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради; Відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: Реєстр прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 28920658, 20.11.2009).

Натомість із відомостей, які наявні у вказаній вище Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.02.2024 не вбачається, що ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 є власником: квартири АДРЕСА_6 ; квартири АДРЕСА_7 ; квартири АДРЕСА_8 . Отже, відомості про реєстрацію вказаних об`єктів (квартир АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 відсутні у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Разом з тим, ОСОБА_1 відмічає, що вказана вище Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.02.2024 містить архівні відомості з "Реєстру прав власності на нерухоме майно", у якому містяться архівні записи від 19.10.2004 щодо здійснення реєстрації органом БТІ та ЕО у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 права власності на вказані вище об`єкти (квартири АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 ), проте, в процесі реконструкції та поділу будинку АДРЕСА_1 вказані квартири увійшли до загальної площі будинку.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 стверджує, що здійснення нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2021 рік, які не перебувають у його власності є безпідставним, а тому оскаржувані повідомлення-рішення підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

У судовому засіданні представники Головного управління ДПС у Львівській області підтримали первісний позов та просили його задовольнити і заперечили проти задоволення зустрічного позову.

Представник ОСОБА_1 надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

З 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким стаття 266 Податкового кодексу України викладена у новій редакції. Введений новий вид податку для громадян України, яким передбачено сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України (далі ПК України) платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до п.п. 14.1.129 п. 14.1 ст. 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості будівлі, віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, дачні та садові будинки.

Відповідно до п.п. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Згідно з п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до п.п. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

За правилами п.п. "а" п.п. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно даних ІКС "Податковий блок" та інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно на момент прийняття оспорюваних ППР ОСОБА_1 є власником наступного нерухомого майна:

1) житловий будинок площею 274,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер майцна - 28920658;

2) квартира, площею 75,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 реєстраційний номер майна - 6597079;

3) квартира, площею 19,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 - реєстраційний номер майна 6782607;

4) квартира, площею 31,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 а - реєстраційний номер майна 6100800.

Володіючи інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо платника податку - власника наведених вище об`єктів нерухомості ОСОБА_1 , контролюючий орган 06.09.2022 прийняв такі ППР: № 1-1304 на суму 9 073,68 грн; № 1-1304 на суму 327,37 грн; № 1-1304 на суму 524,12 грн; №1-1304 на суму 524,12 грн, якими визначив ОСОБА_1 суми податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно за 2021 рік.

Не погодившись із цими ППР, ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом про їх скасування, мотивуючи тим, що на день прийняття ППР він є власником тільки житлового будинку площею 274,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 надав суду свідоцтво про право власності, серія та номер ЛЖ3063, виданого 19.11.2009 Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради на підставі наказу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради від 19.11.2009 № 2407-Ж-Л про те, що ОСОБА_1 було передано у власність індивідуальний житловий будинок в цілому за адресою: АДРЕСА_12 , а також лист ОКП "БТІ та ЕО" від 26.02.2024 № 812 в якому, зокрема, зазначено, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи до загальної площі житлового будинку АДРЕСА_1 (площа - 274 кв.м) входять площі квартир АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 .

Суд не бере до уваги доводи позивача про відсутність у його власності квартир АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , оскільки станом на день прийняття контролюючим органом оспорюваних ППР джерелом інформації для нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, був Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, як це передбачено п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України, який містив інформацію про право власності ОСОБА_1 на квартири АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 .

Суд зауважує, що п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України передбачає, що база оподаткування об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом як на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, так і на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Отже, платник податку зобов`язаний привести у відповідність інформацію, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єктів нерухомого майна, які перебувають у його власності.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування податкових повідомлень-рішень від 06.09.2022 № 1-1304; № 1-1304; № 1-1304 та №1-1304, відтак, відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні зустрічного позову.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 11 166,85 грн, суд встановив наступне.

Заперечуючи проти стягнення податкового боргу, ОСОБА_1 стверджує, що не отримував ні ППР від 06.09.2022 № 1-1304, № 1-1304, № 1-1304, № 1-1304, ні податкову вимогу від 16.03.2018 № 32709- 17, оскільки ці рішення були надіслані податковим органом на адресу АДРЕСА_2 , у той час, як з 21.09.2009 він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відтак, податкове зобов`язання у сумі 11 166,85 грн не має статусу узгодженого.

Натомість Головне управління ДПС у Львівській області відмічає, що ОСОБА_1 , будучи фізичною особою платником податку станом на день складання ППР від 06.09.2022 № 1-1304, № 1-1304, № 1-1304, № 1-1304, не виконав обов`язку щодо повідомлення податкового органу про зміну місця знаходження платника, а тому вказані ППР надіслані за адресою, наявною в АРМ "Державний реєстр фізичних осіб", де ОСОБА_1 до 29.06.2023 перебував на обліку як фізична особа, та відомою контролюючому органу, тобто на адресу АДРЕСА_2 .

Надаючи оцінку цим доводам сторін, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

На вимогу суду Головне управління ДПС у Львівській області надало суду інформацію про те, що станом на дату реєстрації в Державному реєстрі фізичних осіб-платників - 12.03.1998 ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Тільки 29.06.2023 ОСОБА_1 змінив адресу проживання на АДРЕСА_1 .

У листі-відповіді Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 08.02.2024, наданої на адвокатський запит від 06.02.2024, зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 10.11.1994 по 16.01.2003 рік був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

У листі-відповіді Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 08.02.2024, наданої на адвокатський запит від 06.02.2024, зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 21.09.2007 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою первісного позову є стягнення податкової заборгованості, предметом доказування у цій справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими законом пов`язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, наявності податкового боргу, його сплати у добровільному порядку тощо.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України та Податковим кодексом України.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пунктом 15.1 ст. 15 ПК України передбачено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом з причин, пов`язаних з порушенням податкового законодавства (за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу), платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (п. 287.5. ст. 287 ПК України).

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пп. 14.1.39. п. 14.1. ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України).

Відповідно до п. 42.1, 42.2 ст. 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п. 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Таким чином, приписами Податкового кодексу України визначено, що податкові повідомлення-рішення та податкові вимоги надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи.

Із матеріалів справи суд встановив, що податкові повідомлення-рішення від 06.09.2022 № 1-1304, № 1-1304, № 1-1304, № 1-1304, якими ОСОБА_1 визначені суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 рік у сумі 11 166,85 грн 02.10.2022, були направлені на адресу: АДРЕСА_2 та повернуті до контролюючого органу із відміткою відділення поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

Так, за правилами п. 70.1. ст. 70 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

До облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься інформація, зокрема, прізвище, ім`я та по батькові; дата народження; місце проживання (п. 70.2 ст. 70 ПК України).

Фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п. 70.7. ст. 70 ПК України).

Водночас, п. 45.1. ст. 45 ПК України визначено, що платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Суд встановив, що ОСОБА_1 з 2004 року є власником об`єктів житлової нерухомості, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, відповідно до положень статті 266 ПК України ОСОБА_1 є власником об`єктів житлової нерухомості та фізичною особою - платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Податкові повідомлення-рішення від 06.09.2022 № 1-1304, № 1-1304, №1-1304, № 1-1304, якими ОСОБА_1 визначені суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 рік у сумі 11 166,85 грн 02.10.2022 були направлені на адресу: АДРЕСА_2 .

За правилами ст. 42 ПК України податкові повідомлення-рішення вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі, якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 не виконав обов`язку, передбаченого ст. 45 та п. 70.7. ст. 70 ПК України щодо повідомлення податкового органу про зміну місцезнаходження, та станом на дату надіслання ППР від 06.09.2022 № 1-1304, № 1-1304, № 1-1304, № 1-1304, останньою відомою контролюючому органу адресою платника була: АДРЕСА_2 , то суд дійшов висновку про належне вручення ОСОБА_1 цих ППР.

Відтак, визначені у ППР від 06.09.2022 № 1-1304, № 1-1304, № 1-1304, № 1-1304 грошові зобов`язання на загальну суму 11 166,85 грн є узгодженими.

Відповідно до вимог пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5. ст. 59 ПК України у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Із наведених правових норм слідує, що податковий орган звільнений від обов`язку повторного надсилання податкової вимоги за умови, що із часу направлення попередньої податкової вимоги до часу звернення з позовом до суду про стягнення податкового боргу, відповідач був постійним боржником.

Суд встановив, що Головне управління ДПС у Львівській області 18.04.2018 надіслало ОСОБА_1 податкову вимогу форми "Ф" від 16.03.2018 № 32709-17 про сплату боргу на суму 2773,50 грн на адресу: АДРЕСА_2 , яка повернута до контролюючого органу із відміткою відділення поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

Згідно із відомостями інтегрованої картки платника податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ), у період з січня 2018 року по грудень 2022 року ОСОБА_1 є постійним боржником з цього податку.

Відтак, податковий орган звільнений від обов`язку повторного надіслання платнику податкової вимоги.

З огляду на викладене вище, суд відмічає, що як податкова вимога форми "Ф" від 16.03.2018 № 32709-17, так і податкові повідомлення-рішення від 06.09.2022 № 1-1304, № 1-1304, №1-1304, №1-1304 були надіслані ОСОБА_1 на адресу на адресу: АДРЕСА_2 до 29.06.2023, тобто до того часу, як податковий орган отримав інформацію про зміну місце реєстрації фізичної особи за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що Головне управління ДПС у Львівській області повинно було дізнатися про зміну адреси платника та зобов`язане було надіслати податкову вимогу та ППР на новою адресою.

ОСОБА_1 не заперечував щодо суми податкового боргу.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про задоволення вимог Головного управління ДПС у Львівській області про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у сумі 11 166,85 грн.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене вище, суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні вимог про скасування ППР від 06.09.2022 № 1-1304, № 1-1304, №1-1304, №1-1304 та задовольняє позовні вимоги Головного управління ДПС у Львівській області про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у сумі 11 166,85 грн.

За правилами ч. 1 ст. 139 КАС України у разу відмови у задоволенні позову, судові витрати зі сплати судового збору не підлягають відшкодуванню на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) до бюджету податковий борг у сумі 11 166 (одинадцять тисяч сто шістдесят шість) грн 85 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 10 травня 2024 року.

Суддя Кисильова Ольга Йосипівна