Справа № 520/506/24
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 р. Справа № 520/506/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2024, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/506/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАМИРІС»

до Головного управління ДПС у Харківській області , Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 року по справі № 520/506/24 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАМИРІС» до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служба України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено в повному обсязі.

Скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Харківській області № 9871122/37459570 від 07.11.2023 р. про відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН податкової накладної № 34 від 04.09.2023р. на суму на суму 500 000,00 грн. в.ч. ПДВ 83 333,33 грн.

Зобов`язано Державну податкову службу України, зареєструвати подану ТОВ «ДАМИРІС» податкову накладну № 34 від 04.09.2023р.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАМИРІС» сплачений судовий збір в частині задоволення позовних вимог у сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАМИРІС» сплачений судовий збір в частині задоволення позовних вимог у сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп.

15.02.2024 року представник позивача звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з клопотанням щодо ухвалення додаткового рішення, в якому просить суд: ухвалити додаткове судове рішення у справі № 520/506/24 в частині розподілу судових витрат витрат на професійну правничу (правову) допомогу, понесених ТОВ «ДАМИРІС», та стягнути з відповідачів 15 000 грн. витрат на професійну правничу (правову) допомогу, а також 3000,00 грн. гонорару успіху.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по справі №520/506/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАМИРІС» (вул. Новгородська, буд. 1, кім. 2,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61145) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61057), Державної податкової служба України (пл. Львівська, 8,м. Київ,04053) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАМИРІС» суму судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовлено.

Головне управління ДПС у Харківській області не погодившись із додатковим рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, у якій просило скасувати додаткове рішення, прийняти нове, яким відмовити позивачу у задоволенні заяви про стягнення судових витрат в повному обсязі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності додаткового судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що стягнення судових витрат стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із ч. 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 6 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (в подальшому - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Аналогічні висновки щодо застосування норм матеріального права, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16 та в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 р. у справі № 810/3806/18, від 31.03.2020 р. у справі № 726/549/19.

Вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 02.09.2020 р. у справі № 826/4959/16.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Крім того, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 26.06.2019 р. у справі № 200/14113/18-а, від 31.03.2020 р. у справі № 726/549/19, від 21.05.2020 р. у справі № 240/3888/19, від 11.02.2021 р. у справі № 520/9115/19, № 640/19536/18 від 03.02.2022 р.

Також, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг з категорією складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Матеріалами справи підтверджено, що представником позивача на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу додані наступні докази: договір №03/01 про надання правничої (правової) допомоги від 03.01.2024, акт №1 приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги (послуг) від 05.01.2024 р.; акт №2 приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги (послуг) від 14.02.2024, платіжну інструкцію № 5263 від 04.01.2024 р. на суму15000,00 грн.; копію ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1165822 від 26.12.2023 р.; копію свідоцтва про право зайняття адвокатської діяльністю ХВ № 002596.

Крім того, 22.01.2024 р. між ТОВ «ДАМИРІС» та адвокат Солохіна В.В. було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 03/01 від 03.01.2024 р., відповідно до якої до вказаного договору внесено положення, що регулюють «гонорар успіху», розмір, умови та порядок його сплати ТОВ «ДАМИРІС».

Так, згідно Акту №2 виконаних робіт Адвокат надав, а Клієнт прийняв наступну правничу (правову) допомогу:

-підготовка копій документів, завіряння належним чином додатків поданих до позовної заяви та направлення їх до суду;

-узгодження позиції з клієнтом, підготовка проекту відповіді на відзив;

-подання відповіді на відзив через електронний суд;

-підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення;

-заплановане підготовка заяв на отримання рішень суду та виконавчих листів;

-заплановані підготовка та подання заяв до Головного управління Державної казначейської служби України у області, Головного управління Державної казначейської служби України, Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо стягнення судового збору та виконання рішення суду.

Загальна вартість наданої професійної правничої (правової) допомоги (послуг) згідно укладеного сторонами Договору в редакції додаткової угоди №1 від 22.01.2024 за актом №1 від 05.01.2024 та Актом № 2 від 14.02.2024 становить 15000,00 грн. без ПДВ, відповідно до пункту 3.2 Договору.

Таким чином, враховуючи ціну позову, обставини цієї справи та надані позивачем докази в їх сукупності та, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності і пропорційності судових витрат, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 7000,00 грн.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу позивач просив стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області на користь ТОВ «ДАМИРІС» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн, понесені ним під час розгляду справи в Другому апеляційному адміністративному суді.

Щодо стягнення судових витрат по справі, колегія суддів зазначає.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із ч. 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження витрат з оплати правової допомоги, понесених ним при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, подано копії: договору №03/01 про надання правничої (правової) допомоги від 03.01.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правничої (правової) допомоги, Акт № 2 приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги (послуг) від 29.03.2024, додаткова угода №2 до договору №03/01 від 03.01.2024 про надання правничої (правової) допомоги від 29.03.2024.

Згідно акту наданих послуг, позивачем прийняті наступні послуги:

- надання консультації щодо прав та обов`язків позивача на стадії апеляційного розгляду справи, в тому числі щодо подання відзиву на апеляційну скаргу, подану ГУ ДПС у Харківській області;

- вивчення підстав та доводів апеляційної скарги, поданої податковим органом у справі № 520/506/24, а також додаткового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 року;

- аналіз та дослідження нової судової практики з питань відшкодування витрат на професійну правову (правничу) допомогу;

- складання проекту відзиву на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Харківській області, узгодження обраної правової позиції з Клієнтом, коригування;

- завантаження відзиву на апеляційну скаргу до системи «Електронний суд»;

- підготовка та подання заяви на отримання паперової копії судового рішення за результатами розгляду Другим апеляційним адміністративним судом апеляційної скарги ГУ ДПС у Харківській області у справі №520/506/24 та забезпечення отримання такого рішення представником.

Загальна вартість наданої професійної правничої (правової) допомоги (послуг) згідно укладеного сторонами Договору становить 4000,00 грн. без ПДВ, відповідно до пункту 3.5 Договору, п.2 додаткової угоди № 2 до договору.

Відповідно до п.2 Додаткової угоди винагорода (гонорар) за надання Адвокатом Клієнту професійної правничої (правової) допомоги (Послуг) з представництва інтересів Клієнта у Другому апеляційному адміністративному суді є фіксованою та складає 4000,00 грн. без ПДВ.

Суд апеляційної інстанції з огляду на приписи ч. 5 ст. 242 КАС України враховує правову позицію викладену в постановах Верховного Суду від 01.09.2021 у справі №178/1522/18, від 10.11.2021 у справі №329/766/18, від 23.12.2021 у справі №923/560/17, від 04.12.2023 у справу №640/15744/20, де зазначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Колегія суддів зазначає, що підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, не потребувала затрат значного часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу, у зв`язку з чим витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області в розмірі 1500, 00 грн

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 року по справі № 520/506/24 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 по справі № 520/506/24 - залишити без змін.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАМИРІС» (вул. Новгородська, буд. 1, кім. 2,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61145, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області () витрати на правову допомогу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот ) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич