Справа № 480/3486/24
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2024 року Справа № 480/3486/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітейл Девелопмент" до Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Рітейл Девелопмент" (далі - позивач) звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач, Зарічний ВДВС) та, з урахуванням уточненої позовної заяви від 01.05.2024, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.04.2024 у виконавчому провадженні ВП №73226377 про накладення штрафу.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у провадженні відповідача перебуває виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області по справі №920/1298/21. Позивач зазначає, що не може виконати судове рішення з поважних причин, про зазначені обставини позивач повідомив державного виконавця. Державний виконавець звертався до суду для роз`яснення судового рішення, але судом було відмовлено у роз`ясненні судового рішення В подальшому відповідачем винесено постанову про накладенні штрафу в розмірі 5100 грн. за невиконання судового рішення без поважних причин. Враховуючи зазначене, просить позовні вимоги задовольнити.
Відповідач у відзиві на адміністративний позов просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що оскаржувана постанова про накладення штрафу на боржника винесена у відповідності до норм чинного законодавства, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Звертає увагу суду на те, що позивачем не було в установлений строк виконано судове рішення, тому державним виконавцем правомірно було прийнято спірну постанову.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду, та з урахуванням ст. 287 КАС України призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.
Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, у клопотаннях просять розглядати справу без участі представників. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання по справі не здійснюється.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що в провадженні Зарічного ВДВС перебуває виконавче провадження ВП №73226377 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області по справі №920/1298/21.
Постановою від 07.11.2023 відкрито виконавче провадження ВП №73226377 та надано боржнику строк до 10 робочих днів для його добровільного виконання.
13.11.2023 позивачем (боржником по ВП №73226377) направлено державному виконавцю заява №13-10 про неможливість виконання судового рішення з обґрунтуванням причин неможливості виконання судового рішення.
Державним виконавцем подано до суду подання про роз`яснення рішення по справі №920/1298/21, але судом ухвалою від 19.12.2023 відмовлено у роз`ясненні судового рішення.
Державним виконавцем направлено вимогу до позивача від 05.04.2024 щодо виконання наказу Господарського суду Сумської області по справі №920/1298/21.
Постановою від 11.04.2024 накладено штраф на позивача, як боржника по ВП №73226377, за невиконання без поважних причин судового рішення Господарського суду Сумської області по справі №920/1298/21 в межах ВП №73226377.
Не погоджуючи із правомірністю винесеної постанови від 11.04.2024 позивач звернувся до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин 5, 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII), виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
Згідно з частинами 1, 2 ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Отже, з аналізу вказаних норм слідує, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення в строк, встановлений державним виконавцем.
Таким чином на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт виконання або невиконання боржником судового рішення у відповідний строк.
Системний аналіз вказаних норм права дає підстави вважати, що накладення штрафу за невиконання рішення, яке зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення.
У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Отже, аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Матеріалами справи підтверджується, що позивачем не було виконано рішення Господарського суду Сумської області по справі №920/1298/21.
Посилання позивача на невиконання судового рішення з поважних причин, оскільки позивач позбавлений можливості виконати судове рішення з тих підстав, що позивач не є власником майна, не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки саме судом визначено позивача як особу, що повинна виконати судове рішення.
В межах даної справи судом не може бути встановлено будь-яких інших осіб, які повинні виконувати судове рішення, про що позивач зазначає в адміністративному позові. Дані питання можуть бути предметом розгляду Господарським судом Сумської області виключно в межах справи №920/1298/21. Судове рішення по справі №920/1298/21 набрало законної сили, а тому позивач, як боржник виконавчого провадження, зобов`язаний виконати судове рішення. Крім того, судом відмовлено у заяві державного виконавця про відмову у роз`ясненні судового рішення.
Разом із тим, слід зазначити, що для застосування штрафних санкцій, визначених Законом України «Про виконавче провадження» суду необхідно встановити граничний строк виконання судового рішення боржником, який встановлено державним виконавцем та який передбачений Законом України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону №1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Саме після закінчення граничного строку у відповідача є право на прийняття відповідної постанови та накладення штрафу.
Разом із тим, судом враховується, що нормами пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404, встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану, однак державним виконавцем було залишено поза увагою норми вказаного Закону.
Згідно із статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Отже, тільки у разі невиконання без поважних причин, але із врахуванням граничних строків для добровільного виконання боржником рішення суду, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу.
Враховуючи вказане вище, строки для добровільного виконання, з урахуванням пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404 на час винесення спірної постанови не сплинули.
Разом із тим, державний виконавець не було враховано зазначені обставини, та передчасно винесено спірну постанову про накладення штрафу на позивача у розмірі 5100,00 грн.
Зазначені висновки суду узгоджується із правовою позицією Другого апеляційного адміністративного суду, викладені в постанові від 12.12.2023 по справі № 480/8125/23.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Проаналізувавши надані сторонами докази та норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження своєї позиції у справі, а відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію не довів та не обґрунтував.
Оцінивши докази які є у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, правомірними та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд,
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітейл Девелопмент" до Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування постанови - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.04.2024 у виконавчому провадженні ВП №73226377 про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Рітейл Девелопмент" штрафу в розмірі 5100 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми, пр..Перемоги, 6,і.к. 40211137) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітейл Девелопмент" (м.Суми, вул..Супруна,3а,і.к. 40700150) суму судового збору в розмірі 3028 грн.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета