Справа № 480/10327/23
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 р. Справа № 480/10327/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 (головуючий суддя І інстанції: В.О. Павлічек) по справі № 480/10327/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області , Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.08.2023 р. №54, про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період проходження військової служби у Збройних силах СРСР з 04.05.1977р. до 21.06.1979р., період роботи з 25.11.1996р. по 07.12.2019р. та з 15.07.2021р. по 28.07.2023р. у Сумській митниці та період роботи з 08.12.2019р. по 14.07.2021 у Слобожанській митниці Держмитслужби на посадах, на яких були присвоєні спеціальні звання та перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу"

- здійснити нарахування пенсії з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця , виданих Сумською митницею від 16.08.2023р. №7.24-22- 02/68 , №7.24-22-02/69 , №7.24-22-02/70 та Харківською митницею від № 03.03.2023р. №7.14.22.02/20 з моменту звернення з заявою від 21.08.2023р.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.08.2023 р. №54, яким ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період проходження військової служби у Збройних силах СРСР з 04.05.1977р. до 21.06.1979р., період роботи з 25.11.1996р. по 07.12.2019р. та з 15.07.2021р. по 28.07.2023р. у Сумській митниці та період роботи з 08.12.2019р. по 14.07.2021р. у Слобожанській митниці Держмитслужби.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.08.2023 року щодо переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, з урахуванням довідок, виданих Сумською митницею від 16.08.2023р. №7.24-22-02/68 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), від 16.08.2023 №7.24-22-02/69 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних днів роботи підряд перед зверненням за пенсією), від 16.08.2023 №7.24-22-02/70 та Харківською митницею від № 03.03.2023р. №7.14.22.02/20 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних днів роботи підряд перед зверненням за пенсією) та з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не погодившись із рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач наполягає на тому, що рішення № 54 про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу є законним, належним чином обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, зазначає, що необхідною умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби. Однак, на день набрання чинності Законом № 889 (01.05.2016) ОСОБА_1 не перебував на посадах, що відносяться до посад державної служби та не мав 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. Посади в Митних органах, які обіймав Позивачу у період з 1996 по 2023 рік не є посадами державної служби.

З огляду на наведене, відсутні передбачені приписами чинного законодавства підстави для призначення Позивачу пенсії відповідно до Закону України Про державну службу.

Позивач по справі не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст. 311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 з 11.04.2019 року призначено пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 54).

21.08.2023 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII (а.с.15, 95-96).

Як встановлено із наданих позивачем документів, то позивач з 04.05.1977 по 21.06.1979 року проходив службу в Збройних Силах СРСР на посадах рядового та сержантського складу відповідно до копії військового квитка НОМЕР_1 . (а.с. 50-51).

Відповідно до записів в трудовій книжці ОСОБА_1 працював, зокрема (а.с. 32-49):

- з 25.11.1996 р. по 07.12.2019 р. та з 15.07.2021р. по 28.07.2023р. у Сумській митниці на посадах інспектора, старшого інспектора, заступника начальника митного поста, начальника митного поста, головного інспектора, головного державного інспектора ;

- з 08.12.2019р. по 14.07.2021р. у Слобожанській митниці на посаді головного державного інспектора.

З довідок про складові заробітної плати вбачається, що позивач отримував посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавка за вислугу років під час роботи в Сумській митниці, що вбачається з довідок від 16.08.2023р. №7.24-22- 02/68 (а.с.21), від 16.08.2023 №7.24-22-02/69 (а.с. 16), 16.08.2023 №7.24-22-02/70 (а.с. 23) та довідок виданих Харківською митницею від 21.08.2023р. від № 03.03.2023р. №7.14.22.02/20 (а.с.27).

За принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Донецькій області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.

Рігенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.08.2023 р. №54 відмовлено позивачу в переведенні з пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII, у зв`язку з відсутністю стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців відповідно до рішення. (а.с. 14, 95).

Не погодившись з даним рішенням відповідача, позивач звернулася з позовною заявою до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірний період роботи в митниці позивача зараховується до стажу державної служби для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ, а тому позивач має право на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Обираючи належний спосіб захисту прав позивача, суд першої інстанції, з посиланням на дискреційні повноваження, вважав, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.08.2023 року з урахуванням висновків суду, наведених у цьому судовому рішенні, та прийняти відповідне рішення.

В частині зобов`язання призначити пенсію відмовив в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі по тексту - Закон України № 889-VIII).

За змістом п. 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889-VIII, з 01.05.2016 втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі по тексту - Закон України № 3723-ХІІ), крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п.п. 10 і 12 цього розділу.

Положеннями п.п. 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Приписами ч.1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, чинного до 01.05.2016, передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року-страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За наведеного правового регулювання, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 Закону №3723ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у зразковому рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 року у справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 року у справі № 500/5183/17.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що звертаючись до пенсійного органу з заявою від 21.08.2023 позивач просив перевести його на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

Підставою відмови слугувало посилання пенсійного органу на недостатність стажу державної служби, оскільки ГУ ПФУ в Донецькій області не зараховано період роботи позивача з 25.11.1996 р. по 07.12.2019 р. та з 15.07.2021р. по 28.07.2023р., з 08.12.2019р. по 14.07.2021р в митних органах до стажу державної служби, оскільки за цей час позивачу присвоювались спеціальні звання, тобто надбавка за ранг не виплачувалась, а відтак пенсійним органом зроблено висновок про те, що така посада не належить до посад, віднесених категорій державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ.

Отже, спірним у справі є правомірність дій відповідача щодо відмови в переведенні позивачів на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

Відповідно до ч. 17 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Так, п. 8 Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Слід зауважити, що до 01.05.2016 року (дата набрання чинності Законом № 889-VІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли пенсійного віку (передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (62 роки - для чоловіків, 60 років - для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років та на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців або стаж не менш як 20 років на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 (чинного до 01.05.2016, тобто в період проходження позивачем служби в митних органах) (далі по тексту Порядок № 283) визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Згідно із п.2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 2 Закону України "Про державну службу" (3723-12), а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Відповідно до ч. 1 ст. 569 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час роботи позивача в митних органах) працівники органів доходів і зборів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у ст. 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями.

Отже, законодавством, яке діяло в період роботи (служби) позивача, та яке діє і на теперішній час, визначено, що посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями, а тому періоди роботи (служби) в митних органах зараховуються до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця.

Судом встановлено та підтверджується записами трудової книжки , що позивач проходив службу: з 25.11.1996 р. по 07.12.2019 р. у Сумській митниці на посадах інспектора, старшого інспектора, заступника начальника митного поста, начальника митного поста, головного інспектора, головного державного інспектора; з 08.12.2019р. по 14.07.2021р. у Слобожанській митниці на посаді головного державного інспектора; з 15.07.2021р. по 28.07.2023р. у Сумській митниці на посадах інспектора, старшого інспектора, заступника начальника митного поста, начальника митного поста, головного інспектора, головного державного інспектора.

Відповідно до ст. 569 Митного кодексу України працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у ст. 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Особи, вперше прийняті на службу до митних органів на посади, які передбачають виконання завдань, зазначених у ст. 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, приймають Присягу державних службовців, якщо раніше вони не приймали такої Присяги.

Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Згідно ч. 1 ст. 588 Митного кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

З аналізу зазначених норм законодавства суд вбачає, що посадові особи митних органів є державними службовцями, а тому періоди роботи (служби) в митних органах зараховуються до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Дана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду. викладеною у постановах від 03.07.2018 року по справі № 586/965/16-а та від 18.03.2021 року по справі № 500/5183/17.

Колегія суддів зазначає, що посадові особи митного органу, віднесені до державних службовців за певними особливостями, тобто з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.

Відтак, спеціальні звання посадових осіб контролюючих органів прирівнюються до рангів державного службовця, визначених Постановою № 306.

Отже, посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в митних органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII.

Судом встановлено, що позивач у спірні періоди з 25.11.1996 р. по 07.12.2019 р., з 15.07.2021р. по 28.07.2023р. та з 08.12.2019р. по 14.07.2021р. працював у митних органах, прийняв присягу державного службовця, обіймав відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері митної політики), йому присвоювались відповідні ранги державних службовців та спеціальні звання, є державним службовцем зі спеціальних статусом.

Дана позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 22.11.2013 року у справі 21-340а13, в якій колегія суддів дійшла висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що період роботи позивача на різних посадах в митних органах із присвоєнням спеціальних звань (з 01.04.1997 по 01.05.2016) підлягає врахуванню до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII, що дає право на призначення позивачу пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

Враховуючи, що станом на дату звернення позивача до пенсійного органу із заявою про переведення на пенсію державного службовця у позивача був наявний необхідний стаж роботи на посадах, які відносяться до категорії посад державної служби, що становить більше 20 років, колегія суддів вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для відмови у переведенні на пенсію як держслужбовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ з підстав відсутності необхідного стажу державної служби.

Щодо наявних в матеріалах справи довідок виданих Сумською митницею від 16.08.2023р. №7.24-22-02/68 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), від 16.08.2023 №7.24-22-02/69 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних днів роботи підряд перед зверненням за пенсією), від 16.08.2023 №7.24-22-02/70 та Харківською митницею від № 03.03.2023р. №7.14.22.02/20 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних днів роботи підряд перед зверненням за пенсією) та зобов`язання відповідача їх врахувати, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622 (далі по тексту Порядок № 622) пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Відповідно до п. 5 Порядку № 622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

На виконання вимог Порядку № 622 наказом Міністерства соціальної політики України від 10.05.2017 № 750, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за № 766/30634, затверджено Порядок видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад № 750 (далі - Порядок № 750).

Відповідно до п. 7 Порядку № 750 довідка для призначення пенсії видається державним органом, в якому працювала особа, відповідно до п.п. 4, 5 Порядку № 622.

Згідно з п. 8 Порядку № 750 для отримання довідки подаються такі документи: заява; документ, що підтверджує відсутність в державному органі посади державної служби, ліквідацію державного органу; довідки з архівної установи, в якій зберігаються документи ліквідованих державних органів, або іншого органу (організації, установи), в якому (якій) зберігаються документи про заробітну плату, про розміри посадового окладу, надбавок за ранг та вислугу років на день звільнення з посади державної служби (припинення державної служби), надбавок до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень залежно від ступеня секретності інформації, а також інших виплат за їх наявності - у випадку, передбаченому п. 6 цього Порядку.

На виконання п. 6 Порядку № 622 у разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.

Форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з п.п 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10.12.2015 року № 889-VIII "Про державну службу" пенсії відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII "Про державну службу", затверджені Постановою від 17.01.2017 № 1-3 Правління пенсійного фонду України (далі - Постанова № 3-1).

Такими довідками є: про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні в матеріалах справи довідки Сумської митниці від 16.08.2023р. №7.24-22- 02/68 (а.с.21), про складові заробітної плати позивача для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних днів роботи підряд перед зверненням за пенсією) з довідки Сумської митниці від 16.08.2023 №7.24-22-02/69 (а.с. 16), про стаж державної служби позивача за період роботи в Сумській митниці з довідки Сумської митниці від 16.08.2023 №7.24-22-02/70 (а.с. 23), довідки Харківської митниці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних днів роботи підряд перед зверненням за пенсією) з моменту звернення з заявою від 21.08.2023р. від № 03.03.2023р. №7.14.22.02/20 (а.с.27), які позивачем надавались разом із заявою про переведення на пенсію по згідно із Законом України «Про державну службу» встановив, що останні в повному обсязі відповідають змісту зразка, затвердженого постановою Правління ПФУ від 17.01.2017 № 1-3, містять всі необхідні реквізити, складені у встановлену законом порядку, засвідчені підписами уповноважених осіб та печаткою.

Оскільки вказані довідки відповідають встановленій законом формі та є джерелом інформації про доходи позивача, що безпосередньо впливають на правильність обчислення пенсії, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав у ГУ ПФУ в Донецькій області для їх неврахування при повторному розгляді заяви позивача про переведення на пенсію згідно із Законом № 3723-XII.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 по справі № 480/10327/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій