Справа № 320/18145/23
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 року № 320/18145/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), в якій позивач просить суд:

- визнати дії відповідача які полягають у обмеженні позивачу пенсії максимальним розміром з 01.05.2021 після призначення пенсії за вислугу років, з 15.06.2022 після переведення на пенсію по інвалідності, з 01.03.2022 після проведення її перерахунку у зв`язку з індексацією пенсії відповідно постанови КМ України від 16.02.2022 № 118, та з 01.03.2023 після проведення її перерахунку з урахуванням індексації відповідно до постанови КМ України від 24.02.2023 № 168 протиправними;

- визнати дії відповідача які полягають у припиненні нарахуванні з 15.06.2022 індексації відповідно до постанови КМ України від 16.02.2022 № 118;

- скасувати рішення відповідача викладене у формі листа від 05.05.2023 № 2600-0202-8/89175 про відмову у проведенні перерахунку та виплати пенсії позивачу без обмеження максимальним розміром з 01.05.2021 після призначення пенсії за вислугу років, з 15.06.2022 після переведення на пенсію по інвалідності, з 01.03.2022 після проведення її перерахунку у зв`язку з індексацією пенсії відповідно постанови КМ України від 16.02.2022 № 118, та з 01.03.2023 після проведення її перерахунку з урахуванням індексації відповідно до постанови КМ України від 24.02.2023 № 168;

- скасувати рішення відповідача викладене у формі листа від 19.05.2023 № 2600-0202-8/99646 про припинення нарахування з 15.06.2022 індексації відповідно постанови КМ України від 16.02.2022 № 118;

- зобов`язати відповідача поновити нарахування з 15.06.2022 індексації відповідно постанови КМ України від 16.02.2022 № 118;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію в розмірі який обчислено з грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром з 01.05.2021 після призначення пенсії з вислугу років, з 15.06.2022 після переведення на пенсію по інвалідності, з 01.03.2022 після проведення її перерахунку у зв`язку з індексацією пенсії відповідно постанови КМ України від 16.02.2022 № 118, та з 01.03.2023 після проведення її перерахунку з урахуванням індексації відповідно до постанови КМ України від 24.02.2023 № 168.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що при перерахунку його пенсії відповідач протиправно обмежує пенсію максимальним розміром, що на його думку, є протиправним, оскільки такі обмеження до його пенсії не застосовуються.

Крім того, у зв`язку з переведенням позивач 15.06.2022 з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності відповідачем протиправно припинено з 15.06.2022 перерахунок пенсії позивача з урахуванням щорічної індексації на підставі постанови КМ України від 16.02.2022 № 118 та постанови КМ України від 24.02.2023 № 168.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Стверджує, що ГУ ПФУ в м. Києві діяло у відповідності до чинного законодавства.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідно до пенсійного посвідчення серія НОМЕР_1 від 15.06.2021 ОСОБА_1 є військовим пенсіонером з 15.06.2021 (особовий рахунок № НОМЕР_2 ), отримує пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закону № 2262-ХІІ) та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.

На адвокатський запит представника позивача від 28.04.2023 № 28/04-23, відповідач листом від 05.05.2023 № 2600-0202-8/89175 повідомив, що позивач перебуває на обліку ГУ ПФУ в м. Києві з 01.05.2021, з 01.05.2021 по 14.06.2022 отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ, а з 15.06.2022 отримує пенсію по інвалідності. З часу призначення пенсії 01.05.2021 розмір пенсії позивача визначається з урахуванням обмеження максимальним розміром відповідно до ст. 43 Закону № 2262-ХІІ.

На адвокатський запит представника позивача від 16.05.2023 № 16/05-23, відповідач листом від 19.05.2023 № 2600-0202-8/99646 повідомив, що з 01.05.2021 по 14.06.2022 позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, з урахуванням індексації відповідно до постанови КМ України від 16.02.2022 № 118, але з урахуванням обмеження максимальним розміром відповідно до ст. 43 Закону № 2262-ХІІ. Проте у зв`язку з переведенням позивача з 15.06.2022 на пенсію по інвалідності згідно статті 21 Закону № 2262-ХІІ відсутні підстави для індексації пенсії відповідно до постанови КМ України від 16.02.2022 № 118.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром, а також не проведення індексації пенсії з 15.06.2022 відповідно постанов КМ України від 16.02.2022 № 118 та від 24.02.2023 № 168, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Щодо вимоги про протиправне обмеження виплати пенсії позивачу максимальним розміром, суд зазначає таке.

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку пенсії позивача станом на 01.07.2021 по пенсійній справі № , позивачу нараховано пенсію у розмірі 22367,09 грн., проте з урахуванням обмеження максимальним розміром до виплати підлягає 18540,00 грн.

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку пенсії позивача станом на 01.03.2022 по пенсійній справі № , позивачу нараховано пенсію у розмірі 31679,11 грн., проте з урахуванням обмеження максимальним розміром до виплати підлягає 19340,00 грн.

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку пенсії позивача станом на 01.03.2023 по пенсійній справі № , позивачу нараховано пенсію у розмірі 33620,90 грн., проте з урахуванням обмеження максимальним розміром до виплати підлягає 20930,00 грн.

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку пенсії позивача станом на 03.05.2023 по пенсійній справі № , позивачу нараховано пенсію у розмірі 33620,90 грн., проте з урахуванням обмеження максимальним розміром до виплати підлягає 20930,00 грн.

Таким чином нарахування та виплата пенсії позивачу здійснюється з урахуванням обмеження максимального розміру пенсії.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-ХІІ десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом України від 08.07.2011 № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VІ), який набрав законної сили 01.10.2011.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом №3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-ХІІ, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Таким чином, з 20.12.2016, з урахуванням положень рішення КСУ № 7-рп/2016, у Законі № 2262-ХІІ відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 06 листопада 2018 року у справі № 522/3093/17, від 31 січня 2019 року у справі № 638/6363/17, від 12 березня 2019 року у справі № 522/3049/17, від 14 травня 2019 року у справі № 591/2109/17, від 08 серпня 2019 року у справі № 522/3271/17, від 10 жовтня 2019 року у справі № 522/22798/17, від 30 жовтня 2020 року у справі № 522/16881/17 та від 17 травня 2021 року у справі № 343/870/17.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-ХІІ, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-ХІІ, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії осіб, пенсія яким призначена відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин наявна колізія між Законом № 2262-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI у частині обмеження максимальним розміром пенсії особам, яким призначена пенсія відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначена пенсія відповідно до № 2262-ХІІ, у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі Щокін проти України зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18, із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових прогалин щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

З огляду на вищевказане, суд у цій справі дійшов висновку, що обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.

Саме такий висновок щодо застосування норм права у подібних спірних правовідносинах викладено Верховним Судом у численних постановах, зокрема, від 25 липня 2022 року у справі № 580/3451/21; від 20 липня 2022 року у справі № 340/2476/21; від 11 липня 2022 року у справі №620/613/21; від 29 червня 2022 року у справі №640/19118/18; від 18 травня 2022 року у справі № 380/12337/20.

У зв`язку з цим, суд вважає, що відповідач протиправно застосовує обмеження пенсії позивача максимальним розміром при проведенні перерахунку та виплати пенсії з часу її призначення - 01.05.2021.

Таким чином позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо припинення перерахунку пенсії позивачу з 15.06.2022 з урахуванням щорічної індексації пенсії, згідно постанови КМ України від 16.02.2022 №118, суд зазначає наступне.

Порядок проведення індексацій пенсій врегульований Постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» №118 від 16.02.2022 (далі - Постанова №118) та Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання індексації пенсій» №727 від 24.06.2022 (далі - Постанова №727).

Пунктом 2 Постанови №118 установлено, що з 1 березня 2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Підвищення пенсії, передбачене абзацом першим цього пункту, встановлюється додатково до щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р. № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, застосовується також у разі поновлення виплати пенсії, призначеної до 31 грудня 2021 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім перерахунків пенсії, що проводилися у період з 1 січня 2021 року до 28 лютого 2022 року за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до частини четвертої статті 63 зазначеного Закону.

Підвищення пенсії, передбачене цим пунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пунктом 2 Постанови №727 установлено, що індексація пенсій, згідно з Порядком проведення щорічної індексації пенсій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» проводиться починаючи з 1 березня 2023 року, крім пенсій, зазначених в абзаці четвертому підпункту 2 пункту 3 Порядку, якщо до розміру таких пенсій, що відповідає розміру частини пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та до яких передбачалося застосування на 1 березня 2022 року коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначеного абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», перерахунок яких проводиться з 1 березня 2022 року.

Таким чином, станом на 01.03.2022 позивач набув право на здійснення перерахунку пенсії з 01.03.2022 з урахуванням щорічної індексації пенсії, згідно з пунктом 1 постанови КМ України від 16.02.2022 № 118.

Вказана обставина визнається і відповідачем, оскільки останнім було здійснено перерахунок позивачу пенсії з 01.03.2022 по 14.06.2022 з урахуванням щорічної індексації пенсії, згідно з постановою КМ України від 16.02.2022 № 118.

В подальшому КМ України прийнято постанову від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі Постанова № 168).

Пунктом 2 Постанови №168 установлено, що з 01.03.2023 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 р. № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом, крім військовослужбовців строкової служби, та членам їх сімей і строк призначення яких до 31.12.2022 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Підвищення пенсії, передбачене абзацом першим цього пункту, встановлюється додатково до щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 р. № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Підвищення пенсії, передбачене цим пунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пунктом 3 Постанови №168 установлено, що з 01.03.2023 р. розміри пенсій, передбачені абзацами другим і третім частини першої статті 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови.

Таким чином, позивач також набув право на здійснення перерахунку його пенсії з 01.03.2023 з урахуванням щорічної індексації пенсії згідно постанови КМ України від 24.02.2023 № 168.

Щодо припинення нарахування позивачу з 15.06.2022 індексації передбаченої постановою КМ України від 16.02.2022 № 118, суд зазначає наступне.

Переведення позивача 15.06.2022 з пенсії за вислугу років призначену відповідно до статті 13 Закону № 2262-ХІІ на пенсію по інвалідності згідно статті 21 все того ж Закону № 2262-ХІІ не є підставою для позбавлення права на проведення індексації пенсії позивача передбаченої пунктом 1 постанови КМ України від 16.02.2022 № 118.

Крім того, ані постанова КМ України від 16.02.2022 № 118, ані постанова КМ України від 24.02.2023 № 168 не містить застереження щодо припинення нарахування та виплати індексації у разі переходу на інший вид пенсії.

Отже, оскільки пенсія позивачу вперше була призначена відповідно до Закону № 2262-ХІІ до 31.12.2021, то відповідач протиправно припинив з 15.06.2022 нарахування позивачу індексації передбаченої постановою КМ України від 16.02.2022 № 118, а в подальшому після 01.03.2023 і згідно постанови КМ України від 24.02.2023 № 168.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного суд також вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, оформлені листами від 05.05.2023 № 2600-0202-8/89175 та від 19.05.2023 № 2600-0202-8/99646.

Частиною першою статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору, то підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, які полягають у обмеженні ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром з 01.05.2021 після призначення пенсії за вислугу років, з 15.06.2022 після переведення на пенсію по інвалідності, з 01.03.2022 після проведення її перерахунку у зв`язку з індексацією пенсії відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 та з 01.03.2023 після проведення її перерахунку з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168.

3. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, які полягають у припиненні нарахуванні ОСОБА_1 з 15.06.2022 індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118.

4. Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16; ) викладене у формі листа від 05.05.2023 № 2600-0202-8/89175 про відмову у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з 01.05.2021 після призначення пенсії за вислугу років, з 15.06.2022 після переведення на пенсію по інвалідності, з 01.03.2022 після проведення її перерахунку у зв`язку з індексацією пенсії відповідно постанови КМ України від 16.02.2022 № 118, та з 01.03.2023 після проведення її перерахунку з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168.

5. Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16; ) викладене у формі листа від 19.05.2023 № 2600-0202-8/99646 про припинення ОСОБА_1 нарахування з 15.06.2022 індексації відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118.

6. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16; ) поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) нарахування з 15.06.2022 індексації відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118.

7. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16; ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсію в розмірі який обчислено з грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром з 01.05.2021 після призначення пенсії з вислугу років, з 15.06.2022 після переведення на пенсію по інвалідності, з 01.03.2022 після проведення її перерахунку у зв`язку з індексацією пенсії відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118, та з 01.03.2023 після проведення її перерахунку з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.