Справа № 560/17444/23
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/17444/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салюк П.І.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

13 травня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Курка О. П. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 в якому просив:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн., за період з 20 січня 2022 по 18 травня 2023 року за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування за станом здоров`я, за висновком постановою військово-лікарської комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, одержаною 06.06.2022 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, збільшену до 100000,00 грн., за період з 20 січня 2023 по 18 травня 2023 року за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці за станом здоров`я, за висновком постановою військово-лікарської комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, одержаним 06.10.2022 року (з урахуванням нарахованої та виплаченої додаткової винагороди за цей період).

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06.10.2022 під час виконання під час виконання бойового завдання поблизу села Курдюмівка, Бахмутського району, Донецької області позивач отримав травму в ході бойових дій та під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини.

Обставини отримання позивачем поранення 06.10.2022 підтверджені результатами проведеного службового розслідування, затвердженого наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.11.2022 №2397.

У зв`язку з вищевказаним пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, позивач перебував на стаціонарному лікуванні в наступних закладах охорони здоров`я:

- з 06.10.2022 по 13.10.2022 у КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечнікова «ДОР» Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської облдержадміністрації, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №е12638;

- з 14.10.2022 по 24.10.2023 у Військовій частині НОМЕР_2 Міністерства оборони України, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого №2795/785;

- довідкою військово-лікарської комісії №938/2879 від 24.10.2022 встановлено, поранення, ТАК, пов`язані з проходження військової служби, на підставі стаття 81 графи ІІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів;

- з 20.01.2023 по 01.02.2023 у КНП «Київська міська клінічна лікарня №12 » виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №826;

- з 01.02.2023 по 23.02.2023 у КНП «КМКЛШМД», що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №1859;

- відповідно до довідки ВЛК КНП «КМКЛШМД» Київської міської ради (КМДА) від 23.02.2023 №360, потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів;

- з 22.03.2023 по 08.05.2023 в Національному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь», що підтверджується виписним епікризом №4284;

- з 08.05.2023 по 18.05.2023 в Державній установі «Національний науковий центр радіаційної медицини НАМН України», що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2367.

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 836-п ОСОБА_1 , травма, поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини, на підставі стаття 17-а графи ІІІ Розкладу хвороб, непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

Згідно вказаного вище свідоцтва про хворобу № 836-п отримані позивачем травми, поранення, відповідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 є травмами, пораненнями тяжкого ступеню.

Таким чином, у зв`язку з вищевказаним пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (довідкою) військово-лікарської комісії.

18.05.2023 позивач подав рапорт командиру в/ч НОМЕР_1 про виплату йому додаткового винагороди у розмірі 100 000 гривень, в розрахунку по місяцям за час лікування у зв`язку з отриманням поранення за період з 06.10.2022 по 18.05.2023, відмітки про отримання якої відсутні так як і відсутня відповідь на рапорт.

Із наданої відповіді на запит представника позивача від 08.08.2023 року, вбачається, що позивачу не було нараховано додаткову грошову винагороду за час лікування, оскільки нарахувань збільшених відповідним наказом до 100 000 грн., не видавалося, натомість позивача було виведено поза штат згідно з наказом командирі № 504 від 27.12.2022 року, який відсутній в матеріалах справи.

Позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та невиплати йому додаткової винагороди у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період перебування на лікуванні у стаціонарі, а також за період перебування у відпустці для лікування тяжкого поранення, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Частиною другою ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з ч.4 ст.9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів Українивід28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 4 п. 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

В даному ж випадку, обидві вищевказані умови дотримані та підтверджуються наявними в матеріалах справи виписками із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, довідкою військово-лікарської комісії №938/2879 від 24.10.2022.

Відтак, позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та час перебування у відпустці для лікування після поранення важкого ступеня за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Оскільки, як вже було встановлено вище, позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та часу перебування у відпустці для лікування після поранення важкого ступеня, тобто за період з 20.01.2023 по 18.05.2023, не виплата відповідачем відповідної винагороди є грубим порушенням прав позивача.

Виходячи з встановлених фактичних обставин справи, приймаючи до уваги повноваження суду при вирішенні справи, передбачені ст. 245 КАС України, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача в спірних правовідносинах буде зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 20.01.2023 по 18.05.2023 включно, виходячи з її розміру 100000,00 ( сто тисяч ) грн. на місяць, з урахуванням раніше виплачених сум.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Курко О. П. Шидловський В.Б.