Справа № 380/20531/23
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/20531/23 пров. № А/857/22911/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевич Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року у справі № 380/20531/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділення Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя в 1-й інстанції Лунь З.І.,

час ухвалення рішення 31.10.2023 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце перебування: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до Відділення Акціонерного товариства Державний ощадний банк України №10004/069 (місцезнаходження: 85100, Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Олекси Тихого, 256), Акціонерного товариства Державний ощадний банк України (місцезнаходження: 01601, м.Київ, вул.Госпітальна, 12Г, ), в якому просить суд:

-визнати протиправними дії AT Державний ощадний банк України щодо відмови листом від 14.07.2023 ОСОБА_1 у видачі нової довідки (внесенні виправлень у довідку від 06.04.2023 №263), що підтверджує невикористання нею житлових чеків для приватизації державного житлового фонду після 1992 року;

-зобов`язати AT Державний ощадний банк України в особі Відділення AT Ощадбанк №10004/069 видати ОСОБА_1 нову довідку, що підтверджує невикористання нею житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, після 1992 року, з урахуванням сплачених нею коштів за таку довідку відповідно до квитанції від 06.04.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вперше придбала у власність квартиру та сплатила збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу квартири, котрий однак вважає сплаченим помилково. Для того, щоб звернутися з відповідним позовом до суду, позивачка, як вона вказує у позовній заяві, неодноразово зверталася до відповідачів в усній та письмовій формі із заявами про видачу їй довідки з інформацією про те, що з 1992 вона не використовувала житлових чеків для приватизації державного житлового фонду. Відповідач, AT Державний ощадний банк України в особі Відділення AT Ощадбанк №10004/069, видав позивачці довідку про те, що станом на 01.01.1992 вона не отримувала житлових чеків. Однак, позивачка з такою відповіддю не погодилася, бо вважає, що відповідач повинен був написати, що житлових чеків позивачка не отримала починаючи з 01.01.1992, тобто позивачка просила відповідача відкоригувати відповідь на її звернення. Відповідач, листом від 14.07.2023, відмовив позивачці у видачі нової (відкоригованої) довідки. Позивачка вважає такі дії відповідача протиправними, просить зобов`язати відповідача видати їй відповідну довідку із коректною інформацією про факт отримання нею житлових чеків. Просить позов задовольнити повністю.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року у справі № 380/20531/23 позовні вимоги задоволено частково.

Зобов`язано АТ Державний ощадний банк України в особі Відділення АТ Ощадбанк №10004/069 (85100, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, 256) повторно розглянути заяву позивачки від 27.06.2023 з урахуванням того, чи значилася ОСОБА_1 у списках на приватизацію за вказаними нею адресами її місця проживання та реєстрації, відкриття депозитного рахунку на ім`я ОСОБА_1 , використання ОСОБА_1 житлових чеків після 1992 та видати ОСОБА_1 довідку, в якій зазначити вказані дані після 1992 року.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що суд розглянув справу не віднесену до його юрисдикції та не може вважатися «судом, встановленим законом».

Просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року у справі № 380/20531/23 та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що єдиним розпорядником інформації про залишки житлового чеку на відповідному позабалансовому рахунку є AT Державний ощадний банк України, який надає інформацію про наявність/відсутність особи у списках на приватизацію, а тому довідка AT Державний ощадний банк України сама по собі є достатнім документом на підтвердження невикористання права на приватизацію державного житлового фонду.

Тому аргументи відповідача в тій частині, що він не є розпорядником запитуваної позивачкою інформації суд відхилив.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_3 , є внутрішньо переміщеною особою та проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

08.08.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири. Згідно з цим договором, як вказує позивачка, нею було вперше придбано у власність квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Водночас, при нотаріальному посвідченні згаданого договору купівлі-продажу №3363 від 08.08.2022 року позивачка сплатила збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу квартири у розмірі 17 735, 00 гривень, що підтверджується копією квитанції від 08.08.2022 року №74790.

Позивачка має намір звернутися до органу пенсійного фонду про повернення їй помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу квартири у розмірі 17 735, 00 гривень відповідно до квитанції від 08.08.2022 року №74790.

10.01.2023 позивачка скерувала на поштову адресу відділення АТ Ощадбанк №10004/069 рекомендованим листом з повідомленням про вручення заяву щодо надання їй довідки про невикористання нею житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду.

Водночас зазначене відділення відмовилось від отримання поштової кореспонденції, про що свідчить довідка Укрпошти форми ф.20.

Також позивачка звернулася із заявою від 07.02.2023 (зареєстрована банком 07.03.2023) до керівника Донецького обласного управління акціонерного товариства Державний ощадний банк України про сприяння у видачі відділенням АТ Ощадбанк №10004/069 довідки про використання житлових чеків приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду.

Листом від 08.03.2023 філії Донецького обласного управління акціонерного товариства Державний ощадний банк України позивачку повідомлено про відмову у видачі відповідної довідки про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду.

Листом від 30.03.2023 Акціонерного товариства Державний ощадний банк України позивачку також повідомлено про відмову у видачі довідки про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду та запропоновано звернутися до органів місцевого самоврядування.

При цьому у вказаному листі також зазначено, що Списки та Журнали зберігаються тільки на паперових носіях і є єдиним джерелом інформації для підготовки довідки. Списки громадян, що мають право прийняти участь у приватизації державного житлового фонду в м. Костянтинівка. знаходиться в ТВБВ №10004/063 філії - Донецьке обласне управління AT Ощадбанк, розташованому за адресою: м. Костянтинівка, вул. Громова, буд. 51-А, діяльність якої, з метою запобігання загрози життю і здоров`ю працівників та клієнтів банку, тимчасово призупинена з 05.04.2022 року. Після поновлення роботи зазначеного ТВБВ, буде розміщена відповідна інформація на офіційному сайті AT Ощадбанк.

Водночас 06.04.2023 територіально відокремленим безбалансовим відділенням №10004/069 ІІІ типу філії Донецького обласного управління АТ Ощадбанк було підготовлено та видано позивачці довідку від 06.04.2023 року №263 з інформацією про те, що станом на 01.01.1992 позивачка не значиться у списках за вказаними нею адресами, відповідно депозитний рахунок не відкривався, приватизаційний чек не було використано.

Позивачка вважає, що зазначена довідка була складена з помилками, не містить інформацію, яка нею запитувалась та не може бути прийнята пенсійним органом, як відповідний доказ згідно з Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій №1740 від 03.11.1998 року, оскільки документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання після 1992 року.

Водночас у довідці від 06.04.2023 №263 було вказано інформацію станом на 01.01.1992 року, а не після 01.01.1992 року або починаючи з 01.01.1991 року як запитувала у відповідній заяві.

27.06.2023 позивачка скерувала до АТ Державний ощадний банк України заяву із проханням видати їй нову довідку про невикористання мною житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду, із зазначенням в ній інформації починаючи з 1992 року, а не станом на 01.01.1992 року.

На електрону пошту позивачки від АТ Державний ощадний банк України надійшов електронний лист від 14.07.2023, яким їй було відмовлено у розгляді її заяви та зазначено, що по суті порушеного нею питання Банком надавались детальні роз`яснення у Листі від 30.03.2023 №11/3-19/89.

Позивачка не погоджується із такими діями відповідачів, вважає їх протиправними, що стало підставою для звернення до суду із цим позовом.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 1 та абзацом другим пункту 2 частини першої статті 4 КАС передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 7 КАС).

За правилами визначення юрисдикції адміністративних судів, закріплених статтею 19 КАС, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що у спірних правовідносинах АТ "Державний ощадний банк України" не є суб`єктом владних повноважень, не здійснює владні управлінські функції по відношенню до позивача, не надає адміністративних послуг.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що позовні вимоги до АТ "Державний ощадний банк України" заявлені до відповідача не як до суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскільки позивачем заявлено вимоги не до суб`єкта владних повноважень АТ "Державний ощадний банк України", такі вимоги підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Крім того, апеляційний суд враховує, що Відділення АТ Ощадбанк №10004/069 не є окремою юридичною особою, тому не може бути стороною у справі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Апеляційний суд приходить до висновку, що позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За правилами ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19 КАС України, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що закриття провадження в адміністративній справі не є обмеженням права на доступ до суду, оскільки судом роз`яснено позивачу, що дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Одночасно, відповідно до статей 239, 319 КАС України, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки провадження в даній адміністративній справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України (справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства), то позивачу роз`яснюється, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду, і такий розгляд справи повинен здійснюватися в порядку цивільного судочинства.

Також позивачу роз`яснюється про наявність у неї права протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Восьмого апеляційного адміністративного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у такій заяві позивача має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

Така заява позивача розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження, і за результатами розгляду постановляється ухвала про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд даної справи.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд дійшов переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції слід скасувати та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 319, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року у справі № 380/20531/23 скасувати та прийняти постанову, якою провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк
Повний текст постанови складено 13.05.2024