Справа № 160/12264/24
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Маковська О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 01.05.2024 №20-дс ОСОБА_2 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани головного державного інспектора Придніпровського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області Калініченко Оксану Анатоліївну.
Одночасно з позовною заявою позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить зупинити дію наказу в.о. начальника ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 01.05.2024 №20-дс про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани головного державного інспектора Придніпровського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області Калініченко Оксану Анатоліївну.
Заява обґрунтована тим, що пунктом 2 даного наказу заступнику начальника управління начальнику відділу кадрового адміністрування управління персоналу ГУ ДПС у Дніпропетровській області Кунах Євгенії доручено забезпечити вжиття заходів, передбачених абз.4 ч.1 ст.59 Закону України від 14.10.2024 №1700 «Про запобігання корупції».
Згідно з даною нормою, що відомості про накладення дисциплінарного стягнення за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення вносяться до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, протягом трьох робочих днів з дня надходження до Національного агентства від кадрової служби державного органу, органу влади АРК, органу місцевого самоврядування, а також підприємств, установи та організації завіреної в установленому порядку паперової копії наказу про накладення дисциплінарного стягнення.
В заяві вказано, що оскаржуваний наказ є незаконним та таким, що прийнятий після закінчення терміну для притягнення до дисциплінарної відповідальності, а тому його завчасне оприлюднення в Єдиному державному реєстрі осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення може мати негативний вплив на репутацію позивача, як державного службовця.
Вказані обставини, на думку заявника, є достатньою підставою для забезпечення позову.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, з огляну на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст.150 КАС України).
Згідно зі ст.151 КАС України адміністративний позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів задля створення можливості реального виконання у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача (заявника).
Зазначені підстави є оціночними, а тому містять небезпеку застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до негативних правових наслідків для позивача (заявника) та/чи відповідача, а також інших осіб, що не є сторонами провадження.
Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.
Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до вирішення спору по суті, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом. Підстави для забезпечення позову повинні бути доведені відповідними доказами.
У зв`язку з цим, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є захід забезпечення позову, про який просить позивач (заявник), співмірним з позовними вимогами та чи відповідає він меті і завданням правового інституту забезпечення позову.
При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами, а також застосовані у дозволений законодавством спосіб.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, дотримання дозволеного законодавством способу забезпечення позову.
У контексті співмірності суди також повинні перевіряти не тільки співмірність заходів забезпечення позову із позовними вимогами, а й надавати оцінку порушеному праву позивача, про захист якого він просить.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.
Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.
Обгрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник зазначає, що завчасне оприлюднення в Єдиному державному реєстрі осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення може мати негативний вплив на її репутацію, як державного службовця.
Суд зазначає, що відповідно до абз.4 ч.1 ст.59 Закону України від 14.10.2024 №1700 «Про запобігання корупції» оприлюдення відповідної інформації в Єдиному державному реєстрі здійснюється лише після направлення кадровою службою наказу про накладення дисциплінарного стягнення.
Проте заявником до матеріалів заяви про забезпечення позову таких доказів не надано.
Суд звертає увагу заявника, що саме припущення того, що даний наказ може бути внесено до реєстру не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову. Будь-яких доказів на підтвердження вчинення відповідачем заходів на виконання даного наказу, заявником не надано.
З огляду викладене, суд доходить висновку про недоведеність доказами необхідність застосування заходів забезпечення позову, а отже, відсутні підстави для їх застосування.
Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
Враховуючи викладене, наведені позивачем обґрунтування не свідчать про існування обставин, визначених ст.150 КАС України, як підстав для забезпечення позову, а відтак заява задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.77, 150-154, 248 КАС України, суд, -
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.
Копію ухвали направити заявнику.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 КАС України.
Суддя О.В. Маковська