Справа № 520/5118/24
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 травня 2024 року № 520/5118/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 стосовно не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення для військовослужбовців за період з листопада 2023 року по сьогоднішній день;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення для військовослужбовців за період з листопада 2023 року по сьогоднішній день;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 стосовно ненадання ОСОБА_1 направлення на проходження військо-лікарської комісії;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 надати ОСОБА_1 направлення на проходження військово-лікарської комісії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання вимог вказаної ухвали позивачем було повідомлено про неможливість надання вказаних доказів, просив витребувати копію постанови 11 РВЛК від 28.11.2023 року у 11 Регіональної військово-лікарської комісії.

Ухвалою від 28.02.2024 залишено позовну заяву без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків протягом 5 днів з дня отримання ухвали суду шляхом подання до суду доказів перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 05.12.2023 та копії постанови 11 РВЛК від 28.11.2023.

Ухвалою від 15.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі, надано відповідачу строк на подання відзиву, витребувано у 11 Регіональної військово-лікарської комісії:

- у разі викладення окремим документом - копію постанови 11 РВЛК від 28.11.2023 року про не затвердження Постанови ВЛК КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» №158 від 07.11.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- пояснення з посиланням на нормативні приписи щодо порядку реалізації та наслідки для військовослужбовця та для військової частини винесення ВЛК постанови про не затвердження Постанови ВЛК КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради», а також інформації про те, чи направлялась така постанова від 28.11.2023 до військової частини НОМЕР_2 .

Копію ухвали доставлено відповідачу засобами поштового зв`язку 15.03.2024.

На виконання вимог ухвали 11-ю РВЛК надано до суду пояснення.

Відповідач не погодився з позовними вимогами та направив до суду відзив на адміністративний позов, в якому в обґрунтування заперечень зазначив, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 12.12.2023 року №467 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_1 » призупинено виплату грошового забезпечення солдату ОСОБА_1 з 04.12.2023 року. Тому в грудні 2023 році при нарахуванні грошового забезпечення за листопад 2023 року, виплата солдату ОСОБА_1 не здійснювалася у зв`язку з його відсутністю, і може бути відновлена лише після повернення до військової частини НОМЕР_2 . Рапортом від 10.12.2023 тимчасово виконуючий обов`язки начальника медичної служби - начальника медичного пункту сержант ОСОБА_2 доповів, що 10.12.2023 медичним пунктом військової частини НОМЕР_2 за допомогою засобів зв`язку, під час перевірки місця знаходження особового складу, що проходить лікування за межами розташування військової частини НОМЕР_2 , встановлено, що солдат ОСОБА_1 , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , 01.07.2023 вибув для проходження лікування у КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» (місто Кропивницький). 04.12.2023 через мобільні месенджери надав виписку з медичної карти стаціонарного хворого від 04.12.2023 №4677/23 та станом на 10.12.2023 до розташування військової частини НОМЕР_2 (тимчасового місця дислокації) не з`явився, на телефонні дзвінки відповідає. Причиною неповернення до військової частини НОМЕР_2 військовослужбовець зазначив, що потребує подальшого лікування, значну відстань до місця дислокації військової частини НОМЕР_2 та небажання прибути до медичного пункту військової частини НОМЕР_2 для отримання направлення для подальшого лікування. Рапорт позивача від 11.01.2024 до військової частини НОМЕР_2 не надходив. Військовослужбовець ОСОБА_1 по місцю проходження служби не з`являвся та, відповідно, за направленням на лікування до медичного пункту військової частини НОМЕР_2 не звертався.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ст. 229 КАС України.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, доводи позову та відзиву, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , солдат, призваний на військову службу під час мобілізації згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», стрілець 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 25.10.2023 №298 позивач увільнений із займаної посади та зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України № 1887 від 09.12.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у період з 29.08.2022 по 27.10.2022.

Відповідно до первинної медичної картки від 26.10.2022 ОСОБА_1 отримав поранення - ВТ ЗЧМТ, АБТ.

Відповідно до медичної документації - виписки із медичної карти стаціонарного хворого №22П21986 від 04.11.2022, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2046 від 29.11.2022, довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №252 від 10.11.2022, у зв`язку з отриманим пораненням під час захисту Батьківщини перебував на постійному стаціонарному лікуванні.

Діагноз: віддалений період акубаротравма з цефалгічним синдромом, вегето-астенічним синдромом. Остеохондроз шийного відділу хребта з мі тонічним синдромом, больовим, корінцевим синдромом, нестабільність С5-С6. Гостра двобічна сенсоневральна приглухуватість. Хронічний двобічний гайморит, двобічний катаральний фронтит. Плечо-лопатковий периартрит зліва.

В подальшому, відповідно до первинної медичної картки №4010/13/633 (ФормаЮО) від 22.03.2023 отримав поранення: міно-вибухова травма, цефалічний синдром, антено-невротичний синдром, акубаротравма. Травма пов`язана із проходженням військової служби щодо захисту Батьківщини.

Вищезазначене підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №304 від 08.04.2023.

Відповідно до направлення від 28.04.2023 № 993, виданого військовою частиною НОМЕР_2 , був направлений на стаціонарне лікування до Військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_2 з попереднім діагнозом множинні відкриті рани правої кісті, ушкодження внаслідок військових дій, спричинені вибухом, уламковими, ЗЧМТ, СТМ Акубаротравма.

В подальшому направленням від 29.06.2023 № 1586, виданим військовою частиною НОМЕР_2 , позивач направлений на стаціонарне лікування до КНП «Обласна Кіровоградська психіатрична лікарня КОР» з попереднім діагнозом «тривожна та депресивна реакція в рамках розладу адаптації».

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманими травмами під час здійснення заходів із захисту Батьківщини до 04.12.2023.

Доказів подальшого перебування позивача на стаціонарному лікуванні позивач на вимогу суду не надав, повідомивши, що продовжує лікування в домашніх умовах, оскільки КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» подальше стаціонарне лікування не може забезпечити без направлення військової частини НОМЕР_2 . При цьому, військова частина направлення не надає. Тому, доказів перебування на лікуванні з 05.12.2024 року надати до суду не має змоги.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.12.2023 позивач через мобільні месенджери надав відповідачу виписку з медичної карти стаціонарного хворого від 04.12.2023 №4677/23, але станом на 10.12.2023 до розташування військової частини НОМЕР_2 (тимчасового місця дислокації) не з`явився, на телефонні дзвінки відповідав.

У зв`язку з неприбуттям позивача до розташування військової частини НОМЕР_2 після завершення лікування, наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 12.12.2023 №467 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_3 » призначено службове розслідування. Доручено старшому помічнику начальника штабу з кадрів і стройової частин майору ОСОБА_4 , відповідно до частини 8 пункту 1 розділу І наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», підготувати проект наказу про призупинення солдату ОСОБА_1 з 04.12.2023 нарахування всіх видів грошового забезпечення.

Як вбачається з акту службового розслідування від 09.01.2024, вказаним розслідуванням встановлено, що Рапортом від 10.12.2023 року тимчасово виконуючий обов`язки начальника медичної служби - начальника медичного пункту сержант ОСОБА_5 доповів, що 10.12.2023 медичним пунктом військової частини НОМЕР_2 за допомогою засобів зв`язку, під час перевірки місця знаходження особового складу, що проходить лікування за межами розташування військової частини НОМЕР_2 , встановлено, що солдат ОСОБА_6 , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , 01.07.2023 вибув для проходження лікування у КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» (місто Кропивницький). 04.12.2023 через мобільні месенджери надав виписку з медичної карти стаціонарного хворого від 04.12.2023 №4677/23, але станом на 10.12.2023 до розташування військової частини НОМЕР_2 (тимчасового місця дислокації) не з`явився, на телефонні дзвінки відповідає. Зброя та засоби особистого захисту знаходяться в підрозділі.

З письмових пояснень від 04.01.2024 командира 1 стрілецької роти молодшого лейтенанта ОСОБА_7 та заступника командира 1 стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 молодшого лейтенанта ОСОБА_8 встановлено, що солдат ОСОБА_1 , 01.07.2023 вибув для проходження лікування у КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» (місто Кропивницький). 04.12.2023 року через мобільні месенджери надав виписку з медичної карти стаціонарного хворого від 04.12.2023 року №4677/23 та станом на 10.12.2023 року до розташування військової частини НОМЕР_2 (тимчасове місце дислокації - населений пункт Куп`янськ-Вузловий, Харківської області) не з`явився, на телефонні дзвінки відповідає. Причиною неповернення до військової частини НОМЕР_2 військовослужбовець зазначив, потребує в подальшому лікуванні, велику відстань до місця дислокації військової частини НОМЕР_2 та небажання прибути до медичного пункту військової частини НОМЕР_2 для отримання направлення для подальшого лікування.

Таким чином, солдат ОСОБА_1 з 04.12.2023 в умовах воєнного стану більше 3 діб знаходиться без дозволу командирів та поважних причин поза межами військової частини (тимчасового місця дислокації).

За даним фактом самовільного залишення розташування військової частини НОМЕР_2 направлено доповідь від 11.12.2023 №3035 «Про кримінальне правопорушення, що скоєно військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 » командиру військової частини НОМЕР_5 .

Як вбачається з вказаної доповіді, на даному етапі відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено не було.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 09.01.2021 № 26 затверджено результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_1 .

Вказаним наказом за порушення вимог частини 2 статті 11, статті 12 та 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, частини 1 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що виразилось у самовільному залишенні військової частини НОМЕР_2 в умовах воєнного стану та бойовій обстановці, у відповідності до статей 45, 48, 54, 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, оператора польової лазні взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_9 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено йому сувору догану;

- Старшому помічнику начальника штабу з кадрів і стройової частини майору ОСОБА_4 : 3.1. Підготувати проекти наказів стосовно солдата ОСОБА_9 :

а) про невиплату йому:

- відповідно до частини 8 пункту 15 розділу І наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»,- грошового забезпечення з 04.12.2023 року;

- відповідно до частини 1 пункту 5 розділу XVI наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» - щомісячної премії з 01.12.2023 року;

- відповідно до частини 1 пункту 15 розділу XXXIV наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», - додаткової винагороди з 01.12.2023 року.

Наказів про призупинення виплати грошового забезпечення або про невиплату позивачу грошового забезпечення з 04.12.2023, щомісячної премії з 01.12.2023, додаткової винагороди з 01.12.2023 до матеріалів справи відповідачем не долучено, до суду не направлено.

Як вбачається з довідки про заробітну плату позивача від 25.03.2024 № 275, позивачу у період з листопада 2023 по лютий 2024 включно грошове забезпечення не виплачувалось. В примітці до вказаної довідки зазначено «Призупинено виплату грошового забезпечення з 04.12.2023 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 12.12.2023 №467 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_1 ».

Позивач не погоджується з зазначеними діями відповідача, вважає невиплату йому грошового забезпечення протиправною.

Як вже було зазначено судом, позивач перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманими травмами під час здійснення заходів із захисту Батьківщини до 04.12.2023.

За результатами медичного огляду ОСОБА_1 , проведеного 07 листопада 2023 року позаштатною постійно діючою психіатричною ВЛК КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» з метою визначення ступеню придатності до військової служби за направленням командира в/ч НОМЕР_2 від 17.08.2023 №2096, було складено Свідоцтво про хворобу № 158.

Відповідно до п. 13 Свідоцтва про хворобу №158 від 07.11.2023 ОСОБА_1 на підставі ст. 17-а графи 11 Розділу хвороб визнаний не придатним до військової служби з виключенням з військового обліку, також зазначено, що позивач може пересуватися лише у супроводі іншої особи.

Відповідний документ було направлено медичним закладом КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» до 11 РВЛК для затвердження.

Як вбачається з копії свідоцтва про хворобу № 158 «Обласної клінічної психіатричної лікарні Кіровоградської обласної ради», за результатом розгляду 11-ю Регіональною військово-лікарською комісією вказаного свідоцтва на другому аркуші свідоцтва проставлено штамп 11 РВЛК про незатвердження вказаного свідоцтва.

В якості причин незатвердження зазначено, що до свідоцтва не внесені наявні у військовослужбовця захворювання, та що останній підлягає повторному обстеженню та медичному огляду ВЛК в/ч НОМЕР_6 .

Відтак, необхідність повторного обстеження та проходження ВЛК встановлено 11-ю Регіональною військово-лікарською комісією.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 11.01.2024 направлено на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 лист, до якого додано рапорт, адресований командирові військової частини НОМЕР_2 щодо виплати грошового забезпечення та видачі направлення на ВЛК.

У вказаному листі позивач зазначив, що починаючи з 01.07.2023 перебуває на лікуванні за місцем проживання. Має намір подати рапорт до ВЧ НОМЕР_2 щодо недоотримання грошового забезпечення та отримання направлення на ВЛК. Однак, у зв`язку з тим, що місце розташування військової частини НОМЕР_2 постійно змінюється і офіційного місця розташування військової частини немає у загальному доступі, а тому направити самостійно рапорт до військової частини НОМЕР_2 не має змоги, особисто подати рапорт теж не має можливості, оскільки весь час перебуває на стаціонарному лікуванні у КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» та за станом здоров`я має постійно знаходитися під наглядом лікарів та пересуватися лише у супроводі іншої особи. Просив перенаправити його рапорт з додатками (30 додатків медичної документації) на ім`я командира ВЧ НОМЕР_2 за відомим місцем розташування до в/ч НОМЕР_2 . Просив про результати направлення рапортів повідомити за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний лист відповідно до даних відстеження АТ «Укрпошта» отримано ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач у відзиві на адміністративний позов наголошує про неотримання рапорту від позивача.

Позивач вважає, що відповідачем протиправно не надано йому направлення на ВЛК.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховуючи надані сторонами докази, суд виходить з такого.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень врегульовано нормами Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни.

Приписами ст.ст. 45, 48, 54 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що:

- у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення;

- за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

- командири, які у разі виявлення ознак кримінального правопорушення не повідомили про це орган досудового розслідування, несуть відповідальність згідно із законом;

- на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів);

- командир окремого батальйону (корабля 2 рангу), а також командир окремої військової частини, який користується дисциплінарною владою командира батальйону (корабля 3 рангу), має право застосовувати стягнення, визначені в пунктах "а"-"ґ" статті 48 цього Статуту (крім попередження про неповну службову відповідність осіб офіцерського складу).

Відповідно до ст.ст. 83-86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ст. 216 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці строкової військової служби у вільний від занять та робіт час мають право вільно переміщатися по території військової частини, а під час звільнення - і в межах гарнізону. Військовослужбовці офіцерського, сержантського (старшинського) складу, які проходять службу за контрактом, що виїжджають за межі гарнізону, письмово повідомляють про це командира військової частини. Виїзд військовослужбовців строкової військової служби за межі гарнізону (за винятком випадків відбуття у відпустку або відрядження) забороняється.

Відповідно до ч. 4 ст. 407, ч. 4 ст. 408 КК України визначено кримінальним правопорушенням самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені, зокрема, в умовах воєнного стану за ст. 407 - тривалістю понад три доби, але не більше місяця, за ст. 408 - з метою ухилитися від військової служби, а також нез`явлення з тією самою метою на службу у разі призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу.

Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено правові наслідки самовільного залишення військовослужбовцем розташування військової частини.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 24 вказаного Закону військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами службового розслідування відповідачем було встановлено факт нез`явлення позивача вчасно на службу без поважних причин після закінчення лікування, доказів внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене позивачем кримінальне правопорушення до суду не надано.

Факт нез`явлення вчасно на службу, встановлений за результатами службового розслідування, позивачем не оспорюється.

Водночас предметом спору в даному випадку є бездіяльність відповідача, що полягає у невиплаті позивачу грошового забезпечення з 01.11.2023 та невидачі позивачу направлення на ВЛК.

Стосовно невиплати позивачу грошового забезпечення, суд виходить з такого.

Відповідно до абз. 2,3 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Відповідно до пункту 15 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за № 745/32197, грошове забезпечення не виплачується:

за час надання військовослужбовцям відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати;

якщо виплачуються академічні стипендії;

за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше;

за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки;

за час тимчасового виконання обов`язків понад два місяці за новими посадами у зв`язку з переведенням військової частини на інший штат (внесення змін до штату);

за час тримання військовослужбовців під вартою чи перебування під цілодобовим домашнім арештом;

за час відбування покарання на гауптвахті військовослужбовцями строкової військової служби.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 12.12.2023 року №467 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_3 » призначено службове розслідування. Доручено старшому помічнику начальника штабу з кадрів і стройової частин майору ОСОБА_4 відповідно до частини 8 пункту 1 розділу І наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260 «Пр затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», підготувати проект наказу про призупинення солдату ОСОБА_1 з 04.12.2023 нарахування всіх видів грошового забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 09.01.2021 № 26 затверджено результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_1 .

Вказаним наказом позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено йому сувору догану та, серед іншого, наказано Старшому помічнику начальника штабу з кадрів і стройової частини майору ОСОБА_4 : 3.1. Підготувати проекти наказів стосовно солдата ОСОБА_9 про невиплату йому грошового забезпечення з 04.12.2023, щомісячної премії з 01.12.2023 року, додаткової винагороди з 01.12.2023 року.

З аналізу змісту вказаних наказів судом встановлено, що жоден з вказаних наказів не призупиняє та не припиняє виплату позивачу грошового забезпечення, ані з 04.12.2023, ані з 01.11.2023, так само, як і премій та додаткової винагороди.

Вказаними наказами лише покладено обов`язок на Старшого помічника начальника штабу з кадрів і стройової частини майору ОСОБА_10 щодо підготовки проектів таких наказів.

Копій таких наказів відповідачем до матеріалів справи не надано.

Крім того, у відзиві на адміністративний позов відповідач зазначає, що припинення виплати грошового забезпечення здійснено ним на підставі командира військової частини НОМЕР_2 від 12.12.2023 року №467 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_3 ». Тому в грудні 2023 році при нарахуванні грошового забезпечення за листопад 2023 року, виплата солдату ОСОБА_1 не здійснювалася у зв`язку з його відсутністю і може бути відновлена лише після повернення до військової частини НОМЕР_2 .

Також, як встановлено судом з довідки про заробітну плату позивача від 25.03.2024 № 275, позивачу у період з листопада 2023 по лютий 2024 включно грошове забезпечення не виплачувалось. В примітці до вказаної довідки зазначено «Призупинено виплату грошового забезпечення з 04.12.2023 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 12.12.2023 №467 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_1 ».

Відтак, як у відзиві на позовну заяву, так і у довідці про заробітну плату позивача від 25.03.2024 № 275, виданій за підписом командира військової частини НОМЕР_2 та начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 , скріпленій печаткою військової частини, зазначено в якості підстави призупинення виплати грошового забезпечення наказ від 12.12.2023 року №467, який не містить положень щодо призупинення позивачу виплати грошового забезпечення як з підстав абз. 8 п. 15 пункту 15 розділу І наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», так і з будь-яких інших підстав, передбачених вказаним пунктом.

Будь-яких посилань на інші накази та копій таких наказів, якими призупинялась виплата грошового забезпечення позивачу відзив відповідача та довідка про заробітну плату, видана 25.03.2024, не містить. Відповідач ані у відзиві на позовну заяву, ані у наданих документах на такі накази не посилається, про їх існування не зазначає.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З огляду на що наявні підстави для висновків про відсутність таких наказів станом на день винесення рішення.

Протилежного судом не встановлено, відповідачем не доведено.

Водночас, відповідно до абз. 9 п. 15 Порядку № 260 призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

З аналізу вказаних приписів вбачається, що призупинення виплати грошового забезпечення без винесення відповідного наказу про це не передбачено нормами чинного законодавства та суперечить вимогам закону.

Крім того, відповідно до п. 8 Порядку 260 грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий.

Відтак, позивачу в грудні місяці 2023 року мало було бути виплачено грошове забезпечення за листопад 2023 року.

Відповідачем підстав невиплати позивачу грошового забезпечення за листопад 2023 у відзиві не зазначено, копій наказів про призупинення грошового забезпечення з 01.11.2023 до суду не надано.

Відповідно до пункту 15 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

За відсутності наказу про призупинення виплат грошового забезпечення невиплата такого грошового забезпечення є протиправною та порушує права військовослужбовця.

З огляду на зазначене, відповідачем в цій частині вимог не доведено наявності підстав для невиплати грошового забезпечення позивачу, починаючи з 01.11.2023, оскільки наданими до матеріалів справи доказами не підтверджується видання відповідачем наказів про призупинення або припинення виплати грошового забезпечення, а наказ від 12.12.2023 року №467, на який посилається відповідач у відзиві та довідці про заробітну плату, виданій 25.03.2024, не містить положень про призупинення виплати грошового забезпечення, як не містить таких положень і Наказ від 09.01.2021 № 26.

Відтак, позовні вимоги в частині, що стосуються невиплати грошового забезпечення підлягають задоволенню з 01.11.2023.

Водночас, суд зазначає, що визначене позивачем формулювання позовних вимог «по сьогоднішній день» не дає змогу встановити, по який саме день вважає за необхідне вчинити вказані виплати позивач, вимога в цій частині не є чіткою.

З огляду на що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця з листопада 2023 року.

Щодо надання позивачу направлення на ВЛК, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебував на стаціонарному лікуванні, у зв`язку з отриманими травмами під час здійснення заходів із захисту Батьківщини до 04.12.2023.

Після завершення лікування в стаціонарі до місця розташування військової частини позивач не прибув.

За результатами медичного огляду ОСОБА_1 , проведеного 07 листопада 2023 року позаштатною постійно діючою психіатричною ВЛК КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» з метою визначення ступеню придатності до військової служби за направленням командира в/ч НОМЕР_2 від 17.08.2023 №2096, було складено Свідоцтво про хворобу № 158.

Відповідно до п. 13 Свідоцтва про хворобу №158 від 07.11.2023 ОСОБА_1 на підставі ст. 17-а графи 11 Розділу хвороб визнаний не придатним до військової служби з виключенням з військового обліку та зазначено, що може пересуватися лише у супроводі іншої особи.

Відповідний документ було направлено медичним закладом КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» до 11 РВЛК для затвердження.

Постановою 11 РВЛК від 28.11.2023 Постанову ВЛК КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» не було затверджено, у зв`язку з відсутністю наявного у військовослужбовця захворювання до свідоцтва про хворобу.

Відтак, необхідність повторного обстеження позивача та проходження ним ВЛК встановлено 11-ю Регіональною військово-лікарською комісією.

Відповідно до статті 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 (зі змінами) військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями (далі - ВЛК), які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України «Про національну безпеку України».

Правові засади організації та діяльності військово-лікарських комісій передбачені «Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженні наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 17.11.2008 № 1109/15800 (зі змінами) (далі - Положення).

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 глави 2 Розділу І Положення для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно І тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

Згідно з пунктом 22.2. глави 22 (Оформлення постанов ВЛК) Розділу II Положення книга протоколів засідань військово-лікарської комісії ведеться у всіх ВЛК секретарями цих комісій. Протоколи засідань ВЛК підписуються головою, членами комісії (не менше двох), які брали участь у засіданні, та секретарем комісії у день засідання комісії.

У штатних ВЛК протоколом є також бланк свідоцтва про хворобу, довідки, надіслані для затвердження (контролю) або перегляду постанов, коли текст остаточної постанови підписується головою, членами комісії (не менше двох), які брали участь у засіданні, і секретарем. Особлива думка голови або членів комісії записується на примірнику свідоцтва про хворобу (довідки) або на окремому аркуші, який додається до цього свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК).

В силу пункту 3.8 глави 2 Розділу II Положення Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період оформлюється довідкою ВЛК (додаток 4 до цього Положення) у двох примірниках, яка дійсна протягом одного року з дня медичного огляду. Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про тимчасову непридатність або непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку підлягає затвердженню штатною ВЛК. Копія довідки видається особі, яка пройшла медичний огляд.

На виконання вимог ухвали суду від 15.03.2024 про витребування доказів 11 РВЛК повідомила, що відповідно до методичних рекомендацій по організації роботи військово-лікарських комісій та проведені військово-лікарських експертиз в особливий період, затверджених Командувачем Медичних сил Збройних Сил України від 01.08.2023 року, а саме розділом 8 «Порядок оформлення постанов ВЛК», зазначено, що у разі коли при розгляді Свідоцтва про хворобу штатною ВЛК виявлено порушення вимог Положення № 402, невідповідність прийнятої постанови встановленому діагнозу, необхідність проведення додаткових досліджень для встановлення ступеня порушення функцій органів та систем органів та інше, свідоцтво про хворобу з незатвердженою штатною ВЛК постановою повертається до госпітальної (гарнізонної) ВЛК, яка склала його, з викладенням у постанові штатної ВЛК причин незатвердження та необхідними рекомендаціями. Після виконання рекомендацій штатної ВЛК, свідоцтво про хворобу повторно надсилається на затвердження до штатної ВЛК. Свідоцтво про хворобу з постановами, які підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, направляється на затвердження (контроль) до штатної ВЛК згідно адміністративно-територіальної зони відповідальності не пізніше 5-денного терміну після медичного огляду.

20 листопада 2023 року за вх. № 1143 до 11 Регіональної військово-лікарської комісії, відповідно до вимог пункту 3.8 глави 2 Розділу II Положення, надійшло на затвердження свідоцтво про хворобу № 158 «Обласної клінічної психіатричної лікарні Кіровоградської обласної ради».

28 листопада 2023 року, відповідно до вимог пункту 2.4.5. глави 2 Розділу І Положення, свідоцтво про хворобу № 158 «Обласної клінічної психіатричної лікарні Кіровоградської обласної ради» було не затверджене.

Рішення про незатвердження свідоцтва про хворобу № 158 «Обласної клінічної психіатричної лікарні Кіровоградської обласної ради» було викладене у постанові 11 Регіональної військово-лікарської комісії від 28 листопада 2023 року, відповідно до вимог пунктів 2.1, 2.2 глави 2 Розділу І Положення та пункту 22.2. глави 22 (Оформлення постанов ВЛК) Розділу II Положення.

В подальшому незатверджене свідоцтво про хворобу № 158 «Обласної клінічної психіатричної лікарні Кіровоградської обласної ради» з причинами незатвердження та необхідними рекомендаціями, відповідно до вимог методичних рекомендацій по організації роботи військово-лікарських комісій та проведені військово-лікарських експертиз в особливий період, затверджені Командувачем Медичних сил Збройних Сил України від 01.08.2023 року, було направлене до «Обласної клінічної психіатричної лікарні Кіровоградської обласної ради».

На даний момент рекомендації 11 Регіональної військово-лікарської комісії не виконані, свідоцтво про хворобу № 158 «Обласної клінічної психіатричної лікарні Кіровоградської обласної ради» повторно не надсилалось на затвердження до 11 Регіональної військово-лікарської комісії. Постанова 11 Регіональної військово-лікарської комісії від 28 листопада 2023 року до військової частини НОМЕР_2 , відповідно до вимог методичних рекомендацій по організації роботи військово-лікарських комісій та проведені військово-лікарських експертиз в особливий період, затверджені Командувачем Медичних сил Збройних Сил України від 01.08.2023 року - не направлялась.

Відповідно до пункту 2.4.5. глави 2 Розділу І Положення № 402 військово-лікарська комісія регіону має право:

приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК.

направляти у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників.

Згідно з пунктом 2.4.6. глави 2 Розділу І Положення № 402 рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.

З аналізу зазначених положень вбачається, що до повноважень регіональних ВЛК належить направлення у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців.

Відповідно до пп. 2.5.1, 2.5.4 п. 2.5 Положення № 402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ВЛК ТЦК та СП; ВЛК розвідувального органу Міністерства оборони України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.

Штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК.

Відповідно до пп. 2.6.1, 2.6.2 п.2.6 Положення № 402:

Госпітальні ВЛК створюються у ВМКЦ, медичних (лікувально-діагностичних) центрах, у тому числі розвідувального органу Міністерства оборони України, закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України.

Госпітальні ВЛК також створюються в санаторно-курортних закладах (реабілітаційних госпіталях) у системі Міністерства оборони України, а також в інших закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, де обстежуються і лікуються військовослужбовці.

За потреби в закладах охорони здоров`я (установах) може бути створено декілька позаштатних постійно діючих госпітальних ВЛК, у тому числі за клінічними профілями.

Гарнізонна ВЛК створюється при поліклініках, поліклінічних відділеннях (усіх найменувань) закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України.

Під час дії воєнного стану можуть створюватися додаткові гарнізонні ВЛК залежно від навантаження, що розміщуються в закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності із включенням лікарів цих закладів до складу ВЛК. Такі гарнізонні ВЛК у ході своєї діяльності використовують гербову печатку та штампи відповідного закладу охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, в якому вони створені.

Відтак, Положення № 402 вирізняє ВЛК, створені при закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, та ВЛК при закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які не є закладами охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України.

Як вбачається з свідоцтва про хворобу № 158, воно складене позаштатною ВЛК КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради», тобто позаштатною ВЛК, створеною при КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради», тобто у закладі охорони здоров`я комунальної форми власності, а відтак не є закладом охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України

Як вже було зазначено, п. 2.4.5, 2.4.6 Розділу І Положення № 402 надано регіональній ВЛК повноваження направляти у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників. Рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.

Відтак, постановою 11 Регіональної ВЛК було вирішено, що позивач підлягає контрольному обстеженню та медичному огляду у ВЧ НОМЕР_6 , тобто у Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону.

Відповідно до п. 2.1 Положення № 402 постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Відповідно до п. 2.6.3 рекомендації штатних ВЛК щодо організації лікувально-діагностичної роботи в цілях військово-лікарської експертизи є обов`язковими для виконання.

Згідно пункту 2.4.6. глави 2 Розділу І Положення № 402 рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.

Відтак, позивача фактично Постановою 11 Регіональної ВЛК від 28.11.2023 було направлено на контрольне обстеження та медичний огляд до закладу охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України - Військово-медичний клінічний центр Центрального регіону.

Вказана Постанова є рішенням штатної ВЛК, а відтак є обов`язковою для виконання.

Наявність вказаної постанови сама по собі зобов`язує заклад охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України провести контрольне обстеження та медичний огляд позивача та не потребує видання направлення на проходження ВЛК військовою частиною.

В той же час, таке направлення обов`язкове для закладу охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, оскільки саме до вказаних закладів здійснюється направлення на контрольне обстеження та медичний огляд регіональними ВЛК.

В той же час, КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» є закладом охорони здоров`я комунальної форми власності, а відтак не є закладом охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, та не є тою ВЛК, до якої направлено позивача на контрольне обстеження, з огляду на що посилання позивача щодо відмови КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» у подальшому лікуванні та обстеженні як підставу необхідності отриманні від відповідача направлення на ВЛК не є обґрунтованими.

В той же час, Постановою КМУ від 23 серпня 2023 р. № 901 затверджено Порядок здійснення в особливий період обміну медичними та іншими документами військовослужбовців між закладами охорони здоров`я державної та комунальної власності, державними установами Національної академії медичних наук, в яких військовослужбовці перебували (перебувають) на лікуванні, та військовими частинами, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (далі Порядок 901).

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку для обміну медичними та іншими документами військовослужбовців між військовими частинами, закладами охорони здоров`я і територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки використовуються системи електронного документообігу Міноборони, Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - системи електронного документообігу).

Документообіг у зазначених системах здійснюється відповідно до вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Система електронного документообігу повинна відповідати вимогам законодавства до форматів даних, сервісу інтеграції до системи взаємодії та вимогам нормативно-правових актів у сфері захисту інформації.

Відповідно до п. 5 вказаного Порядку, медичні та інші документи військовослужбовця через систему електронного документообігу надсилаються, зокрема:

закладом охорони здоров`я до військової частини, де військовослужбовець проходить військову службу, та до найближчого військово-медичного закладу охорони здоров`я протягом одного дня з моменту, коли військовослужбовець поступив на стаціонарне лікування до закладу охорони здоров`я або вибув з нього, - іменний список військовослужбовців, які поступили на стаціонарне лікування (обстеження) до закладу охорони здоров`я та вибули з нього, інші документи у разі потреби;

закладом охорони здоров`я до військової частини, де військовослужбовець проходить військову службу, і територіального центру комплектування та соціальної підтримки, які зазначені в рапорті військовослужбовця, не пізніше дня завершення його лікування та виписки із закладу охорони здоров`я - постанова військово-лікарської комісії, оформлена у вигляді свідоцтва про хворобу чи довідки військово-лікарської комісії, виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, рапорт військовослужбовця про надання йому відпустки для лікування у зв`язку з хворобою, відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), про звільнення від виконання службових обов`язків на підставі рішення військово-лікарської комісії або про звільнення з військової служби за станом здоров`я з метою взяття на військовий облік (виключення з військового обліку), інші документи у разі потреби.

Відповідно до п. 6 Порядку 901 у разі відсутності більше одного дня технічної можливості для надсилання документів, зазначених в абзацах другому - шостому пункту 5 цього Порядку, в електронній формі через систему електронного документообігу такі документи протягом одного дня надсилаються в такому порядку, зокрема:

4) документи, зазначені в абзаці п`ятому пункту 5 цього Порядку, надсилаються закладом охорони здоров`я у паперовій формі до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, на території відповідальності якого перебуває заклад охорони здоров`я, з метою подальшого направлення ним документів в електронній формі до військової частини та військово-медичного закладу охорони здоров`я;

5) документи, зазначені в абзаці шостому пункту 5 цього Порядку, надсилаються закладом охорони здоров`я у паперовій формі до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, на території відповідальності якого перебуває заклад охорони здоров`я, з метою подальшої передачі в електронній формі до військової частини і територіального центру комплектування та соціальної підтримки, які зазначено в рапорті військовослужбовця.

У разі неможливості надсилання медичних та інших документів в електронній формі обов`язок щодо надсилання документів у паперовій формі покладається на заклад охорони здоров`я, територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або військову частину.

Відповідно до п. 7 Порядку № 901 за згодою військовослужбовця у разі відсутності технічної можливості для надсилання документів в електронній формі через систему електронного документообігу такий військовослужбовець в день виписки із закладу охорони здоров`я може отримати особисто медичні та інші документи і подати їх, зокрема до: військової частини, в якій він проходить військову службу; територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проведення відпустки для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) чи місцем перебування на час звільнення від виконання службових обов`язків на підставі рішення військово-лікарської комісії.

Військовослужбовець в день виписки із закладу охорони здоров`я має право за бажанням особисто отримати медичні та інші документи та подати їх до військової частини, в якій він проходить військову службу, або територіального центру комплектування та соціальної підтримки, до якого він направляється.

Підставою для видачі медичних та інших документів військовослужбовцю є подана керівнику закладу охорони здоров`я заява, в якій зазначається умовне найменування військової частини, в якій він проходить військову службу, або повне найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, до якого він направляється.

Заклад охорони здоров`я повідомляє через доступні засоби зв`язку територіальному центру комплектування та соціальної підтримки або військовій частині, в яку направляється військовослужбовець, про його виписку та отримання ним документів.

Таким чином, після отримання свідоцтва про хворобу № 158 та завершення стаціонарного лікування позивача у КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради», у зв`язку, як зазначає позивач, з відмовою останнього у проведенні відповідних обстежень, та фактичним ненаправленням такого свідоцтва у відповідний заклад охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України в/ч НОМЕР_6 , позивач мав звернутися до закладу охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України в Кіровоградській області, яким є ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_6 ).

В той же час, позивач у зв`язку з необхідністю проходження контрольного обстеження та медичного огляду до ІНФОРМАЦІЯ_5 (Військова частина НОМЕР_6 ) не звертався, доказів протилежного до матеріалів справи не додано.

Натомість після виписки зі стаціонару позивач направився до місця свого проживання в м. Олександрія.

Вказане дає суду підстави для висновку, що позивач мав можливість звернутися зі свідоцтвом про хворобу до ІНФОРМАЦІЯ_5 (Військова частина НОМЕР_6 ), проте вказаних дій не вчинив.

Крім того, як вбачається з п. 5 Порядку 901, позивач не позбавлений був звернутися через КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» з рапортом про надання направлення, якщо вважав, що таке направлення йому має видати військова частина, та в силу положень п. 5 Порядку КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» не пізніше дня завершення його лікування та виписки із закладу охорони здоров`я повинна була б направити за рапортом позивача постанову військово-лікарської комісії, оформлену у вигляді свідоцтва про хворобу, виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, рапорт військовослужбовця про надання йому відпустки для лікування у зв`язку з хворобою, відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), про звільнення від виконання службових обов`язків на підставі рішення військово-лікарської комісії або інших документів, які позивач вважав за потрібне.

З матеріалів справи судом встановлено, що з відповідним рапортом позивач до КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» не звертався.

З матеріалів справи вбачається, що виписку після завершення лікування відповідач отримав засобами електронного зв`язку від позивача, а не від закладу охорони здоров`я, що зафіксовано в акті службового розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 11.01.2024 направлено на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 лист, до якого додано рапорт, адресований командирові військової частини НОМЕР_2 щодо виплати грошового забезпечення та видачі направлення на ВЛК.

У вказаному листі позивач зазначив, що починаючи з 01.07.2023 року перебуває на лікуванні за місцем проживання. Має намір подати рапорт до ВЧ НОМЕР_2 щодо недоотримання грошового забезпечення та отримання направлення на ВЛК. Однак, у зв`язку з тим, що місце розташування військової частини НОМЕР_2 постійно змінюється і офіційного місця розташування військової частини не має у загальному доступі, направити самостійно рапорт до військової частини НОМЕР_2 не має змоги. Особисто подати рапорти теж не має можливості, оскільки весь час перебуває на стаціонарному лікуванні у КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» та за станом здоров`я має постійно знаходитися під наглядом лікарів та пересуватися лише у супроводі іншої особи. Просив перенаправити його рапорт з додатками (30 додатків медичної документації) на ім`я командира ВЧ НОМЕР_2 за відомим місцем розташування до в/ч НОМЕР_2 . Просив про результати направлення рапортів, прошу повідомити за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний лист відповідно до даних відстеження АТ «Укрпошта» отримано ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач у відзиві на адміністративний позов наголошує про неотримання рапорту від позивача.

Водночас, з акту службового розслідування вбачається, що позивач після 04.12.2023 виходив на зв`язок в телефонному режимі, направив до командування військової частини виписку з лікарні, відтак мав можливість звернутися до безпосереднього керівника з метою отримання інформації про місце перебування військової частини, так само як і звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_6 з метою встановлення місцезнаходження військової частини.

В той же час, позивачем не було вчинено відповідних дій з метою з`ясування місця перебування військової частини.

Можливість подання рапорту до іншого підрозділу з метою його передання відповідному командиру підрозділу, в якому військовослужбовець проходить військову службу не передбачено нормами чинного законодавства, а відтак на створює обов`язку відповідача надати направлення на проходження ВЛК, як і не створює обов`язку у даному випадку ІНФОРМАЦІЯ_2 на перенаправлення рапорту позивача у військову частину.

Відтак, позивачем фактично не було направлено відповідного рапорту у встановленому законом порядку до військової частини НОМЕР_2 , з огляду на що відповідачем не було допущено протиправної бездіяльності у вказаній частині позовних вимог.

З огляду на зазначене, позивачем не було вчинено залежних від нього дій з метою вирішення питання щодо проходження контрольного обстеження на підставі постанови 11 РВЛК.

Водночас, з огляду на те, що постанова 11 РВЛК не надсилалась відповідачу, а направлення позивачем пакету документів на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою перенаправлення на адресу Військової частини НОМЕР_2 вказаних документів не є належним, відповідач не знав та об`єктивно не міг знати про подання рапорту позивачем та, відповідно, не міг вирішити на підставі такого рапорту питання про видачу такого направлення.

З огляду на зазначене, за відсутності належним чином оформленого звернення позивача та документів, що підтверджують необхідність проходження позивачем контрольного обстеження, у відповідача відповідний обов`язок не виник, а відтак в цій частині відповідачем права позивача не порушувались.

Як вбачається з пояснень 11 Регіональної ВЛК, наданих на виконання ухвали про витребування доказів, вимоги Постанови від 28.11.2023 станом на день надання пояснень не виконані.

Суд зазначає, що постанова 11 регіональної ВЛК є чинною та обов`язковою до виконання відповідними позаштатними ВЛК та закладами охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, з огляду на що позивач не позбавлений права звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_5 (Військова частина НОМЕР_6 ) із наданням свідоцтва про хворобу, яке містить постанову 11 Регіональної ВЛК, для проходження контрольного обстеження та медичного огляду, на який його було направлено вказаною постановою.

З огляду на зроблені судом висновки, позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код НОМЕР_7 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 стосовно ненарахування та не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення для військовослужбовця з листопада 2023 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця з листопада 2023 року.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 15.05.2024.

Суддя Білова О.В.