Справа № 160/6604/24
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2024 рокуСправа №160/6604/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
12.03.2024 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати Рішення про відмову у проведенні перерахунку страхових виплат відповідно до заробітної плати Позивача за червень - листопад місяць 1985 року відповідно архівної довідки №83 від 04.11.2021року з дати їх призначення з 15.08.2005 року;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області провести перерахунок страхових виплат з фактичної заробітної плати ОСОБА_1 за червень - листопад місяць 1985 року відповідно архівної довідки №83 від 04.11.2021року з дати їх призначення з 15.08.2005 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.03.2024 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні та було витребувано матеріали пенсійної справи.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
03.05.2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано письмовий відзив проти позову, в якому відповідачем позовні вимоги заперечуються з огляду на наступне. Страхова виплата за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання нараховується виходячи із середньомісячної заробітної плати визначеної в розрахунковому періоді за останнім місцем роботи за тією професією, з якою пов`язане ушкодження здоров`я в наслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Обчислення середньої заробітної плати для призначення позивачу страхових виплат на підставі особистої заяви ОСОБА_1 від 14.03.2006 проведено відповідно до п. 4 «Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1266 (далі-Порядок № 1266) та п. 2 «Положення про обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 66 від 14.09.2004, які були чинні на момент призначення страхових виплат.
На підставі Довідки про заробітну плату (дохід) № 604 від 28.10.2005 виданої КДГУ «Кривбасгідрозахист» проведено розрахунок середньомісячної заробітної плати позивача: за період 1985 року.
Згідно статті 31 Закону України від 21.09.2022 № 2620-ІХ Про внесення змін до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування перерахунок страхових виплат проводиться лише в разі зміни ступеня втрати професійної працездатності, а також щомісячні страхові виплати підлягають перерахуванню на коефіцієнт, що враховує показники зростання споживчих цін та середньої заробітної плати (доходу) в Україні.
Після проведених перерахунків з 1 березня, починаючи з 2006 року, розмір щомісячної страхової виплати позивача з 01.03.2023 - 7494,70 грн.
Інших підстав для перерахунку страхових виплат чинним законодавством не передбачено, тому перерахунок страхових виплат на підставі архівної довідки № 83 від 04.11.2021 виходить за межі повноважень, наданих Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Отже, у даному випадку, взято особисту заробітну плату ОСОБА_1 яку він отримував за фактично відпрацьовані календарні місяці ( з першого до першого числа ) за період з червня 1985 року по листопад 1985 року, тобто за шість місяців до дати звільнення зі шкідливих умов, і яка склала 992,03 грн. та з цих підстав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За змістом приписів п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності, зокрема, є оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
Постановою № 3264н від 21.03.2006 відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України у м. Кривому Розі ОСОБА_1 були призначені страхові виплати внаслідок нещасного випадку на виробництві, який стався 23.12.1985 в об`єднанні "Кривбасруда" на ш. "Першотравневій-1".
23.09.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок страхових виплат з моменту їх призначення 15.08.2005 року на підставі архівних довідок про заробітну платню.
України від 26.09.2001 №1266 (далі-Порядок № 1266) та п. 2 «Положення про обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 66 від 14.09.2004. які були чинні на момент призначення страхових виплат.
На підставі змісту Довідки про заробітну плату (дохід) № 604 від 28.10.2005 видана КДГУ «Кривбасгідрозахист» проведено розрахунок середньомісячної заробітної плати.
Також відповідач посилається на ст. 31 Закону України « Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», якою встановлено, що перерахунок страхових виплат проводиться лише в разі зміни ступне втрати професійної працездатності, а також щомісячні страхові виплати підлягають перерахуванню на коефіцієнт, що враховує зростання споживчих цін та середньої заробітної плати ( доходу) в Україні.
Вважаючи протиправними дії та рішення відповідача щодо відмови у перерахунку призначених страхових виплат на підставі архівної довідки про заробітну платню, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, аргументам, що викладені у позові та наданим доказам у їх сукупності суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105-ХIV в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про призначення страхової виплати) відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я.
Статтею другою Закону № 1105-ХIV передбачено, що страхуванню від нещасного випадку підлягають:
1) особи, які працюють на умовах
трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах,
організаціях, незалежно від їх форм власності та господарювання
(далі - підприємства), у фізичних осіб, на осіб, які забезпечують
себе роботою самостійно, та громадян - суб`єктів підприємницької
2) Особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством
України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок
травмування на виробництві або професійного захворювання,
пов`язаних з виконанням ними трудових обов`язків, мають право на
забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до
Відповідно до пунктів 1-6 статті 29 Закону № 1105-ХIV страхові виплати складаються із:
1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної
його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної
працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);
2) страхової виплати в установлених випадках одноразової
допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували
на утриманні померлого);
3) страхової виплати пенсії по інвалідності потерпілому;
4) страхової виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника;
5) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом
внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання
її матері під час вагітності;
6) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.
За приписами статті 29 Закону № 1105-ХIV перерахування розміру страхових виплат провадиться у разі :
1) зміни ступеня втрати професійної працездатності;
2) зміни складу сім`ї померлого;
3) підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку,
визначеному законодавством.
Перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться
також у разі зростання у попередньому календарному році середньої
заробітної плати у галузях національної економіки за даними
центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Таке
перерахування провадиться з 1 березня наступного року. При цьому
визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не
Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №66 від 14.09.2004 затверджено Положення про обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - Положення № 66), відповідно до пункту 10 якого робочі органи виконавчої дирекції Фонду мають право перевіряти обґрунтування видачі довідок про середню заробітну плату, достовірність зазначених у них відомостей на підприємствах, в установах чи організаціях або шляхом звірення бази даних персоніфікованого обліку застрахованих осіб Пенсійного фонду з базою даних Державної податкової адміністрації.
Якщо відомості у довідці про середню заробітну плату є недостовірними, робочі органи виконавчої дирекції Фонду здійснюють перерахунок призначених виплат на підставі акта перевірки достовірності відомостей, зазначених у довідці про середню заробітну плату.
Наявність такої довідки в особовій справі передбачено Інструкцією про порядок передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сім`ї на страхову виплату (затв. Постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.2001 № 10), відповідно до якої здійснюється передача відділенню виконавчої дирекції Фонду документів, які підтверджують право застрахованого або членів його сім`ї на страхові виплати, інші соціальні послуги внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.
Водночас, пунктом 10 Положення № 66 передбачено можливість перевірки довідок про середню заробітну плату проте ця норма не створює у відповідача обов`язку перевірити довідку від 28.10.2005 про розмір втраченого заробітку.
Аналогічну правову позицію також викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 червня 2023 року по справі №810/4575/17.
Також суд погоджується з доводами відповідача щодо відсутності підстави перерахунку призначених страхових виплат у зв`язку з втратою професійної працездатності на підставі архівних довідок, оскільки під час призначення цих виплат Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України було зібрано необхідні дані для визначення розміру заробітної плати за період, що передував нещасному випадку на виробництві.
Одночасно з цим суд зауважує щодо обраного способу захисту порушеного права позивача на отримання страхових виплат у належному розмірі, оскільки позивачем ставиться під сумнів правильність розрахунку їх розміру та вірність даних про заробітну плату при призначенні страхових виплат відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України у м. Кривому Розі 21.03.2006 року.
Натомість із оскаржуваної позивачем відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не вбачається вчинення ними протиправних дій (бездіяльності) оскільки перерахунок призначених страхових виплат проводиться з вичерпного переліку підстав, що встановлено чинним законодавством, серед яких відсутня така підстава перерахунку, як надання архівних довідок.
Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За таких обставин суд доходить висновку щодо відсутності підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що в задоволенні адміністративного позову відмовлено відсутні підстави для розподілу судових витрат.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-74, 77, 241-246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук