Справа № 580/2374/24
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року справа № 580/2374/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Тайрс» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тайрс» звернулось до суду з позовною заявою до Львівської митниці, в якій просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів рішення про коригування митної вартості товарів №UА209000/2024/100036/2 від 19.01.2024 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UА209230/2024/000110.

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UА209000/2024/100037/2 від 22.01.2024 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення №UА209230/2024/000138.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що митна вартість товару заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції), однак відповідач протиправно прийняв рішення про визначення митної вартості товарів за методом визначення митної вартості щодо подібних товарів використовуючи наявну у митниці інформацію.

Відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що перевіркою поданих документів було встановлено, що відомості, які містяться в наданих декларантом документах є необ`єктивними, не підтвердженими належним чином документально, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 52, ч. 21 ст. 58 та ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України. Декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару та обраний метод її визначення за ціною договору не відповідає умовам визначеним в статті 58 Митного кодексу України, у зв`язку з чим застосування методу за ціною договору було неможливим, тому визначення митної вартості товару відбулось за методом визначення митної вартості щодо подібних товарів використовуючи наявну у митниці інформацію. Таким чином відповідач вважає, що рішення митного органу є правомірними та відповідають вимогам законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що до підрозділу митного оформлення Львівської митниці подано митні декларації (далі - МД):

- №24UА29U3 від 18.01.2024, за якою в режимі імпорт задекларовано товари: шини розміром 385/65R22.5 LANVIGATOR- 173 шт., в якій вказана митна вартість автомобільних шин за інвойсом - 30264,00 доларів. Загальна митна вартість товару, із включенням вартості супутніх послуг становила - 1 274303,59 грн.

- №24UА08U4 від 19.01.2024 за якою в режимі імпорт задекларовано товари: шини розміром 215/75R17.5 LANVIGATOR - 100 шт., 315/80R22.5 LANVIGATOR - 100 шт., 315/70R22.5 LANVIGATOR - 100 шт., в якій вказана митна вартість автомобільних шин за інвойсом - 33 800,00 доларів США. Загальна митна вартість, із включенням вартості супутніх послуг становила - 1 383 036,45 грн.

Митна вартість товарів заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Поставка вказаних товарів здійснювалась на виконання зовнішньоекономічного договору № 1 від 01.08.2019 комерційного інвойсу №EU5-TYR-LAN-20231017A від 02.11.2023 з компанією SHANDONG HAOHUA TIRE CO., LTD, (Китай).

У порядку здійснення митного контролю відповідачем встановлено, що надані декларантом документи для підтвердження митної вартості товарів містять розбіжності, які на переконання митного органу полягають у наступному:

- умови поставки згідно інвойсу CFR (Cost and Freight (... named port of destination)) вартість і фрахт (... назва порту призначення) Термін означає, що поставка здійснена продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в названий порт призначення. Ціна CFR (CFR price) означає, що контрактна (фактурна вартість ) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару і експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки (фрахту) до порту призначення, без розвантаження в порту призначення. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок- фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Згідно наданих декларантом комерційних документів для підтвердження витрат на транспортування до митного кордону а саме рахунку фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 16.01.2024 №BV/2024/101/0018 відсутні витрати на страхування товару під час перевезення морським видом транспорту;

- розмір транспортних витрат (автомобільного перевезення) не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 1038 км, а вартість 104250 грн. - що становить 100.43 грн/км, відстань по території України 300 км, а вартість 44750 грн. - що становить 149.16 грн/км). Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65 (далі - Методичні рекомендації), визначено єдині засади формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті. Пунктом 49 розділу VI Методичних рекомендацій "Облік і калькулювання собівартості перевезень" визначено: "Вартість пально-мастильних та інших експлуатаційних матеріалів, витрачених на здійснення певних видів перевезень включається до їх собівартості за прямою ознакою. Якщо деякі мастильні та інші експлуатаційні матеріали неможливо віднести до певних видів перевезень, їх вартість включається у собівартість окремих об`єктів калькулювання шляхом розподілу пропорційно до вартості витраченого пального". Пунктом 51 Методичних рекомендацій аналогічний підхід застосовано до розподілу амортизаційних відрахувань. Таким чином, очевидним є факт, що рахунок від 16.01.2024 № 16/01/01 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу;

- відповідно до вимог п. 2.2 зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2019 №1 (зі змінами та доповненнями) визначено що проформа-інвойс складається продавцем на підставі замовлення покупця, разом з тим даний документ не надано митному органу;

- відповідно до вимог п. 5.5 зовнішньоекономічної угоди від 01.08.2019 №1 (зі змінами та доповненнями) зазначено, що продавець надає покупцю наступні товаросупровідні документи, у тому числі сертифікат походження товару. Даний документ декларантом не надано до митного оформлення що є порушенням вимог даної угоди.

Оскільки у Львівської митниці була наявна інформація про вартість подібного товару щодо оцінюваного товару, тому митну вартість товару позивача було визнано митницею і видано картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА209230/2024/000110, №UА209230/2024/000138.

Крім того, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА209000/2024/100036/2 від 19.01.2024, №UА209000/2024/100037/2 від 22.01.2024.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що Митний кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений в ч. 2 ст. 53 МК України. Такими документами є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом із матеріалів справи встановлено, що 01.08.2019 між позивачем (як покупцем) та фірмою SHANDONG HAOHUA TIRE CO., LTD, Китай (як продавцем) укладено Контракт № 1, предметом якого стало зобов`язання продавця продавати, а покупця приймати і оплачувати товар: шини для вантажних автомобілів та вантажних причепів, виготовлених на власному підприємстві продавця.

Відповідно до комерційних інвойсів EU5-TYR-LAN-20231017В від 02.11.2023 та EU5-TYR-LAN-20231017A від 13.11.2023 автомобільні шини: розміром 385/65R22.5 LANVIGATOR- 173 шт., вартість 29 064,00 доларів США; розміром 215/75R17.5 LANVIGATOR- 100 шт., вартість 6 100,00 доларів США; розміром 315/80R22.5 LANVIGATOR- 100 шт., вартість 11 500,00 доларів США; розміром 315/70R22.5 LANVIGATOR- 100 шт., вартість 15 000,00 доларів США;

Необхідно зазначити, що на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем до митної декларації №24UА29U3 від 18.01.2024 додано:

- пакувальний лист (Packing list) б/н 02.11.2023; рахунок-проформа (Proforma invoice) EU5-TYR-LAN-.10.2023; рахунок-фактура (ІНВОЙС) (Commercial invoice) EU5-TYR-LAN-20231017A 02.11.2023; коносамент (Bill of lading) 23 08.11.2023; автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н 16.01.2024; інвойс BV/2024/01/0018 16.01.2024; платіжна інструкція № 157 від 24.10.2023; платіжна інструкція № 6 від 12.01.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг 16/01/01 від 16.01.2024; прайс-лист виробника товару від 15.10.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 01.07.2020; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 20.04.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 20.06.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 15.03.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 1 від 01.08.2019; договір (угода, контракт) із третіми особами № 060423 від 06.04.2023; договір про надання послуг митного брокера № 2-2023 08.05.2023; договір (контракт) про перевезення № 031122 від 03.11.2023; додаткова угода до договору перевезення від 31.12.2023; заявка № 1 від 15.01.2024; лист до оплати № 1 від 16.01.2024; специфікація від 02.11.2023; специфікація №1 від 11.01.2024; копія митної декларації країни відправлення 00240522 від 04.11.2023;

На підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем до митної декларації №24UА08U4 від 19.01.2024 додано: пакувальний лист (Packing list) б/н 02.11.2023; рахунок-проформа (Proforma invoice) EU5-TYR-LAN-.10.2023; рахунок-фактура (ІНВОЙС) (Commercial invoice) EU5-TYR-LAN-20231017A 02.11.2023; коносамент (Bill of lading) 23 08.11.2023; автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н 16.01.2024; інвойс BV/2024/01/0018 16.01.2024; платіжна інструкція №157 від 24.10.2023; платіжна інструкція № 6 від 12.01.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг ВТ-0000003 від 16.01.2024; прайс-лист виробника товару від 12.10.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 01.07.2020; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 20.04.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 20.06.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 15.03.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 1 від 01.08.2019; договір (угода, контракт) із третіми особами № 060423 від 06.04.2023; договір про надання послуг митного брокера №2-2023 08.05.2023; договір (контракт) про перевезення № 150124 від 15.01.2024; заявка № 1 від 15.01.2024; лист до оплати № 1 від 16.01.2024; специфікація від 02.11.2023; специфікація №1 від 11.01.2024; копія митної декларації країни відправлення 00240522 від 04.11.2023.

Додатково на виконання повідомлень Львівської митниці декларантом по кожній із цих декларацій додатково (повторно) митному органу подано звіт про незалежну оцінку №008 від 17.01.2024, виконаний ТОВ «ЮК «Правозахист Україна».

Суд звертає увагу, що у рішеннях Львівської митниці про коригування митної вартості товарів відсутні посилання на належні та допустимі докази того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару ніби то є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, а витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

Крім того, наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням технічного стану придбаної техніки, виробника, комплектації та ін.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №826/16046/16.

Щодо витребування відповідачем документів, які підтверджують страхування придбаного товару, то необхідно зазначити, що такі документи надаються до митного органу в разі наявності саме обставин страхування придбаного товару, що кореспондується із положеннями п. 3 статті 53 МК України.

Згідно відомостей, які містяться в поданих митному органу документів вбачається, що під час перевезення товару морським транспортом за комерційним інвойсом №EU5-TYR- LAN-20231017A від 02.11.2023 із порту м. Qingdao (Китай) до м. Гданськ (Польща) на умовах CFR (Гданськ, Польща) вказаний товар не страхувався, а отже вартість страхування на перевезення морським транспортом, не включалась до загальної вартості товару за вказаним комерційним інвойсом.

Суд зазначає, що обов`язок страхування товару під час здійснення перевезення морським транспортом не передбачений умовами міжнародного контракту, тому доводи митного органу про ненадання доказів понесення витрат на страхування товару при перевезенні морським транспортом є безпідставними.

Суд звертає увагу, що документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару у повній мірі усувають сумніви митниці у митній вартості імпортованого товару (у тому числі витрати по доставці товару до кордону України), заявленого до митного оформлення згідно митної декларації за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Твердження відповідача щодо не вірного визначення вартості тарифів на перевезення судом відхиляються, з огляду на те, що до повноважень митного органу віднесено правильність визначення декларантом саме числового значення митної вартості товару, що декларується, в межах переліку документів, визначених ч.2 та 3 ст. 53 МК України, однак він не уповноважений на власний розсуд здійснювати перевірку та надавати аналіз змісту господарських операцій декларанта та його контрагентів.

У постанові Верховного Суду від 12.04.2018 у справі №820/2014/17 висловлена правова позиція, що формальне виконання процедури консультацій, надлишкове узагальнення причини невизнання задекларованої позивачем митної вартості свідчать про відсутність практичної реалізації в діяльності відповідача принципу належного урядування і принципів адміністративної практики, рекомендованих Резолюцією Комітету Міністрів Європи 77 (31) від 28,09.1977 Про захист особи відносно актів адміністративних органів.

Судом під час вирішення спору враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а у подібних правовідносинах, відповідно до яких наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Дослідивши вказані вище докази суд встановив, що задекларована позивачем вартість товару відповідала даним щодо дати операції, її розміру та вартості, виду товару наданими до митної декларації та доданими до матеріалів справи доказами, однак відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування обставин, що надані до МД документи позивача є підробленими або містили неправдиву чи неповну інформацію.

Отже, обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості з поданих позивачем документів відповідач не довів, а суд не встановив.

Проаналізувавши наведені вище норми права у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч. 2 ст. 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Суд встановив, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів не містять порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, а відповідач не довів, що вартість товару, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірними рішеннями, визначено з урахуванням індивідуальних ознак (фірми-виробника, якості тощо).

Проте, відповідно до частин 2 та 3 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, позивачем були надані для митного оформлення товару документи, що містять достовірні та об`єктивні відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару саме за ціною договору.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку визнати протиправними та скасувати оскаржені рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів рішення про коригування митної вартості товарів №UА209000/2024/100036/2 від 19.01.2024 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UА209230/2024/000110.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UА209000/2024/100037/2 від 22.01.2024 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення №UА209230/2024/000138.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Тайрс» (18007, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 127/11, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 9689 (дев`ять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн. 64 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО