Справа № 320/25351/23
Суддя: Швед Едуард Юрійович
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 травня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Шведа Е.Ю.,

суддів - Голяшкіна О.В., Заїки М.М.,

при секретарі - Левкович А.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2023 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - Відповідач, ГУ ПФ у Київській області) про:

- визнання протиправною відмови ГУ ПФ у Київській області щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром;

- зобов`язання ГУ ПФ у Київській області провести ОСОБА_1 з 01.02.2023 перерахунок та виплачувати пенсію без обмеження максимальним розміром та з урахуванням вже проведених виплат.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 позов задоволено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2024 апеляційну скаргу ГУ ПФ у Київській області задоволено - рішення Київського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду 22.04.2024 надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами, в якій останній просить прийняти нову постанову, якою постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2024 у справі №320/25351/23 скасувати, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 залишити без змін.

В обґрунтування вимог заяви Позивачем вказано, що рішенням Конституційного Суду України від 20.03.2024 №2-р(ІІ)/2024 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами.

Відтак, за твердженням Позивача, пенсіонерам, яким призначена пенсія відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсія виплачується без обмеження її максимального розміру. А тому, як зазначає ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції при прийнятті 15.04.2024 постанови було застосовано норми законодавства, які визнані неконституційними, що є підставою для перегляду судового рішення за виключними обставинами згідно п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2024 відкрито провадження за вказаною заявою, встановлено строк для подачі заперечень на неї та призначено заяву до розгляду у відкритому судовому засіданні на 14.05.2024.

Заперечень щодо поданої заяви від ГУ ПФ у Київській області не надійшло.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви, у судове засідання не прибули, що в силу ч. 2 ст. 368 КАС України не перешкоджає судовому розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 362 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

За правилами п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

У постанові від 19.02.2021 у справі №808/1628/18 об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду вказала, що положення п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.

У цій же постанові суд касаційної інстанції звернув увагу, що словосполучення «ще не виконане», яке вживається у п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння.

Отже, за висновками Верховного Суду, судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог не передбачає можливості його примусового виконання й тому не може вважатися «не виконаним» у розумінні п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, а відтак не може переглядатися за виключними обставинами з вказаної нормативної підстави.

Указана позиція Верховного Суду є сталою.

Таким чином, у межах цієї справи постанова суду апеляційної інстанції від 15.04.2024 не може вважатися невиконаною в контексті приписів п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, оскільки рішення суду, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

Поміж іншим, у цій же постанові Верховного Суду вказано на те, що рішення Конституційного Суду України не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при вирішенні спору, адже на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття рішення суду першої інстанції положення вказаної норми були чинними та підлягали застосуванню.

У площині наведеного колегія суддів зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 20.03.2024 №2-р(ІІ)/2024 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами.

У резолютивній частині згаданого рішення Конституційним Судом України встановлено порядок його виконання, за яким припис статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами, визнані неконституційними, утрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, норми статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI зі змінами, а також приписи першого речення частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі змінами, які були застосовані судом апеляційної інстанції при прийнятті постанови від 15.04.2024, були визнані неконституційними з 20.03.2024 згідно рішення Конституційного Суду України від 20.03.2024 №2-р(ІІ)/2024. Тобто, станом на 15.04.2024 застосовані судом апеляційної інстанції норми права вже були визнані неконституційними 20.03.2024.

У свою чергу, колегія суддів зазначає, що аналіз змісту приписів ч. 5 ст. 361 КАС України дає підстави для висновку, що юридичний факт, з яким законодавець пов`язує виникнення права особи на перегляд судового рішення за виключними обставинами (у спірному випадку визнання неконституційною норми закону), має виникнути після прийняття такого рішення суду, а не передувати йому. У протилежному випадку особа, яка вважає, що судом неправильно застосовано норми матеріального права чи порушено норми процесуального права, має право оскаржити таке судове рішення в апеляційному або, як у спірному випадку, у касаційному порядку.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що неправильне, на переконання Позивача, застосування Шостим апеляційним адміністративним судом у постанові від 15.04.2024 норм законів України, які були визнані неконституційними до моменту її прийняття, не утворюють підстав для перегляду судового рішення за виключними обставинами згідно п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України. Водночас, за умови незгоди з відповідним судовим рішенням, можуть бути підставами для його оскарження у касаційному порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої заяви з огляду на відсутність обставин, які в силу ст. 361 КАС України вважалися б виключними.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 321, 325, 328, 329, 361, 368, 369 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття.

Касаційна скарга на ухвалу суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Е.Ю. Швед

Судді О.В. Голяшкін

М.М. Заїка

Повний текст ухвали складено та підписано 14 травня 2024 року.