Справа № 380/8929/24
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

15 травня 2024 рокусправа № 380/8929/24

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Мартинюк Віталій Ярославович , розглянувши у м. Львові матеріали позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення середнього грошового забезпечення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплату грошового забезпечення з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року);

зобов`язати нарахувати та виплатити середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні, виходячи з середньоденного заробітку (грошового забезпечення), нарахованого відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, у розмірі 157 115, 24 грн.

Ухвалою від 30.04.2024 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу встановлено строк для усунення зазначених у мотивувальній частині ухвали недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням причин пропуску та доказів, що підтверджують причини пропуску такого.

Через електронний суд 10.05.2024 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, в якій зазначає, що строк звернення до суду у даній справі повинен розпочинатись із наступного дня за днем остаточного розрахунку. Посилається на практику Верховного Суду.

Щодо строку звернення до адміністративного суду, суддя зазначає наступне.

Абзацом першим ч.2 ст.122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зміст даної норми вказує на те, що початок перебігу строку давності повязується з днем коли особа дізналася або повинна була дізнатися.

Свої вимоги позивач обгрунтовує положеннями ст.117 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла після 19.07.2022 року).

Так, ч.1 наведеної норми передбачено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Частиною другою цієї ж норми передбачено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Зміст наведених норм вказує на те, що за відсутності спору обов`язок роботодавця щодо виплати належних працівникові сум виникає у строки визначені ст.116 Кодексу законів про працю України, а при наявності спору такий обов`язок виникає якщо спір вирішено на користь працівника.

Як наслідок право працівника вимагати згаданих виплат, як і початок перебігу строку звернення до суду, виникає в момент невиконання роботодавцем свого обов`язку.

Як вбачається зі змісту позовної заяви між сторонами існував спір щодо виплати належних працівникові сум при звільненні, який вирішено рішенням Львівського окружного адміністративного суду 26.07.2023 року, яке набрало законної сили 09.11.2023 року.

Відтак, саме з цієї дати - 09.11.2023 року - належить починати перебіг строку звернення до суду.

При цьому, помилковим буде вважати початок перебігу строку звернення до суду з моменти виплати сум за рішенням суду, оскільки суми виплати та строки їх виплати, з урахуванням присічного шестимісячного строку визначеного у статті 116 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла після 19.07.2022 року), жодним чином не впливають на права працівника.

Відповідно до ч.1 ст.122 позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зміст позовних вимог вказує на те, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з невиплатою середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Відтак, дані спірні правовідносини не можуть уважатись спором про виплату належних звільненому працівникові сум та як наслідок строки визначені ст.233 Кодексу законів про працю України не підлягають застосуванню да них.

Як вбачається з позовної заяви, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.09.2020 року №210 позивача виключено зі списків особового складу частини.

Вказаний вид служби відноситься до публічної.

За таких обставин, до спірних правовідносин належить застосовувати місячний строк звернення до суду, визначений частиною 5 статті 122 КАС України.

Аналогічні правовий підхід застосовано Верховним Судом у постановах від 11.02.2021 року у справі №240/532/20 та від 07.07.2021 року у справі №500/2253/20.

Відтак, з урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку, що до спірних правовідносин повинен застосовуватись місячний строк звернення до суду, передбачений ч.5 ст.122 КАС України.

Як зазначалось вище, між сторонами існував спір щодо виплати належних працівникові сум при звільненні, який вирішено рішенням Львівського окружного адміністративного суду 26.07.2023 року, яке набрало законної сили 09.11.2023 року.

Відтак, перебіг строку закінчився 09.12.2023 року.

До суду представник позивача із даним позовом звернувся 25.04.2024 року, пропустивши згаданий місячний строк звернення до суду.

Представник позивач, обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду, посилається на практику Верховного Суду і вважає, що наведені різні правові висновки з приводу захисту права позивача щодо застосування строків на звернення до суду з цим позовом.

Однак, неоднозначність судової практики у певних правовідносинах, відсутність такої чи її сформованість не є обставинами, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом, а тому не можуть вважатись поважними.

Згідно із п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених ч.2 ст.123 цього Кодексу.

Частиною другою статті 123 КАС України, передбачено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки судом не встановлено підстав для поновлення строку звернення до суду із даним позовом, суддя вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу.

Керуючись ст.ст.47, 160, 161, 169, 248, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення середнього грошового забезпечення повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович