Справа № 490/3995/24
Суддя: Чаричанський П. О.
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №490/3995/24
Провадження №2-а/490/86/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Циганкова Д.Є.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача-адвоката Костюкової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_3 про затримання з метою забезпечення примусового видворення строком на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України,

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_3 про затримання з метою забезпечення примусового видворення строком на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду на 15 травня 2024 року на 15 год. 00 хв.

У судове засідання з`явилися представник позивача, представник відповідача. Відповідач ОСОБА_4 був присутній в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Адвокатом Костюковою І.В. було укладено договір про надання правової допомоги із ОСОБА_5 .

Представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 , розуміючи суть адміністративного позову заперечував щодо задоволення адміністративного позову. У своїх вільних поясненнях та на запитання суду відповідач вказав, що не бажає бути поміщеним на шість місяців до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Також пояснив, що не покинув територію України у зв`язку з коронавірусом, війною та народженням дитини. Чітких та зрозумілих пояснень щодо обставин його незаконного перебування на території України суду не надав. При цьому зазначив, що будь-яких перешкод для його повернення до Туркменістану не існує, вказує, що самостійно може покинути територію України.

Представник відповідача-адвокат Костюкова І.В. у судовому засіданні підтримала позицію відповідача, вказала що суд повинен дати можливість ОСОБА_6 самостійно покинути територію України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Згідно матеріалів справи встановлено, що 13.05.2024 року співробітниками Управління міграційної поліції ГУНП в Миколаївській області був доставлений до приміщення УДМС у Миколаївській області громадянин Республіки Туркменістан ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 у якого на час виявлення та затримання був наявний паспорт громадянина Республіки Туркменістан для виїзду за кордон серії/номер НОМЕР_1 від 29.03.2012 року терміном дії до 28.03.2022 року.

УДМС у Миколаївській області щодо громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 було проведено перевірку. В ході перевірки громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 було встановлено, що відповідно до інформації з інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» громадянин Республіки Туркменістан ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 перетнув кордон України у напрямку «В`їзд» 06.08.2019 року через пункт пропуску «Бориспіль», по вищезазначеному паспорту.

18.10.2019 громадянин Республіки Туркменістан ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 був документований посвідкою на тимчасове проживання серії/номер НОМЕР_2 терміном дії до 31.08.2021 у зв`язку з навчанням в Національному університеті кораблебудування ім. Адмірала Макарова (далі НУК).

26.10.2020 від ректора НУК ОСОБА_9 надійшло клопотання про скасування посвідки на тимчасове проживання громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з відрахуванням останнього з НУК на підставі наказу № 948-уч від 05.10.2020.

30.10.2020 УДМС у Миколаївській області було прийняте рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання від 18.10.2019 серії/номер НОМЕР_2 на ім`я громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 серії/номер НОМЕР_2 .

У той же день про вищезазначене рішення було повідомлено громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом направлення листа на адресу реєстрації.

У листі було зазначено, що відповідно до п. 68 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322 відповідач повинен здати посвідку, зняти з реєстрації місце проживання та виїхати за межі України в семиденний строк з дня отримання копії рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання.

Проте у визначений строк громадянин Республіки Туркменістан ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 територію України не покинув.

В судовому засіданні ОСОБА_7 підтвердив, що отримував зазначений лист.

Виявлено, що громадянин Республіки Туркменістан ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 не звертався для отримання або скасування дозволу на імміграцію, паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, заявою про визнання біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту з метою набуття відповідних статусів та не реєстрував місця проживання.

Тобто, на час виявлення громадянин Республіки Туркменістан ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 порушував норми міграційного законодавства, а саме:

- громадянин Республіки Туркменістан ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає на території України без документів на право проживання в Україні;

- громадянин Республіки Туркменістан ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ухилявся та продовжує ухилятися від виїзду за межі території України після закінчення відповідного терміну перебування.

Враховуючи вищевикладене УДМС у Миколаївській області відносно громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР ММК № 001571 від 13.05.2024 року у якому зафіксовано порушення законодавства, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.203 КУпАП, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН ММК № 001571 від 13.05.2024 року, відповідно до якої на громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 накладено адміністративне стягнення у розмірі 3400 грн. 00 коп.

У поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР ММК № 001571 від 13.05.2024 року Відповідач зазначив, що не покинув територію України у зв`язку з коронавірусом, війною та народженням дитини.

УДМС у Миколаївській області прийнято рішення про видворення за межі території України громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням усіх обставин, відносно громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 складено протокол про адміністративне затримання від 13.05.2024 року ММК 000068 з метою забезпечення його видворення за межі території України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд зазначає.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначаються Законом України "Про громадянство України" від 18 січня 2001 № 2235-ІІІ.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, визначає Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22 вересня 2011 року № 3773-VI(далі - Закон № 3773-VI, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону № 3773-VI іноземцем є особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав, а особою без громадянства за приписами пункту 15 частини першої статті 1 цього ж Закону розуміється особа, яка не розглядається як громадянин будь-якою державою в силу дії її закону.

Пунктом 14 частини 1 статті 1 Закону України № 3773 визначено, що нелегальним мігрантом є іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Статтею 23 Закону № 3773 закріплено, що нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 3773 іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст.26 Закону).

Частиною першою статті 30 Закону № 3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців (частина четверта статті 30 Закону № 3773-VI).

За визначенням пункту 27 частини першої статті 1 Закону № 3773-VI пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, - державна установа, призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства, зокрема стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Згідно із частиною 1 статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного із зазначених у цій статті заходів, зокрема, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців (частина 11 статті 289 КАС України).

За результатами розгляду справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 починаючи з 2021 року без наявності законних підстав перебував на території України. Крім того, відповідач не виконав рішення від 30.10.2020 року та не залишив територію України, продовжив проживати на її території.

Суд бере до уваги, що рішенням Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області від 13 травня 2024 року вирішено примусово видворити з України відповідача.

З огляду на викладене, та враховуючи те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення про примусове видворення чи чинити перешкоди у його виконанні, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність їх задоволення.

За такого, відповідача ОСОБА_2 слід затримати з метою забезпечення примусового видворення строком на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 289 КАС України, суд -

У Х В АЛ И В:

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_3 про затримання з метою забезпечення примусового видворення строком на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України - задовольнити.

Затримати громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення строком на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення про затримання іноземця або особи без громадянства не зупиняє його виконання.

Суддя П.О. Чаричанський