Справа № 200/4828/23
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року справа №200/4828/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гаврищук Т.Г., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 р. у справі № 200/4828/23 (головуючий І інстанції Бабаш Г.П.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУПФУ), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у повторному розгляді заяви позивача щодо перерахунку пенсії;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача щодо перерахунку пенсії із урахуванням висновків Донецького окружного адміністративного суду від 03.05.2023 справа № 200/834/23;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивача у відповідності до усіх складових його заробітної плати, яку він отримував під час роботи на території РФ за період з 30.09.2011 по 15.01.2018, з 16.02.2019 по 30.06.2020 і з 19.01.2021 по 15.07.2021.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року позовні вимоги задоволено частково, а саме суд:

Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у повторному розгляді заяви ОСОБА_1 від 07.02.2023 щодо перерахунку пенсії.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії від 07.02.2023 з урахуванням його заробітної плати, яку він отримував під час роботи на території РФ за періоди січня 2013 по листопад 2013, з березня 2014 по червень 2017, з вересня 2017 по січень 2018, з лютого 2019 по липень 2019, з вересня 2019 по березень 2020, з січня 2021 по липень 2021.

В решті позовних вимог відмовив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 858,88 грн.

Відповідач, не погодившись рішення суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права і просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування скарги зазначено, що судом хибно залишено поза увагою той факт, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.02.2023 №59 позивач оскаржив у справі № 200/834/23, вимагаючи визнати його протиправним та скасувати, а також зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням стажу та заробітної плати набутих на території РФ згідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: з 30.09.2011 по 15.01.2018, з 16.02.2019 по 30.06.2020 та з 19.01.2021 по 15.07.2021.

Тобто вимога щодо зобов`язання провести перерахунок пенсії у відповідності до усіх складових його заробітної плати, яку він отримував під час роботи на території РФ за період з 30.09.2011 по 15.01.2018, з 16.02.2019 по 30.06.2020 і з 19.01.2021 по 15.07.2021, заявлена позивачем у справі 200/4828/23, є аналогічною до вимоги позивача заявленої у справі 200/834/23.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.05.2023 у справі № 200/834/23 позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.02.2023 №59 в частині зазначених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області підстав щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 за заявою від 07.02.2023. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В оскаржуваному рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 01.11.2023 по справі № 200/4828/23 суд, надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, вважає, що згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.05.2023 по справі № 200/843/23 рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.02.2023 № 59 є скасованим, а заяву Позивача від 07.02.2023 нерозглянутою.

Скаржник вважає таке тлумачення рішення помилковим, адже рішенням від 03.05.2023 по справі № 200/843/23 Донецьким окружним адміністративним судом рішення відповідача від 10.02.2023 № 59 скасовано саме в частині зазначених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області підстав щодо відмови в перерахунку пенсії Позивачу за заявою від 07.02.2023.

Також судом не взято до уваги, що у рішенні від 03.05.2023 по справі № 200/834/23 суд дійшов висновку, що оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області зараховано ОСОБА_1 періоди роботи з 30.09.2011 по 15.01.2018, з 16.02.2019 по 30.06.2020 та з 19.01.2021 по 15.07.2021, набуті на території РФ, відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень здійснити перерахунок пенсії згідно його заяви від 07.02.2023 (заява №570) з урахуванням стажу та заробітної плати набутих на території РФ згідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: з 30.09.2011 по 15.01.2018, з 16.02.2019 по 30.06.2020 та з 19.01.2021 по 15.07.2021.

Рішення суду від 03.05.2023 по справі № 200/843/23 набрало законної сили.

Крім того, судом проігноровано, що Кабінетом Міністрів України від 29.11.2022 прийнято постанову № 1328 Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, якою постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 у м. Москві.

Угодою між Урядом України і Урядом РФ про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох сторін, взаємно визначався сторонами. Обчислення стажу здійснювалося згідно з законодавством сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Кабінетом Міністрів України від 24 червня 2023 р. прийнято постанову № 639 Про припинення дії Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн припинено дію вищезазначеної Угоди.

Угодою про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників - мігрантів від 15.04.1994 , підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачалося, що трудовий стаж взаємно визнається сторонами.

Законом України № 3192-IX від 29.06.2023 зупинено у відносинах України з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів.

01.12.2022 прийнято Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», що має наслідком зупинення правовідносин та неможливість звернення з запитами на отримання правової допомоги.

Тобто міжнародні Угоди, на яких наголошує у своєму рішенні суд першої інстанції, припинили свою дію.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України.

03.08.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії.

За наслідками розгляду заяви від 03.08.2021 про призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення від 09.08.2021 № 59 про відмову в призначенні пенсії.

Указаним рішенням позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи. Зазначено, що за наданими документами не зараховано до страхового стажу період роботи з 11.10.2012 по 01.03.2017 у ЗАО «Промспецстрой» (Росія), оскільки в довідках про заробітну плату відсутня інформація про сплату страхових внесків у Пенсійний фонду Російської Федерації. Також зазначено, до довідки про заробітну плату, видані ЗАО «Промспецстрой» (Росія), потребують заміни, оскільки в наданих довідках мають бути відображені суми нарахованої заробітної плати без районного коефіцієнту та північної надбавки та в довідці про стаж не зазначена дата звільнення. Роз`яснено, що за наявним страховим стажем особа матиме право на пенсійну виплату з 08.05.2024.

За наслідками розгляду повторної заяви ОСОБА_1 від 10.09.2021 про призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення від 17.09.2021 №/С 59 про відмову в призначенні пенсії.

Указаним рішенням позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи. Зазначено, що страховий стаж особи становить 24 роки 0 місяців 12 днів. До загального страхового стажу не зараховано періоди роботи з 30.09.2011 по 15.01.2018, оскільки для врахування до страхового стажу періоду роботи в Російській Федерації з 30.09.2011 по 15.01.2018 необхідно підтвердити довідкою про сплату страхових внесків до ПФ РФ. Довідки про заробітну плату з січня 2013 по січень 2018, видані ЗАТ «Промспецстрой», не містять номера та дати видачі та не містять інформації про те, що зазначені суми заробітної плати враховуються для призначення пенсії та з 16.02.2019 по 31.07.2019, з 01.09.2019 по 31.03.2020 та з 19.01.2021 по 15.07.2021, скільки надана копія довідки про заробітну плату №1160 від 01.09.2021 «АрктикЕнергоСтрой», а не оригінал, що передбачено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 № 22-1, Положенням про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 №13-1. Рекомендовано позивачу надати уточнюючі довідки про період роботи на території Російської Федерації з 30.09.2011 по 15.01.2018 з підтвердженням про сплату внесків до Пенсійного фонду РФ уповноваженим органом та оригінал довідки про періоди роботи з 16.02.2019 по 31.07.2019, з 01.09.2019 по 31.03.2020 та з 19.01.2021 по 15.07.2021. Зазначено, що дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 08.05.2024.

Не погодившись із вказаними рішеннями пенсійного фонду позивач оскаржив їх до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.11.2022 по справі № 200/16071/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: визнані протиправними і скасовані рішення про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 09.08.2021 № 59 та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 17.09.2021 №/С 59; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 30.09.2011 по 15.01.2018, з 16.02.2019 по 30.06.2020 і з 19.01.2021 по 15.07.2021 та призначити пенсію за віком з урахуванням зазначених періодів.

На виконання даного судового рішення з 19.12.2022 позивачу призначено пенсію за віком рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 59 від 20.12.2022. При цьому спірні періоди з 30.09.2011 по 15.01.2018, з 16.02.2019 по 30.06.2020 і з 19.01.2021 по 15.07.2021 були зараховані до страхового стажу позивача.

07.02.2023 позивач звернувся через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням стажу та заробітної плати набутих на території РФ відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням відповідача від 10.02.2023 №59 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії.

Не погодившись з даним рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.05.2023 по справі № 200/834/23 позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.02.2023 №59 в частині зазначених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області підстав щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зважаючи, що рішенням суду скасовано рішення відповідача від 10.02.2023 №59, позивач вважає свою заяву від 07.02.2023 нерозглянутою, з приводу чого він неодноразово звертався до пенсійного органу.

Відповідач вважає, що будь-які зобов`язання Головного управління щодо повторного розгляду заяви про перерахунок пенсії від 07.02.2023 № 570 та винесення нового рішення в рішенні суду у справі № 200/834/23 відсутні, тому повторно заяву ОСОБА_1 не розглядав.

Копією трудової книжки позивача НОМЕР_1 підтверджено: №№ 1-6 щодо роботи позивача у період з 30.09.2011 по 15.01.2018 в ЗАО «Промспецстрой» на посаді ізолювальника; №№ 7-8 щодо роботи позивача у період з 16.02.2019 по 30.06.2020 в ТОВ «АрктикЕнергоСтрой» на посаді ізолювальника; № 9 щодо прийняття позивача 19.01.2021 в ТОВ «АрктикЕнергоСтрой» на посаду ізолювальника.

Відповідно до копії довідки ЗАО «Промспецстрой» від 03.05.2018 б/н, позивач дійсно працював на підприємстві ЗАО «Промспецстрой», розташованим в районі Крайньої Півночі у період: - з 30.09.2011 прийнятий на посаду ізолювальника 3 розряду; - з 11.10.2012 переведений на посаду ізолювальника 4 розряду; - з 15.10.2013 переведений на посаду ізолювальника 5 розряду; - з 01.08.2016 переведений на посаду ізолювальника 6 розряду; - з 01.03.2017 переведений на посаду ізолювальника 7 розряду.

У вказаній довідці також зазначено, що станом на момент звільнення позивачу виплачувалася надбавка за стаж роботи на Крайній Півночі в розмірі 80 %.

Також позивач надав копії довідок ЗАО «Промспецстрой» без номерів і дати їх видачі про заробітну плату: - за період з січня 2011 року по липень 2011 року і за період з жовтня 2012 року по грудень 2012 року; - за період з січня 2013 року по листопад 2013 року і за період з березня 2014 року по грудень 2014 року; - за період з січня 2015 року по грудень 2015 року і за період з січня 2016 року по грудень 2016 року; - за період з січня 2017 року по червень 2017 року, з вересня 2017 року по грудень 2017 року і за січень 2018 року. У вказаних довідках зазначено, що під час складання довідок враховані районні коефіцієнти і північні надбавки. Також зазначено, що на всю заробітну плату нараховувалося 22 % до федерального бюджетну пенсійного фонду РФ.

Також позивач надав копію архівної довідки Муніципального архіву адміністрації м. Новий Уренгой від 06.09.2021 № 12/11-02/4607 щодо заробітної плати позивача за вказаній періоди в ЗАО «Промспецстрой», копію трудових договорів, які укладені між позивачем та ЗАО «Промспецстрой».

Відповідно до копії наказу № 20/21лс від 19.01.2021 позивач був прийнятий на роботу в ТОВ «АрктикЕнергоСтрой» на посаду ізолювальника. Згідно з копії наказу № 173/21у від 12.08.2021 позивач був звільнений з ТОВ «АрктикЕнергоСтрой» у зв`язку з припиненням трудового договору.

Крім того позивач надав копію довідки ТОВ «АрктикЕнергоСтрой» № 1160 від 01.09.2021 про нарахування заробітної плати за періоди: - з лютого 2019 року по липень 2019 року; - з вересня 2019 року по березень 2020 року, а також з січня 2021 року по липень 2021 року. У вказаній довідці зазначено, що під час її складання районний і північний коефіцієнти не враховувалися. Також вказано про здійснення відрахувань до пенсійного фонду РФ.

Листом від 15.11.2021 Відділення пенсійного фонду РФ по Ямало-Ненецькому автономному округу підтверджує правомірність видачі довідки ТОВ «АрктикЕнергоСтрой» № 1160 від 01.09.2021.

Також надані картки ТОВ «АрктикЕнергоСтрой» обліку сум нарахованих виплат та інших винагород і сум нарахованих страхових внесків за 2019 рік, 2020 рік і 2021 рік щодо позивача.

Згідно з форми РС-право установлено, що страховий стаж позивача складає 24 роки 00 місяців 12 днів.

Крім того у наданих роботодавцями довідках наведена інформація щодо нарахування внесків до пенсійного фонду РФ.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В статті 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Отже, призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом № 1058-IV.

Відповідно до статті 1 Закону №1058, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058 закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до частини 1, 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно абзацу 1 частини 1 статті 40 Закону №1058 - для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною 1 статті 44 Закону № 1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до частини 2, 4, 5 статті 45 Закону № 1058, пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною 1 статті 35, частиною 2 статті 38, частиною 3 статті 42 і частиною 5 статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846.

Відповідно до п. 2.23 при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

До заяви, поданої в електронній формі через вебпортал, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає кваліфікований електронний підпис. У випадку звернення за призначенням пенсії через вебпортал з використанням електронної системи BankID для виплати пенсії заявник або представник заявника, який діє на підставі довіреності, посвідченої нотаріально, законний представник пред`являє до органу, що призначає пенсію, оригінали сканованих копій документів, що підтверджують право на пенсію.

Підпунктом 2,3 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема:

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

3)для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

За п. 2.7 Порядку, до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

При зміні групи інвалідності орган, що призначає пенсію, додає до пенсійної справи виписку з акта огляду МСЕК про зміну групи інвалідності.

Згідно з пунктом 2.10 розділу ІІ Порядку № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

За п. 3.3 Порядку, орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Відповідно до п. 4.1, 4.3 Порядку № 22-1, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 4.7 Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (абзац 2 пункту 4.9 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ.

Суд зазначає, що за вимогами законодавства, страховий стаж особи за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004) обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, - за даними трудової книжки, після впровадження системи персоніфікованого обліку (після 01.01.2004) - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Матеріали справи свідчать, що позивачем при подачі заяви про перерахунок пенсії була надано, зокрема, довідки про заробітну плату, яку він отримував під час роботи на території рф за періоди січня 2013 по листопад 2013, з березня 2014 по червень 2017, з вересня 2017 по січень 2018, з лютого 2019 по липень 2019, з вересня 2019 по березень 2020, з січня 2021 по липень 2021.

Відповідачем при визначенні розміру пенсії не взято до уваги вказані довідки про заробітну плату позивача, оскільки на даний час України вийшла з Угод про співробітництво з рф.

Суд з цього приводу зазначає наступне.

Згідно із ч.2 ст.4 Закону №1058-ІV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Згідно зі статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 р. пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно із статтею 11 зазначеної Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Частиною 2 статті 4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15 квітня 1994 року, ратифікованої Законом України від 11 липня 1995 року №290/95-ВР, визначено, що трудовий стаж, стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Так, положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди враховується при встановленні права на пенсію і її обчисленні. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

01.12.2022 Верховна Рада України прийняла Закон України № 2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», який набрав чинності 23.12.2022 і яким постановила зупинити у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР.

29.11.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», яка набрала чинності 02.12.2022, якою постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.

Отже, Постанова від 29.11.2022 № 1328 набрала чинності 02.12.2022, натомість у період роботи позивача вказана Угода була чинною та передбачала право на пенсію громадянам держав - учасниць Угоди з врахуванням трудового стажу, набутого на території будь-якої з цих держав.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 04 лютого 2023 року № 107 "Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав", якою передбачено, що під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування, документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймаються на території України без спеціального посвідчення.

Також, 30 червня 2022 року набув чинності Федеральний закон від 11 червня 2022 року №175-ФЗ Про денонсацію Російською Федерацією з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення, яким була денонсована Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення, підписану в місті Москва 13 березня 1992 року.

Крім того, з 01.01.2023 Російська Федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення.

Колегія суддів зазначає, що Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008 року, п. 59 рішення у справі Мельниченко проти України від 19.10.2004 року, п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011 року, п. 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 року тощо.

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах Пічкур проти України, Ілашку та інші проти Молдови та Росії як джерело права відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини.

Денонсація Угоди від 13.03.1992 російською федерацією означає, що вказана Угода припинила породження зобов`язань російської федерації у майбутньому, але не впливає на права, зобов`язання або юридичне становище учасників цієї Угоди, які виникли в результаті її виконання, - вони зберігаються і після припинення вказаної Угоди.

За наявності чинних положень Угоди, у період роботи позивача, що гарантували відповідне пенсійне право та соціальний захист, позивач не може нести тягар негативних наслідків у вигляді відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу для проведення перерахунку пенсії з 01.07.2023.

Окрім того, в силу пункту 2 статті 13 Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Колегія суддів зазначає, що денонсація Угоди від 13.03.1992 російською федерацією означає, що вказана Угода припинила породження зобов`язань російської федерації у майбутньому, але не впливає на права, зобов`язання або юридичне становище учасників цієї Угоди, які виникли в результаті її виконання, - вони зберігаються і після припинення вказаної Угоди.

Крім того у наданих роботодавцями довідках наведена інформація щодо нарахування внесків до пенсійного фонду РФ.

Отже, відмова відповідача не ґрунтується на чинному законодавстві України.

Таким чином, матеріали справи містять належні усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження стажу, зокрема Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі Порядок № 22-1) та Порядком № 637, які підтверджують право позивача на врахування заробітної плати за спірний період.

Щодо посилання скаржника на тотожність правовідносин у цій справі та справі № 200/843/23, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Вказаною нормою законодавець встановив обов`язок учасників справи щодо обов`язкового виконання рішень суду та їх відповідальність за невиконання таких рішень. Зазначена норма не передбачає будь-яких припущень або виключень щодо виконання частини судового рішення, не визначає яку частину рішення сторона повинна виконати обов`язково, а яку може не виконувати за наявності будь-яких причин.

За загальним правилом для захисту чи поновлення своїх порушених прав і законних інтересів позивач, на користь якого ухвалено вказане судове рішення, має право подати заяву до суду першої інстанції. Така форма судового контролю з ініціативи учасника справи встановлена статтею 383 чинної КАС України.

Системний аналіз зазначеної норми права свідчить, що судовий контроль є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінним від позовного. Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Колегія суддів зазначає, що неможливість повторного розгляду справи за наявності судового рішення, що набрало законної сили, у тотожній справі ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Відповідно до наведеної норми тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 11 квітня 2018 року у провадженні 11-257заі18.

Суд звертає увагу, що предмет позову - це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під адміністративну юрисдикцію.

Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування. Під підставою позову розуміються обставини, з яких витікає право вимоги позивача, на яких позивач їх засновує.

Верховний Суд у постанові від 9 жовтня 2018 року у справі № 809/487/18 зазначив, що підстави адміністративного позову це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Також, колегія суддів вважає за доцільне зазначити, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається. Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 9901/433/18.

Верховний Суд у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 916/1764/17 вказав, що не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору у справі № 200/16071/21 була відмова в призначенні пенсії та зарахуванні до загального трудового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 30.09.2011 по 15.01.2018, з 16.02.2019 по 30.06.2020 і з 19.01.2021 по 15.07.2021.

Зазначеним рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: визнані протиправними і скасовані рішення про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 09.08.2021 № 59 та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 17.09.2021 №/С 59; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 30.09.2011 по 15.01.2018, з 16.02.2019 по 30.06.2020 і з 19.01.2021 по 15.07.2021 та призначити пенсію за віком з урахуванням зазначених періодів.

На виконання даного судового рішення з 19.12.2022 позивачу призначено пенсію за віком рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 59 від 20.12.2022. Спірні періоди з 30.09.2011 по 15.01.2018, з 16.02.2019 по 30.06.2020 і з 19.01.2021 по 15.07.2021 були зараховані до страхового стажу позивача.

07.02.2023 позивач через вебпортал Пенсійного фонду України звернувся із заявою про перерахунок пенсії.

10.02.2023 відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, прийняло рішення №59, яким відмовило позивачу в перерахунку пенсії, в якому зазначило зокрема, що позивач звернувся із заявою №570 від 07.02.2023 про перерахунок пенсії з урахуванням стажу та заробітної плати набутих на території рф згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Надані заявником довідки не підтверджені первинними документами та підлягають зустрічній перевірці законності їх видачі. Відповідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, на період якого з державою агресором розірвано дипломатичні відносини (листування зупинено). Відмовило у перерахунку пенсії з доданням стажу та заробітної плати, набутих на території рф.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.05.2023 по справі № 200/834/23 позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.02.2023 №59 в частині зазначених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області підстав щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Суд у вказаному рішенні дійшов до висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу в перерахунку пенсії, в оскаржуваному рішенні від 10.02.2023 №59 зазначив відомості, що не відповідають матеріалам пенсійної справи ОСОБА_1 . Враховуючи, що відповідачем зараховано періоди роботи з 30.09.2011 по 15.01.2018, з 16.02.2019 по 30.06.2020 та з 19.01.2021 по 15.07.2021, набуті на території Російської Федерації, суд дійшов висновку, що відступні підстави для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень здійснити перерахунок пенсії згідно його заяви від 07.02.2023 (заява №570) з урахуванням стажу та заробітної плати набутих на території РФ згідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: з 30.09.2011 по 15.01.2018, з 16.02.2019 по 30.06.2020 та з 19.01.2021 по 15.07.2021. Водночас, суд вбачає, що підстави прийняття оскаржуваного рішення від 10.02.2023 №59 не відповідають матеріалам даної справи та висновкам, викладеним у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 16.11.2022 у справі №200/16071/21, відтак таке рішення прийнято без дотримання положень статті 2 КАС України та статті 46 Конституції України, отже є протиправним та підлягає скасуванню в частині зазначених відповідачем підстав щодо відмови в перерахунку пенсії позивача.

Отже, у межах справи № 200/834/23 суд визнав протиправними підстави щодо відмови в перерахунку пенсії позивача за його заявою від 07.02.2023 (заява №570) у тому числі в частині здійснення перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати набутих на території рф, та відповідно скасував рішення у цій частині.

При цьому, з огляду на мотивувальну частину рішення суду, суд не вирішував питання щодо наявності або відсутності у позивача права на перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати набутої на території рф, обмежившись лише висновками щодо неправомірності рішення відповідача.

Після скасування судом рішення відповідача в частині підстав щодо відмови в перерахунку пенсії за заявою від 07.02.2023, відповідачем рішення з цього питання не приймалось.

Отже, на думку суду, предмет та підстави позову у справі № 200/834/23 не є тотожними вимогам та підставам у цій справі.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 р. у справі № 200/4828/23 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 р. у справі № 200/4828/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 15 травня 2024 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.В. Гайдар

Т.Г. Гаврищук