Справа № 260/1375/24
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2024 року м. Ужгород№ 260/1375/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) (далі - відповідач), у якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати Наказ командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України) « Про особовий склад» від 12 лютого 2024 року №150 - ОС в частині призупинення військової служби солдату ОСОБА_1 призваному на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, інспектору прикордонної служби 3-ої категорії - номеру обслуги другої групи автоматичних гранатометів станкових гранатометного відділення четвертої прикордонної комендатуру швидкого реагування.

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державно, прикордонної служби України) здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення, здійсни продовольче та речове забезпечення солдату ОСОБА_1 та інші види забезпечення у повному обсязі за час призупинення військової служби, згідно Постанови КМУ від 10 серпня 2017 рок №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового , начальницького складу та деяких інших осіб», Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої Наказом МВС України від 25.06.2018 року № 558, Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.01.2024 року № 22-ОС « Про грошове забезпечення (заробітну плату) військовослужбовців (працівників) Державної прикордонної служби України у лютому - грудні 2024 року».

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити позивачу винагороду, як військовослужбовцю, який приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за час призупинення військової служби на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницькою складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що отримавши 12.02.2024 року від відповідача під особистий розпис про ознайомлення наказ №150-ОС від 1202.2024 року, позивачем було встановлено, що даним наказом його було оголошено таким, що самовільно залишив місце несення служби з 11.01.20024 року та призупинено грошове, продовольче, речове та інші види забезпечення.

Однак, позивач зазначає, що цей наказ не відповідає дійсним обставинам справи, елементарно спростовується документообігом в/ч НОМЕР_1 по особовому складу, при необхідності показами свідками, що може підтвердити перебування солдата ОСОБА_1 у розпорядженні військової частин НОМЕР_1 . Зокрема у період як до 11 січня, так і з 11 січня по 12 лютого 2024 року. Тому вважає, що даний наказ слід визнати протиправним та скасувати.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

24 квітня 2024 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду витребувано від відповідача додаткові докази.

06 травня 2024 року від Військової частини НОМЕР_1 через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву та витребувані докази. У поданому відзиві відповідач зазначив, що відсутні визначені законодавством підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтею 262 частиною 5 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.262 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону №44-ОС від 12.03.2023 зараховано до списків особового складу та всіх видів забезпечення молодшого сержанта ОСОБА_1 (П-070909), зарахованого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.03.2023 №294-ОС у розпорядження начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону, який прибув для подальшого проходження військової служби НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України з 12.03.2023 року.

Листом начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону полковника ОСОБА_2 №32/8130-23-вих від 10.11.2023 повідомлено керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у оборонній сфері Східного регіону ОСОБА_3 , що близько 18:00 07.11.2023 заступником начальника першої прикордонної застави третього відділу прикордонної служби (типу С) лейтенантом ОСОБА_4 , під час перевірки місць тимчасового проживання особового складу третього відділу прикордонної служби третьої прикордонної комендатури швидкого реагування в населеному пункті Борова, Ізюмського району Харківської області було встановлено факт відсутності солдата ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За результатами проведеного службового розслідування згідно висновку службового розслідування №44/459/23-Вн від 23.11.2023 затвердженого начальником 15 мобільного прикордонного загону полковника ОСОБА_2 встановлено факт відсутності з 07.11.2023 року позивача за місцем тимчасового проживання.

Листом начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону полковника ОСОБА_2 №32/8824-23-Вих від 27.11.2023 направлено на адресу керівника Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Полтаві Дениса Маньковського матеріали службового розслідування для прийняття правового рішення відносно військовослужбовця НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону солдата ОСОБА_1 .

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.01.2024 внесено відомості про кримінальне провадження №0000194 за ч.4 ст.408 КК України про те, що військовослужбовець інспектор прикордонної служби 2-ої категорії маханік-водій 3 відділення інспекторів прикордонної служби НОМЕР_4 прикордонної застави НОМЕР_5 відділу прикордонної служби НОМЕР_5 прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону ДПСУ солдата ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наказом начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 12 лютого 2024 року №150 - ОС призупинено військову службу солдату ОСОБА_1 та звільнено з посади з 11 січня 2024 року. Виплату грошового та здійснення продовольчого, речового та інших видів забезпечення призупинено. Підстава: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.01.2024 №0000194 за частиною 4 статті 408 Кримінального кодексу України «Дезертирство».

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України №564-ОС від 03.05.2024 внесено зміни до наказу начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 12 лютого 2024 року №150 ОС щодо призупинення військової служби солдату ОСОБА_1 , відповідно до якого призупинено військову службу солдату ОСОБА_1 та звільнено з посади з 11 січня 2024 року. Виплату грошового та здійснення продовольчого, речового та інших видів забезпечення призупинено. Підстава: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.01.2024 №0000194 за частиною 4 статті 408 Кримінального кодексу України «Дезертирство».

Позивач вважає, що наказ начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (командира військової частини НОМЕР_6 ) від 12 лютого 2024 року №150 ОС є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку з цим звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання між державою і громадянином України у зв`язку з виконанням ним конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби, в тому числі під час воєнного стану, регламентується спеціальним законодавством, основними з яких є: Конституція України; Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ; Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"; Закону України "Про Державну прикордонну службу України"; Закон України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України"; Указ Президента України "Про Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України"; Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України 06 червня 2017 року № 468 та ін.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються. Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців. Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Порядок призупинення та продовження військової служби визначається положеннями про проходження військової служби.

Позивач проходив службу в прикордонних військах, тому порядок призупинення військової служби визначається Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі, затвердженим Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009.

На підставі пункту 48-1 Положення № 1115/2009 для військовослужбовців, які самовільно залишили органи Держприкордонслужби або місця служби, дезертирували із Держприкордонслужби або добровільно здалися в полон, військова служба призупиняється відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Пунктом 48-2 Положення №1115/2009 визначено, що військова служба для військовослужбовців призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяв, повідомлень начальників органів Держприкордонслужби про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Згідно п. 48-3 Положення №1115/2009 військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються, про що видається наказ начальника органу Держприкордонслужби, в якому військовослужбовець проходив службу.

Тобто, ч. 2 ст. 24 Закону № 2232 та п. 48-1 Положення № 1115/2009 носять імперативний характер, чітко визначають дії і не допускають відхилень від цих дій та будь-яких умов, а саме: призупинення, звільнення з військової служби для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби.

Нормативно-правові акти визначають початком такого призупинення, звільнення зі служби день внесення відомостей до ЄРДР.

Відповідно до абз. 1 п. 3, п. 6 ст. 9 Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Так, згідно пункту 5 частини 2 розділу II Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 червня 2017 року № 468, військовослужбовці, які самовільно залишили військові частини, з моменту залишення частини знімаються зі всіх видів забезпечення.

З матеріалів справи встановлено, що згідно висновку службового розслідування №44/459/23-Вн від 23.11.2023 затвердженого начальником НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону полковника ОСОБА_2 встановлено факт відсутності з 07.11.2023 року позивача за місцем тимчасового проживання. Та згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.01.2024 внесено відомості про кримінальне провадження №0000194 за ч.4 ст.408 КК України про те, що військовослужбовець інспектор прикордонної служби 2-ої категорії маханік-водій 3 відділення інспекторів прикордонної служби НОМЕР_4 прикордонної застави НОМЕР_5 відділу прикордонної служби НОМЕР_5 прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону ДПСУ солдата ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд зазначає, що ОСОБА_1 був діючим військовослужбовцем, а відповідно ст. 17, 65 Конституції України, Захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом. Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. На території України не допускається розташування іноземних військових баз.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно до ст. 2 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" основними функціями Державної прикордонної служби України є: охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення; охорона суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні та контроль за реалізацією прав і виконанням зобов`язань у цій зоні інших держав, українських та іноземних юридичних і фізичних осіб, міжнародних організацій; ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України "Про розвідувальні органи України" та «Про оперативно-розшукову діяльність»; участь у боротьбі з організованою злочинністю та протидія незаконній міграції на державному кордоні України та в межах контрольованих прикордонних районів; участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом; участь у здійсненні державної охорони місць постійного і тимчасового перебування Президента України та посадових осіб, визначених у Законі України "Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб"; охорона закордонних дипломатичних установ України; координація у мирний час діяльності утворених відповідно до законів України військових формувань та відповідних правоохоронних органів, пов`язаної із захистом державного кордону України, відповідно до частини третьої статті 2 Закону України "Про державний кордон України"; координація діяльності державних органів, що здійснюють різні види контролю при перетинанні державного кордону України, пропуску до/з тимчасово окупованої території України або беруть участь у забезпеченні режиму державного кордону, прикордонного режиму і режиму в пунктах пропуску через державний кордон України та в контрольних пунктах в`їзду-виїзду.

Виконання зазначених у частині першій цієї статті функцій є оперативно-службовою діяльністю Державної прикордонної служби України.

Разом з тим, суд звертає увагу, що законодавством передбачені підстави для продовження військової служби.

Так, відповідно до абзацу 8 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжується. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Відповідно до пункту 48-7 Положення для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжуються. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги i соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Як встановлено судом на теперішній час досудове розслідування кримінального провадження від 11.01.2024 № 0000194 відносно ОСОБА_1 триває та в ньому продовжують здійснюватися всі необхідні слідчі дії задля встановлення істини та подій кримінального правопорушення.

Згідно з імперативною нормою відповідно до пункту 48-2 Положення №1115/2009 визначено, що військова служба для військовослужбовців призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяв, повідомлень начальників органів Держприкордонслужби про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Отже, суд вважає, що оскаржуваний наказ начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 12 лютого 2024 року №150 ОС, яким призупинено військову службу солдату ОСОБА_1 та звільнено з посади з 11 січня 2024 року винесений правомірно та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 1ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статями 243-246,250,262,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) про визнання протиправним та скасування наказу і зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЮ.Ю.Дору