Справа № 280/2864/24
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 травня 2024 року о/об 09 год. 55 хв.Справа № 280/2864/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Махунові В.В., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (надалі відповідач, ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якій позивач просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №917 від 01.03.2024 про відмову ОСОБА_1 в поновленні виплати пенсії; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перевести на облік до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та поновити виплату пенсії, яка була призначена у 2003 році, за місцем реєстрації ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 ) з моменту фактичного звернення, а саме з грудня 2021 року.

У позовній заяві зазначено наступне: «… З 03.08.2003 року Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Запоріжжя позивачу була призначена пенсія за віком по списку №1, що підтверджується посвідченням НОМЕР_2 . З 2010 року позивач проживав в Автономній Республіці Крим та виїхав після анексії Криму російською федерацією. З листопада 2021 року проживає у м. Запоріжжі як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №2302- від 30.11.2021р., та звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області із заявою про виплату пенсії за місцем фактичного проживання, як внутрішньо переміщеній особі, однак листом від 17.05.2022р. позивачу було відмовлено. Цим листом відповідач підтвердив, що позивач дійсно у грудні 2021р. звернувся з заявою про виплату пенсії за новим місцем проживання, але повідомив, що продовжити виплату пенсії можливо тільки на підставі документів пенсійної справи, яку запитав з російської федерації листами від 31.12.2021р. та 01.02.2022р.. На теперішній час пенсійні справи та атестати про виплачені пенсії не надійшли та повернутися до питання виплати пенсії за новим місцем проживання можливо буде після отримання зазначених документів. До теперішнього часу пенсія позивачу не виплачується. Рішенням №917 від 01.03.2024р. відповідач відмовив в призначенні пенсії за віком та повідомив, що продовжити виплату пенсії можливо тільки на підставі документів пенсійної справи, в тому числі із документами про припинення виплати пенсії органами, що призначали та виплачували пенсію за попереднім місцем проживання. Орган, що призначає пенсію, здійснює поновлення виплати пенсії цим особам після надходження пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення російської федерації. Оскільки на даний час Автономна Республіка Крим належить до тимчасово окупованої території та триває повномасштабна війна росії проти України із введенням воєнного стану з 24.02.2022р., доставка поштових відправлень, в тому числі запити на пенсійні справи до росії припинені. З огляду на що, надіслати запит на витребування пенсійної справи наразі немає можливості та відмовлено в призначенні пенсії на підставі п.3 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вважаю таке рішення протиправним та таким, що суперечить вимогам законодавства на підставі наступного: … Оскільки позивачу припинено виплату пенсії за відсутності законодавчо встановлених підстав для цього в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мало місце втручання у право власності позивача, і таке втручання не було законним. … Також необґрунтованими є посилання у листі та рішенні про відмову відповідача на відсутність підстав для поновлення виплати пенсії позивача за відсутності паперової пенсійної справи, виходячи з такого: Особливості виплати пенсій мешканцям АР Крим, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії та соціальні послуги від Пенсійного Фонду російської федерації або інших міністерств та відомств, що здійснюють пенсійне забезпечення у російській федерації регулюються Порядком затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №234 від 02.06.2014. Згідно даного порядку, особи подають територіальному органові заяву про отримання пенсії відповідно до законодавства України із зазначенням місця проживання (реєстрації) та паспорт громадянина України (паспорт громадянина України для виїзду за кордон). За бажанням особи зазначені документи можуть бути подані її представником, який пред`являє документ, що посвідчує його особу, та подає документ (нотаріально засвідчену копію), що підтверджує його повноваження, або надіслані поштою. У таких випадках справжність підпису на заяві засвідчується нотаріально. Територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів російської федерації, зазначених у пункті 1 цього Порядку. Тобто необхідність витребування матеріалів паперової пенсійної справи стосується осіб, які проживають на тимчасово окупованій території, а оскільки позивач має статус внутрішньо переміщеної особи, то очевидно що він до таких не належить. Отже відмова у виплаті пенсії внутрішньо переміщеній особі з підстав відсутності пенсійної справи за місцем звернення є протиправною та такою, що порушує встановлене статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право мирно володіти своїм майном, при цьому втручання у право позивача було непропорційним. …».

Позивач підтримав позовну заяву.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне: «… Відповідно до п.1.1 Порядку 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України. Отже, поновлення пенсії здійснюється за заявою особи, безпосередньо після подання заяви про поновлення пенсійних виплат. … Відповідно до абз.9 п.2.8 Порядку 22-1 громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, для поновлення виплати пенсії до наявних документів додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта. Орган, що призначає пенсію, здійснює поновлення виплати пенсії цим особам після надходження на запит пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення Російської Федерації. Відповідно до п.4.12. Порядку №22-1 при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше п`яти робочих днів з дня одержання запиту пересилається органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації). Отже, з наведених вище норм вбачається, що орган, що призначає пенсію, здійснює призначення (поновлення) пенсії громадянам України, які проживали на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації (далі - РФ), після надходження паперової пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення РФ. Позивачем до Управління не було надано жодного документу, в якому зазначено, що пенсійні виплати в РФ припинено. Таким чином, виплату пенсії позивачу за новим місцем проживання можливо здійснювати після надходження пенсійної справи, за матеріалами якої буде визначено розмір пенсії згідно із законодавством України, та після припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання. Спірні правовідносини слід розглядати відповідно до положень Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 (далі - Угода). Відповідно до ст.7 Угоди питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі - Угода про гарантії) та двосторонніми угодами в цій галузі. Відповідно до Закону України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 в зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан. З 01.01.2023 року російська федерація припиняє участь в Угоді про гарантії. Оскільки відсутня пенсійна справа позивача, неможливо поновити або призначити пенсійні виплати позивачу. При переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове місце проживання до іншої області до ЕПС долучається довідка-атестат про припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання що передбачено Порядком постанови правління Пенсійного фонду України 22-1 від 25.11.2005 та постановою Кабінету Міністрів України №234 від 02.07.2014. Спеціалістами Пенсійного фонду України до початку повномасштабного вторгнення рф проти України було зроблено запити пенсійних справ до управління Пенсійного фонду Російської Федерації за адресою: вул.Шаболовка, 4, м.Москва, Російська Федерація, 119991 листами від 31.12.2021 №0800-0210-8/9081, №0800-0210-10/91263. Повторно було надано запити листами від 01.02.2022 №0800-0210-8/9081, №0800-0210-8/9084. У лютому 2022 року надійшли відповіді про те, що вищезазначені запити направлені за підсудністю. У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, що призвело до розірвання дипломатичних відносин з росією повторний запит про надання пенсійної справи не можливо направити, оскільки прийнятим рішенням обидві сторони втратили можливість двосторонньої комунікації. Враховуючи вищевикладене, дії відповідача 2 не суперечать чинному законодавству України, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні. …».

Відповідач проти позовної заяви заперечував.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначено наступне: «… Доводи відповідача, викладені у відзиву на позовну заяву, не визнаються повністю з наступних причин В відзиві відповідач посилається, що порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженим постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі Порядок №22-1), але не вказує, яку саме норму цього Порядку порушено позивачем. Посилається, що позивачем до Управління не було надано жодного документу, в якому зазначено, що пенсійні виплати в РФ припинено, але не вказує, яким нормативним актом цей обов`язок покладено на позивача. Як свідчить аналіз положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення з підстав, визначених статтею 49 цього Закону. 03.08.2003 року Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Запоріжжя позивачу була призначена пенсія за віком по списку №1, що підтверджується посвідченням НОМЕР_2 . Згідно з частиною 1 статті 49 Закону №1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини 1 статті 49 втратили чинність як такі, що є неконституційними, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 №25-рп/2009); 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом. Перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений частиною 1 статті 49 Закону, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом. Оскільки позивачу припинено виплату пенсії за відсутності законодавчо встановлених підстав для цього в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мало місце втручання у право власності позивача, і таке втручання не було законним. Також необґрунтованими є посилання відповідача на відсутність підстав для поновлення виплати пенсії позивача за відсутності паперової пенсійної справи, виходячи з такого: Особливості виплати пенсій мешканцям АР Крим, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя і не отримують пенсії та соціальні послуги від Пенсійного Фонду російської федерації або інших міністерств та відомств, що здійснюють пенсійне забезпечення у російській федерації регулюються Порядком затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №234 від 02.06.2014. Згідно даного порядку, особи подають територіальному органові заяву про отримання пенсії відповідно до законодавства України із зазначенням місця проживання (реєстрації) та паспорт громадянина України (паспорт громадянина України для виїзду за кордон). Територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів російської федерації, зазначених у пункті 1 цього Порядку. Тобто необхідність витребування матеріалів паперової пенсійної справи стосується осіб, які проживають на тимчасово окупованій території, а оскільки позивач має статус внутрішньо переміщеної особи, то очевидно що він до таких не належить. Також безпідставним є посилання на розірвання дипломатичних відносин з росією у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, що призвело до втрати можливості двосторонньої комунікації і неможливості направити повторний запит про надання пенсійної справи, оскільки це не є підставою для позбавлення особи конституційного права на отримання пенсії як складової частини права на соціальний захист. Отже відмова у виплаті пенсії внутрішньо переміщеній особі з підстав відсутності пенсійної справи за місцем звернення є протиправною та такою, що порушує встановлене статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право мирно володіти своїм майном, при цьому втручання у право позивача було непропорційним. …».

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.04.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Відповідно до Паспорта громадянина України № НОМЕР_3 позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За результатами розгляду звернення позивача від 22.02.2024 щодо призначення пенсії за віком ГУ ПФУ в Запорізькій області прийнято Рішення №17 від 01.03.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком, в якому зазначено наступне: «… Відмова про призначення пенсії за віком ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 . Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дата звернення яка до територіальних органів Пенсійного фонду України 22.02.2024. Пенсійний вік визначений згідно п.3 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058) становить 65 років. Вік заявника 70 років 06 місяців 19 днів. Необхідним страховий стаж - 15 років. Страховий стаж особи становить - 41 рік 09 місяців 22 дні з урахуванням пільгового стажу за Списком №1. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи в колгоспах згідно записів трудової книжки з 13.04.1988 по 16.11.1988 та з 07.05.1991 по 05.10.1991, оскільки не надано інформацію про встановлений мінімум, відпрацьовані вихододні та рерганізацію. При переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове місце проживання до іншої області до ЕПС долучається довідка-атестат про припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання шо передбачено Порядком постанови правління Пенсійного фонду України 22-1 від 25.11.2005 та постановою КМУ №234 від 02.07.2014. Відповідно пп.3 п.2.8 Порядку постанови правління Пенсійного фонду України 22-1 від 25.11.2005 до заяви про призначення пенсії за віком додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсії громадянам України, які проживають на території України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації). Орган, що призначає пенсію, додає одержаний запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення російської федерації як отримувач пенсії. У зв`язку із введенням воєнного стану 24.02.2022р. запити про отримання Даних щодо перебування на обліку, припинення виплати пенсії до органів російської федерації не надсилаються. Прийнято рішення підмовити у призначенні пенсії відповідно до п.3 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відсутності необхідних документів. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує. Згідно із ст.74, 75 Закону України «Про адміністративну процедуру» рішення набирає чинності з дня доведення його до відома особи, яка звернулась за призначенням пенсії. У разі незгоди з рішенням воно може бути оскаржене протягом 30 календарних днів до Пенсійного фонду України або до суду, в порядку Кодексу адміністративного судочинства України. …».

Судом досліджено: Посвідчення Серії НОМЕР_4 ; Довідку від 30.11.2021 за №2302- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; лист ГУ ПФУ в Запорізькій області від 10.06.2022 за №5626-4937/Р-02/3-0800/22 на адресу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; інші документи, наявні у даній адміністративній справі.

При вирішенні спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.

За ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено: «1.Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року. 2.У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 24 до 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - від 25 до 35 років. 3.У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 15 до 16 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 15 до 17 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 15 до 18 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 15 до 19 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 15 до 20 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 15 до 21 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 15 до 23 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 15 до 24 років; починаючи з 1 січня 2028 року - від 15 до 25 років. 4.У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку. Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії. …».

У ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено: «1.Виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом. 2.Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону. …».

У ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено: «1.Пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. …».

Відповідно до п.1.1 Розділу I «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого 25.11.2005 постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 (у редакції постанови Правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 за №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (надалі «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»»), заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію). (…).

У п.2.8 Розділу IІ «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»» зазначено: «2.8.Поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії. … При поновленні виплати пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа може додати: … 3) документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім`ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку на непрацездатних членів сім`ї і надбавку на догляд за ними, визнання заявника одиноким і таким, що потребує сторонньої допомоги, визнання заявника особою з інвалідністю або учасником війни тощо). … Громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, для поновлення виплати пенсії до наявних документів додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта. Орган, що призначає пенсію, здійснює поновлення виплати пенсії цим особам після надходження на запит пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення Російської Федерації».

Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан.

Судом вивчено й інші норми права, які стосуються виниклого публічно-правового спору.

За матеріалами справи, у 2003 році позивачу була призначена пенсія за віком в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Запоріжжя. З 2010 року позивач проживав в Автономній Республіці Крим. З листопада 2021 року позивач проживає у м.Запоріжжі та має статус внутрішньо переміщеної особи. Матеріали пенсійної справи позивача перебувають на непідконтрольній території України.

Станом на 22.02.2024 день звернення позивача до органу Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком позивач мав вік 70 років 06 місяців 19 днів та страховий стаж 41 рік 09 місяців 22 дні з урахуванням пільгового стажу за Списком №1.

У матеріалах даної адміністративної справи відсутні документи щодо умов призначення пенсії позивачу у 2003 році, дослідити умови призначення пенсії позивачу у 2003 році суд не може.

Судом прийнято до уваги, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан.

З матеріалів справи не вбачається, що звернення позивача від 22.02.2024 до органу Пенсійного фонду України стосувалось поновлення виплати пенсії.

Позивачем не надано до суду доказів оскарження у судовому порядку рішень/дій/бездіяльності органу Пенсійного фонду України у період 2021-2023 роки щодо виплати пенсії.

З огляду на те, що позивач є громадянином України, фактично проживає на території підконтрольній Україні, має право на соціальний захист у старості та має умови для призначення пенсії за віком, то відповідач, на думку суду, безпідставно відмовив у призначенні позивачу пенсії за віком з 22.02.2024.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що Рішення №17 від 01.03.2024 про відмову у призначенні пенсії прийнято ГУ ПФУ в Запорізькій області не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є неправомірним і підлягає скасуванню.

З метою захисту прав та інтересів позивача, приймаючи до уваги приписи ч.2 ст.9, ч.2 ст.245 КАС України, суд вважає за необхідне: визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у призначення пенсії за віком від 01.03.2024 за №17; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 22.02.2024.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовна заява позивача є частково обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Оскільки відповідачем у справі було ГУ ПФУ в Запорізькій області, то за рахунок його бюджетних асигнувань мають бути стягнуті на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 968 грн. 96 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у призначення пенсії за віком від 01.03.2024 за №17.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 22.02.2024.

В іншій частині позовної заяви відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 968 грн. 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 14.05.2024.

Суддя О.О. Прасов