Справа № 380/25421/23
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 рокусправа № 380/25421/23
м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Коморного О.І., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 та зобов`язання вчинити дії.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати протиправним дії посадових осіб Військової Частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України в частини відмови у звільненні з військової служби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

- зобов`язати командира Військової Частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України - звільнити з військової служби у запас - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з посади водія, в званні рядовий - солдат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.04.2022 ОСОБА_1 було призвано на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. В подальшому в складі в/ч НОМЕР_1 , де він проходить службу на посаді водія за званням солдат, та по теперішній час бере участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у військових діях. Вказує, що брат - ОСОБА_2 , 1990 р.н. - загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій перебував на військовій службі в військовій частині НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України, призваний 29.04.2022 на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії - гранатометника першої групи інспекторів прикордонної служби третього відділення інспекторів прикордонної служби п`ятої прикордонної застави (з місцем дислокації АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.07.2023 та сповіщенням про смерть (загибель) від командира в/ч НОМЕР_2 . Позивач вказує, що у вересні 2022 ОСОБА_1 подав рапорт командиру частини, з проханням про звільнення з військовий служби згідно зазначених вище підстав. Однак командир частини прийняв рішення про відмову в задоволенні рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби у зв`язку з тим, що не доказано, що брат загинув під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони. Дані дії посадових осіб Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України позивач вважає протиправними, та такими, що порушують його права як громадянина України. Зазначає, що повідомив про своє небажання проходити військову службу, а також службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю. Таким чином наявні для його звільнення з військової служби підстави, визначені змістом абзацу 8 пп "г" п. 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"(від 25 березня 1992 року, № 2232-ХІІ). Вважає, що дана підстава для звільнення з військової служби є беззаперечною та не потребує встановлення інших доказів та обставин, не передбачених абзацом 8 пп. «г» п. 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу (від 25 березня 1992 року, № 2232-ХІІ). Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 03.11.2023, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі відповідно до статті 262 КАС України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

Представник відповідача подав відзив на позов, в якому заперечив проти позовних вимог. В обґрунтування зазначив, що представником позивача не надано доказів, що смерть старшого солдата ОСОБА_2 , який є рідним братом позивача, настала під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 24.04.2024 витребувано докази.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

встановив:

ОСОБА_1 25.04.2022 на підставі Указу Президента України №69/2022 призваний у Збройні Сили України згідно військового квитка серії НОМЕР_3 .

Згідно витягу з наказу №2 від 26.04.2022 ОСОБА_1 призвано по мобілізації з 26 квітня 2022 року та зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення.

Позивач подав рапорт 08.09.2023 з проханням про звільнення з військовий служби за обставинами смерті рідного брата ОСОБА_2 , мобілізованого на військову службу в Державну прикордонну службу України, який загинув під час забезпечення національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Згідно відповіді на рапорт від 08.09.2023 №5776А командир Військової частини НОМЕР_4 .Гелетій повідомив позивача, що ним не надано доказів, що смерть його брата настала під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Позивач не погоджується з діями відповідача, вважає такі дії протиправними, тому звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (пункт 3).

Надалі строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і такий стан триває в Україні дотепер.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України від 12 травня 2015 року № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" (далі Закон № 389-VIII).

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону № 389-VIII воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Водночас Закон України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі Закон № 2232-ХІІ) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Частиною першою статті 1 Закону № 2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Частинами другою-четвертою статті 2 Закону України № 2232-ХІІ передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом призову громадян України на військову службу.

Разом з тим підпунктом "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-ХІІ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби у період воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Тобто для звільнення позивача з військової служби необхідною умовою є підтвердження факту загибелі (повнорідного, неповнорідного) брата під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях.

Як встановлено судом, у свідоцтві про смерть, бланк серія НОМЕР_5 від 03 липня 2023 року, вказано, що ОСОБА_2 у віці 32 роки помер у місті Семенівка, Новгород-Сіверський район, Чернігівської області 28 червня 2023 року.

Згідно з долученого до матеріалів справи витягу з наказу №510-00 від 11 липня 2023 року вказано, що рідний брат позивача інспектор прикордонної служби 2 категорії-гранатометника першої групи інспекторів прикордонної служби третього відділення інспекторів прикордонної служби п`ятої прикордонної застави (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ), другої прикордонної комендатури (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) старший солдат ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в наслідок розтрощення голови.

Згідно іменного списку безповоротних втрат особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 від 21 липня 2023 року у розділі « 9» дата та обставин загибелі вказано лише вказана дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 та причину смерті «в наслідок розтрощення голови».

Судом встановлено, що сповіщені №12/81 від 05 липня 2023 року військової частини НОМЕР_2 про смерть старшого солдата ОСОБА_2 вказано лише причина смерті (розтрощення голови).

Суд також встановив, що згідно з актом №80-23 від 10.12.2023 щодо розслідування нещасного випадку, що стався 28 червня 2023 року близько 22:25 у ІНФОРМАЦІЯ_6 , причиною випадку смерті є : «розтрощення голови (S 07.1), ушкодження пострілом з ручної вогнепальної зброї (X 72.0).»

Також вказано висновок комісії : «випадок смерті з старшим солдатом ОСОБА_2 вважати таким, шо стався не під час виконання ним обов`язків військової служби.

Рішення комісії про складання (не складення) акта форми Нвс-1 (акта форми НПвс): відповідно до пункту 17 розділу II Інструкції про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 березня 2016 року №199, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 квітня 2016 року № 574/28704 акт за Формою Нвс-1 (НПвс) про випадок смерті, що стався з старшим солдатом ОСОБА_2 не складати у зв`язку з тим, що зазначений випадок смерті є наслідком навмисного заподіяння військовослужбовцем самогубства, (згідно постанови про закриття кримінального провадження НП України Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області від 31 жовтня 2023 року.»

Судом встановлено, що згідно лікарського свідоцтва від 29.06.2023 №100 та довідки про причину смерті, причина смерті вказана також «розтрощення голови», «ушкодження пострілом з ручної вогнепальної зброї».

06.06.2017 за № 468 затверджена наказом міністерства внутрішніх справ України та зареєстрована в міністерстві юстиції України 16 серпня 2017 р за № 1011/30879 Інструкція з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України у розділі « 6. Облік померлих (загиблих) військовослужбовців і працівників» вказано, що у наказі на кожного померлого (загиблого) військовослужбовця зазначаються посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові; особистий номер; рік і місце народження; дата призову на військову службу, яким територіальним центром комплектування та соціальної підтримки (військовим комісаріатом) призваний (зазначити і область), а відносно військовослужбовців військової служби за контрактом - дата прийняття на військову службу за контрактом, з якої причини й коли помер (загинув) і чи пов`язана смерть із виконанням обов`язків військової служби; де й коли похований або кому передано тіло для поховання (ступінь споріднення, прізвище, ім`я та по батькові, адреса поховання), прізвище, ім`я та по батькові дружини (батька, матері або іншого близького родича) та її (його) домашня адреса. На безвісно відсутніх та оголошених померлими - число, місяць, рік народження, з якого часу в Державній прикордонній службі, особистий номер, дата, причина і обставини смерті (зникнення безвісти), рішення суду, склад і місце проживання сім`ї, яка знаходиться на утриманні, за потреби місце поховання.

При цьому запис про зв`язок смерті з виконанням обов`язків військової служби робиться тільки в тих випадках, коли для цього є підстави. В інших випадках вказуються тільки діагноз хвороби, причина, через яку настала смерть.

У додатку 14 до Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України (пункт 5 глави 6 розділу II) роз`яснено, що у «Сповіщенні про смерть» в розділі 4 Приміток вказано про необхідність внесення запису чи смерть пов`язана з захистом Батьківщини.

Відповідно до статті 26 закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначений вичерпний перелік підстав звільнення військовослужбовців з військової служби.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки встановлені обставини справи не підтвердили, що смерть старшого солдата ОСОБА_2 , який є рідним братом позивача, настала під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даній справі позивач не довів належними та достатніми доказами наявність у нього права на звільнення з військової служби за сімейними обставинами відповідно до підпункту г пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до положень статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

ухвалив:

1. В позові ОСОБА_1 про визнання протиправним дій Військової частини НОМЕР_1 та зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

2. Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 14.05.2024.

СуддяКоморний Олександр Ігорович