Справа № 280/8390/23
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань роз`яснення судового рішення

15 травня 2024 року Справа № 280/8390/23 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши заяву позивача про роз`яснення судового рішення в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала справа № 280/8390/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі № 280/8390/23, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.04.2024:

визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», та обмеження пенсійної виплати максимальним розміром;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з моменту припинення виплати;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсійне забезпечення з урахуванням основного розміру пенсії 74% грошового забезпечення, індексації базового ОСНП 2022 року 0,14% з 01.03.2022, індексації базового ОСНП 2023 року 0,197% з 01.03.2023, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

14.05.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення (вх.№ 22662), у якій просить надати роз`яснення, чи діє рішення суду у справі № 280/8390/23 щодо виплати пенсійного забезпечення позивача без обмеження максимальним розміром при нарахуванні щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, яка визначена судовим рішенням, індексації базового ОСНП 2022 року 0,140% з 01.03.2022, індексації базового ОСНП 2023 року 0,197% з 01.03.2023, індексації базового ОСНП 2024 року 0,079% з 01.03.2024. Заява обґрунтована тим, що у резолютивній частині рішення суд встановив дату початку перерахунку та виплати пенсії без обмеження максимальним розміром з 01.03.2022, з 01.03.2023 та не встановив кінцевої дати перерахунку та виплати. Позивач вважає, що Головне управління зобов`язане виплачувати йому пенсію без обмеження максимальним розміром з урахуванням проведених індексацій відповідно до норм чинного законодавства, незалежно від того, коли та згідно яких нормативних актів проводиться перерахунок пенсійного забезпечення. Натомість Головним управлінням на виконання рішення суду у справі № 280/8390/23 самостійно вчинило дії щодо обмеження пенсійної виплати незрозумілим розміром, на власний розсуд, обмеживши виплату сумою 27017,45 грн.

Відповідно до протоколу передачі судової справи від 14.05.2024 заяву передано на розгляд раніше визначеному складу суду, головуючому судді Мінаєвій К.В.

Розглядаючи подану позивачем заяву, суд зважає на таке.

Згідно із частинами другою, третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до положень статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Аналіз вищезазначеної норми дає підстави для висновку про те, що роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

У пункті 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі» зазначено, що в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Підставою для роз`яснення судового рішення, як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

За загальними нормами права, роз`яснення судом ухваленого ним рішення здійснюється насамперед з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

У заяві про роз`яснення рішення зазначається, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Подібні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2018 у справі № 800/507/17, постановах Верховного Суду від 01.09.2020 у справі №806/984/18, від 23.02.2022 у справі № 160/3964/20 тощо.

Суд зазначає, що у резолютивній частині рішення суду чітко визначено обов`язок відповідача:

здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з моменту припинення виплати;

нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсійне забезпечення з урахуванням основного розміру пенсії 74% грошового забезпечення, індексації базового ОСНП 2022 року 0,14% з 01.03.2022, індексації базового ОСНП 2023 року 0,197% з 01.03.2023, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Тобто, зазначеним рішенням чітко визначений обов`язок відповідача виплатити позивачу конкретні суми доплати та індексації, а також визначений момент, починаючи з якого відповідач має вчинити такі дії.

Задовольняючи позовні вимоги, суд у мотивувальній частині рішення щодо виплати позивачу пенсії без обмеження максимальним розміром у рішенні від 13.11.2023 зазначив:

«… в межах розгляду цієї справи предметом спору є саме обмеження максимальним розміром пенсії позивача, оскільки відповідно до наданих суду протоколів перерахунків пенсії позивачу нарахування пенсії здійснюється з урахуванням передбачених доплат, підвищень, надбавок, з розрахунку 74% відповідних сум грошового забезпечення, а також індексації пенсії з 01.03.2022 та з 01.03.2023, проте її виплата здійснюється з обмеженням максимальним розміром.

Так відповідно до протоколу розрахунку пенсії станом на 01.03.2023 нарахована 27017,45 грн, після обмеження максимальним розміром 20930,00 грн [...].

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання Постанови № 118 та Постанови № 168 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.03.2022 та з 01.03.2023 нарахуванням індексації, внаслідок чого розмір пенсії збільшився на 3133,72 грн та 1 500,00 грн відповідно, та підсумок пенсії склав 27017,45грн

Проте, незважаючи на підвищення розміру пенсії позивача після проведення індексацій, відповідач обмежив розмір пенсії позивачу у розмірі 20930,00 грн.

Суд наголошує на тому, що норми Постанови №118 та Постанови № 168 неможливо застосувати в частині проведення індексації саме в межах максимального розміру пенсій військовослужбовців, оскільки жодним спеціальним законом таких обмежень на сьогодні не встановлено. Правова визначеність, як спеціальна складова більш загального принципу верховенства права, передбачає правило остаточності рішень суду та гарантованість їх виконання.

Отже, твердження відповідача про необхідність обмеження розміру пенсії позивача з 01.03.2022 та з 01.03.2023 є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи.».

Таким чином, суд у своєму рішенні від 13.11.2023 дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача здійснити позивачеві з 01.03.2022 та з 01.03.2023 нарахування та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум.

Суд зазначає, що зазначення у рішенні суду «кінцевої дати» не є необхідним у судових рішеннях, в яких вирішувалось право позивача на отримання підвищення до пенсії. Оскільки очевидно, що пенсія має регулярний та постійний характер, відтак обмеження нарахування та виплати підвищення до пенсії будь якою кінцевою датою без скасування таких виплат або права на них шляхом постановлення спеціального законодавчого акту суперечить змісту спірних правовідносин та чинному законодавству України, яким регулюються ці правовідносини. Відтак, резолютивна частина рішення не встановлює кінцевої дати, коли виплата у такий спосіб має бути припинена.

З мотивувальної та резолютивної частини рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2023 встановлено, що її текст труднощів для розуміння не викликає, суть його ясна та не двозначна, тому розширеного тлумачення шляхом його роз`яснення та винесення процесуального документу з цього приводу не потребує.

Фактичною підставою для звернення позивача до суду із заявою про роз`яснення рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі №280/8390/23 є незгода позивача з діями відповідача, вчиненими на виконання зазначеного судового рішення, яка не може бути вирішена у порядку статті 254 КАС України.

Необхідно розуміти, що інститут роз`яснення судового рішення має на меті виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. Якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Однак, суд звертає увагу представника позивача, що у разі незгоди із порядком виконання рішення суду, зокрема якщо позивач вважає, що відповідач не в повному обсязі виконав рішення суду або вчиняє бездіяльність в частинні його виконання, то він наділений відповідними процесуальними механізмами захищати своє право як поданням відповідного позову до суду так і зверненням до суду у порядку статей 382, 383 КАС України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для роз`яснення рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі №280/8390/23.

Керуючись статтями 243, 248, 254, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі №280/8390/23 відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі.

Ухвала виготовлена у повному обсязі та підписана 15.05.2024.

Суддя К.В.Мінаєва