Справа № 520/2361/24
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року № 520/2361/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

26.01.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просила суд:

- скасувати податкове повідомлення - рішення №1680-2402-2030 від 19.01.2022 року, винесене ГУ ДПС у Харківській області, про сплату ОСОБА_1 податкового зобов`язання за платежем з земельного податку з фізичних осіб у сумі 456338,02 грн.;

- скасувати податкове повідомлення - рішення №1682-2402-2030 від 19.01.2022 року, винесене ГУ ДПС у Харківській області, про сплату ОСОБА_1 податкового зобов`язання за платежем з земельного податку з фізичних осіб у сумі 29237,14 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що податкові повідомлення рішення №1680-2402-2030 від 19.01.2022 року та №1682-2402-2030 від 19.01.2022 року, на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач, Головне управління ДПС у Харківській області, подало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником земельних ділянок за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер :11:001:0536 загальною площею 22427 кв.м. та кадастровий номер :11:001:0535 загальною площею 1437 кв.м.

Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено податкове повідомлення - рішення №1680-2402-2030 від 19.01.2022 року, яким позивачу визначено податкове зобов`язання за платежем з земельного податку з фізичних осіб у сумі 456338,02 грн. та податкове повідомлення - рішення №1682-2402-2030 від 19.01.2022 року, яким позивачу визначено податкове зобов`язання за платежем з земельного податку з фізичних осіб у сумі 29237,14 грн.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками плати за землю є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні (підпункт 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України).

Відповідно до положень пункту 291.3 статті 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно з пунктом 291.2 статті 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Так, позивач є власником земельних ділянок за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер :11:001:0536 загальною площею 22427 кв.м. та кадастровий номер :11:001:0535 загальною площею 1437 кв.м. та є платником єдиного податку 2 групи.

Позивач, як на підставу для звільнення її від сплати земельного податку за вищевказані земельні ділянки посилалась на приписи підпункту 4 пункту 297.1 статті 297 ПК України.

Пунктом 269.2 статті 269 ПК України передбачено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, сплачують земельний податок в особливому порядку, передбаченому главою 1 розділу ХІV цього Кодексу (за спрощеною системою оподаткування, обліку та звітності).

Відповідно до підпункту 4 пункту 297.1 статті 297 ПК України платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на майно в частині земельного податку за земельні ділянки, що використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності (крім діяльності з надання земельних ділянок та/або нерухомого майна, що знаходиться на таких земельних ділянках, в оренду (найм, позичку) та платниками єдиного податку четвертої групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва.

За приписами вказаної норми платники єдиного податку звільняються від обов`язку сплати податку на майно в частині земельного податку за земельні ділянки, що використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності, крім діяльності з надання земельних ділянок та/або нерухомого майна, що знаходиться на таких земельних ділянках, в оренду (найм, позичку).

Так, відповідач, визначаючи у спірних правовідносинах податкове зобов`язання, виходив з того, що позивачем надано за 2020 рік податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, де у графі 09 «Види підприємницької діяльності у звітному періоді» зазначено код згідно з КВЕД 68.20 «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна», обсяг доходу складає 964392,47 гривень. Також, відповідач посилався на те, що платником надано за 2021 рік податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, де у графі 09 «Види підприємницької діяльності у звітному періоді» зазначено код згідно з КВЕД 68.20 «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна», обсяг доходу складає 976569,45 гривень.

При цьому, позивач посилалась на те, що в суборенду надавалась частина нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на підтвердження чого надано договір суборенди майна №261219/КМВ-ГРМ від 26.12.2019 року.

Суд зауважує, що за приписами підпункту 4 пункту 297.1 статті 297 ПК України умовою для звільнення від сплати земельного податку є використання земельної ділянки для провадження господарської діяльності.

Позивачем на підтвердження ведення нею господарської діяльності надано до суду копію договору оренди майна №2209/П від 22.09.2020 року та копію договору оренди майна №2209/КК від 22.09.2020 року, в яких позивач виступає орендодавцем майна.

Також, позивачем надано копії договору поставки №2209/01 від 22.09.2020 року, договору поставки №22-ІК від 22.09.2020 року та договору підряду №2101/18 від 18.01.2021 року.

При цьому, у договорах поставки позивач визначена в одному випадку, як покупець, а в іншому як постачальник.

Суд зазначає, що вказані документи не можуть слугувати доказом здійснення господарської діяльності саме позивачем на земельних ділянках за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер :11:001:0536 та кадастровий номер :11:001:0535.

За таких обставин, у спірних правовідносинах на позивача не розповсюджуються приписи підпункту 4 пункту 297.1 статті 297 ПК України в частині звільнення від сплати земельного податку за земельні ділянки за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер :11:001:0536 загальною площею 22427 кв.м. та кадастровий номер :11:001:0535 загальною площею 1437 кв.м.

З огляду на викладене, податкове повідомлення - рішення №1680-2402-2030 від 19.01.2022 року, винесене ГУ ДПС у Харківській області, про сплату ОСОБА_1 податкового зобов`язання за платежем з земельного податку з фізичних осіб у сумі 456338,02 грн. та податкове повідомлення - рішення №1682-2402-2030 від 19.01.2022 року, винесене ГУ ДПС у Харківській області, про сплату ОСОБА_1 податкового зобов`язання за платежем з земельного податку з фізичних осіб у сумі 29237,14 грн. є правомірними та не підлягають скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46) про визнання скасування податкового повідомлення - рішення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.