Справа № 461/9891/23
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 461/9891/23 пров. № А/857/25969/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І.М., Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Доморадової Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 грудня 2023 року (головуючий суддя Радченко В.Є., 11:57 год., м. Львів, повний текст виготовлено 22 грудня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в.о. заступника начальника управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Львівської митниці Кравченко Тарас Володимирович про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Львівської митниці, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в.о. заступника начальника управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Львівської митниці Кравченко Т.В., у якому просить скасувати постанову у справі про порушення митних правил №1355/20900/23 від 31.10.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.471 МК України; закрити провадження у справі і повернути вилучений згідно протоколу про порушення митних правил товар.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 19 грудня 2023 року позов задоволено. Скасовано постанову про порушення митних правил №1355/20900/23 від 31.10.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 471 МК України та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Не погодившись із рішенням суду, Львівська митниця подала апеляційну скаргу, в якій покликається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивачем не задекларовано, тобто не заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений Митним кодексом, про товари, які переміщувались ним через митний кордон України. Зазначає, що позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи про порушення митних правил 31.10.2023 шляхом внесення відповідних відомостей до протоколу про порушення митних правил, з яким позивач ознайомився та отримав примірник. Щодо листа Львівської митниці від 25.10.2023 № 7.4/20-03/10/27624 звертає увагу, що такий отримано особою, що притягується до адміністративної відповідальності лише 14.11.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 25.10.2023 № 473. Вважає, що на момент розгляду справи 31.10.2023 позивач не мав відомостей про перенесення розгляду справи на іншу дату, отже був належним чином повідомлений про розгляд справи про порушення митних правил, який мав відбутись о 10:00 годині 31.10.2023.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Представник скаржника під час апеляційного розгляду підтримав апеляційну скаргу, представник позивача заперечив щодо її задоволення.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення представників, проаналізувавши письмові докази, що є в матеріалах справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції і визнається сторонами, 31.10.2023 в.о. заступника начальника управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил ОСОБА_2 виніс постанову у справі про порушення митних правил №1355/20900/23, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил на суму 1631908,89 грн.

За змістом вказаної постанови, 28 вересня 2023 року близько 21:19 год. громадянин України ОСОБА_1 на автомобілі марки «Volkswagen», модель «Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 прямував з Республіки Польща в Україну в якості водія, з приватної поїздки, через пункт пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, обравши формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор», чим заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню, або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження, перемістив через митний кордон України товар, який перевищував неоподатковану норму.

28.09.2023 року головним державним інспектором-кінологом ВКЗ УБК та ПМП Лисенком Ю.О. був складений протокол про порушення митних правил № 1355/20900/23 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 471 МК України.

Не погодившись із постановою №1355/20900/23 від 31.10.2023, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Скасовуючи постанову Львівської митниці, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено процедуру розгляду справи про порушення митних правил, а саме, розгляд справи був здійснений за відсутності особи, яка притягується до відповідальності, не повідомленої належним чином про час і місце розгляду справи.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками суду першої інстанції погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відтак, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Відповідно до статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Як передбачено статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів наголошує, що закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у тому числі, й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі №676/752/17, від 21.03.2019 року у справі №489/1004/17, від 30.01.2020 року у справі №308/12552/16-а та у справі №482/9/17, від 06.02.2020 року у справі №205/7145/16- а.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 року у справі №591/2794/17, від 06.02.2020 року у справі №05/7145/16-а, від 21.05.2020 року у справі №286/4145/15-а, від 3103.2021 року у справі №676/752/17 та від 25.05.2022 року у справі №465/5145/16-а.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на вимоги Митного кодексу України щодо розгляду справи про порушення митних правил.

Згідно ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, серед іншого, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду (ст.531 МК України).

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 про розгляд справи про порушення митних правил 31.10.2023 був повідомлений належний чином, оскільки відповідні відомості внесені до протоколу про порушення митних правил №1355/20900/23, складеного 28.09.2023, з яким позивач ознайомився та отримав примірник.

Також встановлено, що Львівською митницею прийнято рішення про відкладення розгляду справи про порушення ОСОБА_1 митних правил на 14.11.2023, про що позивачу направлено рекомендоване повідомлення № 7.4/20-03/10/27624 від 25.10.2023, яке позивач отримав 14.11.2023.

Вказані обставини визнаються відповідачем.

Під час апеляційного розгляду з пояснень представника відповідача встановлено, що причиною відкладення розгляду справи про порушення ОСОБА_1 митних правил була відсутність станом на 25.10.2023 висновку експерта про вартість товару, ввезеного ОСОБА_1 , що відповідно до вимог Митного кодексу України виключало можливість розгляду справи.

Разом з цим, розгляд Львівською митницею справи про порушення ОСОБА_1 митних правил відбувся 31.10.2023 за відсутності особи, яка притягується до відповідальності або її представника і в цей же день - 31.10.2023, в.о. заступника начальника управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Львівської митниці Кравченком Т.В. винесена оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил № 1355/20900/23, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів констатує, що позивач, який не був повідомлений, що розгляд справи про порушення митних правил відбудеться 31.10.2023, а тому не з`явився на її розгляд, був позбавлений прав, передбачених ст. 498 МК України, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи у митному органі, надати свої усні чи письмові пояснення щодо обставин, зазначених у протоколі, знайомитися з матеріалами справи, зокрема, з висновком експерта про вартість вилученого у нього товару, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, користуватися юридичною допомогою захисника, подавати свої доводи, міркування та заперечення.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що митний орган, ухваливши оскаржувану постанову лише на підставі протоколу про порушення митних правил, до якого не додано пояснень особи, яка притягується до відповідальності, не надавши йому можливості ознайомитись з висновком експерта, обмежив ОСОБА_1 у його правах, всупереч вимогам ст.489 МК України не виконав свого обов`язку щодо з`ясування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не вчинив всіх можливих дій з метою отримання доказів, не вжив вичерпних заходів для належного та вчасного повідомлення позивача про місце і час розгляду справи про порушення митних правил, а отже порушив процедуру розгляду справи про порушення митних правил, що відповідно до ст.531МК є безумовною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Доводи апелянта про те, що повідомлення від 25.10.2023 № 7.4/20-03/10/27624, яким позивач викликався на розгляд справи 14.11.2023 о 10.00 год, отримано ним лише 14.11.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а відтак позивач на момент розгляду справи не мав відомостей про відкладення розгляду справи на іншу дату, тобто був належно повідомлений про розгляд справи на 31.10.2023, колегія суддів не приймає до уваги і зазначає, що під час апеляційного розгляду встановлено, що про відкладення розгляду справи на 14.11.2023 позивач був повідомлений Львівською митницею в телефонному режимі, коли потелефонував, щоб уточнити місце розгляду справи і наявність експертного висновку про вартість вилученого у нього товару.

Про те, що розгляд справи все ж таки відбудеться у попередньо визначену дату, митниця позивача не повідомила.

Такі обставини відповідачем не спростовані, а отже позивач мав підстави вважати, що розгляд справи про притягнення його до відповідальності за порушення митних правил відбудеться 14.11.2023.

Крім того, факт відкладення розгляду справи про порушення митних правил з 31.10.2023 на 14.11.2023 і надсилання про це повідомлення позивачу визнається Львівською митницею.

Виходячи з системного аналізу правових норм та обставин даної справи, враховуючи відсутність даних про своєчасне повідомлення позивача про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про скасування постанови у справі про порушення митних правил №1355/20900/23 від 31.10.2023 та закриття провадження у справі, оскільки така винесена з порушенням процедури розгляду справи про порушення митних правил.

В постанові від 03.04.2018 року у справі № 156/404/17 Верховний Суд висловив правову позицію, що неналежне повідомлення особи про розгляд справи є самостійною і достатньою підставою для скасування постанови митного органу.

Зокрема, суд вказав, що безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, що має місце в даній справі через відсутність належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, є окремою самостійною і достатньою підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 жовтня 2018 року у справі № 405/7568/16-а (2-а/405/219/16) та від 31 січня 2019 року у справі №760/10803/15-а.

Варто звернути увагу, що ЄСПЛ у справі «Созонов та інші проти України» зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки або інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію в тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

При обґрунтуванні цієї постанови апеляційним судом також враховується п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, згідно якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й відрізних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального або порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 286, 272, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 грудня 2023 року у справі №461/9891/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 13 травня 2024 року