Справа № 260/1027/24
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2024 року м. Ужгород№ 260/1027/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить: 1) визнати протиправним не вчинення дій Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області згідно Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року; 2) зобов`язати Головне управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію згідно положень Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року; 3) стягнути з Головного управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області суму недоданих коштів з дня скасування п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що він перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Закарпатській області та отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ. Рішенням Шостого окружного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 було визнано протиправним та скасовано п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018. Так, після скасування вказаної законодавчої норми розміри посадових окладів, окладів за військовим званням військовослужбовців визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт. Однак відповідач самостійно перерахунок його пенсії не здійснив, чим порушив його право на соціальний захист і пенсійне забезпечення.

05 квітня 2024 року відповідач подав до суду відзив на позов №0700-0902-8/22099 від 03.04.2024, відповідно до змісту якого проти задоволення позову заперечив з мотивів його безпідставності. Так, зокрема, зазначив, що механізм проведення перерахунку пенсій військовослужбовцям регламентовано нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45. При цьому такий перерахунок здійснюється після надходження від уповноваженого органу відповідної довідки та виключно з урахуванням тих складових грошового забезпечення, які вказані в такій. Поряд з цим, позивач довідку про розмір його грошового забезпечення не подав. Окрім того, наголошує, що після визнання протиправними та нечинними положень Постанови КМУ №103 від 21.02.2018 змін до такої постанови в частині визначення розміру грошового забезпечення в залежності від розміру прожиткового мінімуму не вносилось.

03 травня 2024 року позивач надіслав до суду відповідь на відзив, в якому проти доводів відповідача, наведених у відзиві, заперечує. Так, звертає увагу суду на те, що відповідач надає пріоритетне право підзаконним актам, якими є постанови Уряду, а не Конституція України та закони. Окрім того, зазначає, що не відповідає дійсності твердження відповідача про не надання ним довідок уповноваженого органу для проведення перерахунку його пенсії з урахуванням змін прожиткового мінімуму, оскільки одна з відмов за такими є предметом оскарження в межах адміністративної справи №260/1380/24.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали справи, розглянувши доводи сторін, наведені ними в письмових заявах, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) проходив службу в Збройних Силах.

Станом на день виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі ГУ ПФУ в Закарпатській області) та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

31 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Закарпатській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатком до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704. Подану заяву аргументував скасуванням рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704.

За результатами розгляду такої заяви ГУ ПФУ в Закарпатській області листом від 18.01.2023 №190-118/С-02/8-0700/23 повідомив заявника про те, що на виконання Постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 20.03.2018 №ХР9956, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак після визнання протиправними та нечинними окремих пунктів Постанови КМУ №103 від 21.02.2018, якими були визначені умови проведення перерахунків пенсії на підставі Постанови КМУ №704 від 30.08.2017, інших рішень про умови та порядок проведення перерахунків пенсій Уряд не приймав. Більше того, про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій військовослужбовців уповноважені структурні підрозділи зобов`язані повідомити орган Пенсійного фонду України. Довідки для перерахунку пенсії видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби.

В 2023 році ОСОБА_1 неодноразово звертався до ГУ ПФУ в Закарпатській області із заявами, що стосувалися перерахунку його пенсії.

Однак листом №6100-6242/С-02/8-0700/23 від 02.08.2023 ГУ ПФУ в Закарпатській області повідомило заявника про надані вичерпні роз`яснення з приводу порушених у зверненнях питань, в тому числі листом від 18.01.2023 №190-118/С-02/8-0700/23.

Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо не проведення щорічного перерахунку його пенсії згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року, зокрема з урахуванням прожиткового мінімуму, ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Ст. 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, регулюється нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі Закон).

Суд враховує те, що спірні правовідносини виникли з приводу перерахунку пенсії позивача.

Порядок проведення перерахунку раніше призначених пенсій регулюється нормами ст. 63 Закону. Так, ч. 1 зазначеної статті визначено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704) затверджено, серед іншого, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

При цьому п. 4 Постанови №704 (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Вказане кореспондується також з примітками до додатків 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Отже, первинно розміри посадових окладів військовослужбовців було поставлено в залежність від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Поряд з цим 21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України ухвалив Постанову №103, п. 6 якої внесено зміни до ряду постанов Кабінету Міністрів України, в тому числі, п. 4 Постанови №704 викладено в такій редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду міста Києва №826/6453/18 від 29.01.2020, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 20 жовтня 2022 року визнано протиправним та скасовано п. 6 Постанови №103.

Ч. 2 ст. 265 КАС України передбачені наслідки визнання нормативно-правового акта нечинним, відповідно до яких такий втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, починаючи з 29 січня 2020 року норми п. 6 постанови №103 та внесені до п. 4 Постанови №704 зміни втратили чинність та не підлягають застосуванню.

Ст. 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 №2017-III визначено, що базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти.

Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Верховний Суд в постанові від 02 серпня 2022 року у справі №440/6017/21 дійшов правового висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, відповідно до якого з 01.01.2020 положення п. 4 Постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою №704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів. З огляду на що через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку №45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування п. 4 Постанови №704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, на думку суду, в даному випадку наявні правові підстави для визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Відтак у зв`язку зі збільшенням грошового забезпечення у колишніх військовослужбовців виникли підстави для перерахунку пенсії відповідно до статті 63 Закону №2262.

Згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі Порядок №45), перерахунок раніше призначених пенсій проводиться на умовах, в порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. При цьому на підставі списків, поданих головними управліннями Пенсійного фонду України, уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Тобто, на вказані органи покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку №45. В свою чергу пенсії військовослужбовців перераховуються виключно на підставі відомостей довідок про грошове забезпечення, виданих уповноваженими органами.

Суд зазначає, що положення п. 9 Порядку № 45 наділили орган Пенсійного фонду України правом перевіряти правильність складення довідок щодо формального змісту, однак правом самостійно визначати складові та розмір грошового забезпечення осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, відповідач не має.

Отже, ГУ ПФУ в Закарпатській області не уповноважене здійснювати перерахунок пенсії колишніх військовослужбовців до надходження довідки про розмір грошового забезпечення таких від уповноваженого органу.

Предметом оскарження в даній адміністративній справі є протиправність дій ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо не проведення щорічного перерахунку пенсії позивача з врахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. Поряд з цим ОСОБА_1 не долучив до матеріалів справи довідки уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня кожного календарного року, видання яких є необхідною передумовою для проведення перерахунку пенсії військовослужбовців.

У поданій до суду відповіді на відзив позивач стверджує, що він подавав такі довідки до ГУ ПФУ в Закарпатській області, однак останній всупереч законодавчих норм, перерахунок його пенсії не здійснив. Незважаючи на такі твердження, копії довідок ІНФОРМАЦІЯ_2 до матеріалів справи позивачем долучені не були. Разом з тим, позивач повідомив, що відмова відповідача провести перерахунок його пенсії на підставі однієї з таких довідок наразі розглядається Закарпатським окружним адміністративним судом в межах розгляду справи №260/1380/24.

З метою повного та всебічного встановлення всіх обставин даної справи та забезпечення належного захисту прав ОСОБА_1 , судом було досліджено відомості комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» щодо наявності на розгляді в Закарпатському окружному адміністративному суді судових справ за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Закарпатській області, які б стосувалися перерахунку пенсії позивача на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, судом встановлено, що на розгляді Закарпатського окружного адміністративного суду наразі перебуває 2 адміністративні справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Закарпатській області, в якій ОСОБА_1 оскаржує протиправність дій ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо відмови провести перерахунок його пенсії на підставі оновленої довідки №ХР9956 станом на 01.01.2021 (справа №260/1380/24) та станом на 01.01.2022 (справа №260/2532/24).

Вказане є свідченням того, що ОСОБА_1 обізнаний з порядком перерахунку пенсій колишніх військовослужбовців, якому передує подання до територіального органу Пенсійного фонду України довідки уповноваженого органу.

В свою чергу, як вбачається з позовної заяви (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог на виконання ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.02.2024) та відповіді на відзив, предметом розгляду даної адміністративної справи є не конкретна відмова ГУ ПФУ в Закарпатській області провести перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки, виданої уповноваженим органом станом на 01 січня конкретного календарного року, а загалом не вчинення відповідачем дій щодо самостійного перерахунку його пенсії щорічно зі змінами прожиткового мінімуму працездатних осіб.

З цього приводу суд вважає за необхідне наголосити ОСОБА_1 на тому, що територіальний орган Пенсійного фонду України позбавлений можливості проводити перерахунок пенсій військовослужбовців до моменту надходження відповідних довідок від уповноважених органів. Своє право на перерахунок пенсії за довідками, виданими ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 01.01.2021 та станом на 01.01.2022 ОСОБА_1 захистив шляхом звернення до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовами в адміністративних справах №260/1380/24 та №260/2532/24. В свою чергу будь-яких доказів видачі уповноваженим органом інших довідок про грошове забезпечення станом на 01 січня календарного року, за якими ГУ ПФУ в Закарпатській області відмовляється провести перерахунок пенсії, аніж ті, що оскаржені в адміністративних справах №260/1380/24 та №260/2532/24, позивач не надав.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідач, заперечуючи про надання ОСОБА_1 довідок для проведення перерахунку його пенсії, надав на вимогу суду матеріали пенсійної справи позивача, в яких довідки про грошове забезпечення станом на 01 січня календарного року, також відсутні.

Суд зазначає, що позивач безумовно має право на перерахунок пенсії з урахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму, однак невірно обрав спосіб захисту свого права.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 10.10.2019 р. у справі №553/3619/16-а.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, що має існувати на момент звернення до суду, передувати йому та підтверджуватися належними доказами. Порушення прав, свобод чи інтересів особи це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності відповідного органу щодо неї. Моментом порушення є момент прийняття рішення, вчинення дій чи бездіяльності, які породжують або можуть породити в майбутньому негативні наслідки. Іншими словами, таке рішення (дії чи бездіяльність) є юридичним фактом, котрий має існувати на момент звернення до суду, передувати йому та підтверджуватися належними доказами.

Кодексом адміністративного судочинства України не встановлено можливості захисту порушених прав та інтересів осіб на майбутнє, а судове рішення не повинно містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та про зобов`язання відповідача вчинити чи утриматись від вчинення певних дій на майбутнє.

Вказані правові позиції містяться, зокрема, в постановах Верховного Суду від 21.02.2018 р. по справі №826/15718/16, від 24.04.2018 р. по справі №167/592/17, від 31.07.2018 р. по справі №348/9/17, від 23.10.2018 р. по справі №344/4560/17, від 14.02.2019 р. по справі №362/7962/15-а.

З огляду на вищенаведене позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати такого.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяР.О. Ващилін