Справа № 380/16206/23
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/16206/23 пров. № А/857/4053/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року про відмову в задоволенні заяви про встановлення судового контролю у справі № 380/16206/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

суддя в 1-й інстанції Клименко О.М

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 12.02.2024,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проведення перерахунку розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та не оформлення і не надання до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії відповідно до розпорядження, доведеного телеграмою Міністра оборони України № 2683/з від 01.02.2023, надбавка за особливості проходження служби в мінімальному розмірі 65%, премії в розмірі 140%, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.02.2023.

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 перерахувати розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії відповідно до розпорядження, доведеного телеграмою Міністра оборони України № 2683/з від 01.02.2023, надбавка за особливості проходження служби в мінімальному розмірі 65%, премії в розмірі 140%, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.02.2023.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у справі № 380/16206/23 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проведення перерахунку розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та не оформлення і не надання до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01 лютого 2023 року.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 перерахувати розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01 лютого 2023 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

31 січня 2024 року позивач через свого представника подав до суд першої інстанції заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Подана заява мотивована тим, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду 17 жовтня 2023 року у справі № 380/16206/23 відповідач виготовив оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2023 року, однак з порушенням вимог наказу Міністерства оборони України від 07 квітня 2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» та розпорядження, доведеного до відома телеграмою Міністра оборони України від 01 лютого 2023 року № 2683/з, вказав у цій довідці розміри надбавки за особливості проходження військової служби та премії у неналежних відсоткових значеннях, саме розмір надбавки за особливості проходження військової служби 1%, замість не менше, ніж 65% та розмір премії 10%, замість 140% відсотків.

Однак, позивач вважає, що відповідно до судового рішення має право на те, щоб відповідач виготовив та надіслав до пенсійного органу довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. Водночас відповідач такі висновки суду проігнорував та виготовив довідку, в якій окремі додаткові види грошового забезпечення зазначені з недотриманням положень, викладених у розпорядженні, доведеному телеграмою Міністра оборони України від 01 лютого 2023 року № 2683/з, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01 лютого 2023 року відповідно щодо визначення розмірів надбавки за особливості проходження служби в мінімальному розмірі 65% та премії в розмірі 140%, Отже, рішення суду у цій справі відповідач не виконав у повному обсязі без поважних причин та протягом тривалого часу.

З огляду на вказане позивач просив суд:

- встановити судовий контроль за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у справі № 380/16206/23;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 подати до суду звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у справі № 380/16206/23 у 10-денний строк з моменту отримання відповідної ухвали суду;

- у разі невиконання зазначеної постанови або ненадання звіту про її виконання накласти на начальника (тимчасово виконуючого обов`язки начальника) ІНФОРМАЦІЯ_1 штраф у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, половину з якого стягнути на користь Державного бюджету України, а другу половину на користь ОСОБА_1 ..

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 380/16206/23 відмовлено.

Не погодившись із ухвалою про відмову у встановленні судового контролю за виконанням рішення суду, позивач через свого представника подав апеляційну скаргу. Просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти постанову, якою заяву про встановлення судового контролю задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції постановлено з невідповідністю висновків суду обставинам справи, без повного та всебічного з`ясування обставин справи, неповним та неправильним дослідженням доказів та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт покликається на те, що судом залишено поза увагою те, що рішення суду фактично не було виконано. На думку апелянта, відповідачем було проігноровано положення наказу Міністерства оборони України від 07.04.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

Так, звертає увагу суду на те, що листом Департаменту соціального забезпечення Міністра оборони України від 13.10.2023 №423/6682 повідомляється, що відповідно до порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197, розміри щомісячної премії та надбавки за особливості проходження військової служби військовослужбовцям щорічно встановлено відповідними рішеннями Міністра оборони України: у 2023 році це рішення № 2683/з від 01.02.2023 (роздруківка додається).

Відповідно до розпорядження, доведеного до відома телеграмою Міністра оборони України №2683/з від 01.02.2023 передбачено, що складові грошового забезпечення військовослужбовця, який має вислугу років понад 1 рік, та 29 тарифний розряд мають включати премію у розмірі не менше, ніж 140% та надбавку за особливості проходження військової служби у розмірі не меншому, ніж 65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років.

На думку апелянта, до довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023, яка була виготовлена та видана на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.10.2023 у справі №380/16206/23 не було включено не тільки надбавку за особливості проходження військової служби у належному розмірі (65%), а й премію зазначено в розмірі 10% замість належних позивачеві 140% (відповідно до телеграми Міністра оборони України №2683/з від 01.02.2023).

Таким чином, апелянт вважає, що відповідач неправомірно виготовив довідку, в якій додаткові види грошового забезпечення, а саме: надбавка за особливості проходження військової служби (65%), та премія обчислені у невідповідному станом на 2023 рік до тарифного розряду позивача розмірі, тож рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.10.2023 у справі №380/16206/23 досі залишається не виконаним належним чином, у зв`язку із чим наявні підстави для встановлення судового контролю у цій справі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приписами статті 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

На виконання приписів статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Аналізуючи наведені норми, колегія суддів зауважує, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

В абзаці третьому пункту 2.1 мотивувальної частини рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі « ОСОБА_2 « проти України від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України у від 30 червня 2009 року №16-рп/2009).

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», «із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури».

На підставі аналізу ст.ст. 3, 8, ч.ч. 1, 2 ст. 55, ч.ч. 1 та 2 ст. 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

У справі «Сорінг проти Об`єднаного Королівства» від 07.07.1989 Європейський Суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 129-1 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист. Обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Колегією суддів встановлено, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року по справі № 380/16206/23, яким частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, набрало законної сили 21.12.2023.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частин 1 та 2 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (частина 8 статті 382 КАС України).

Крім того, відповідно до частини 1 статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, приписами статей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення; накладення штрафу, визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Колегія суддів зауважує, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Як було встановлено в суді першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, відповідачем, на виконання вимог резолютивної частини рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року по справі № 380/16206/23, було підготовлено оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та інших щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії) для проведення перерахунку його пенсії з 01.01.2023.

Однак, позивач, обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, не погоджується із розмірами надбавки за особливості проходження служби та премії, визначеними відповідачем у вказаній довідці, що й стало підставою звернення позивача до суду із заявою про встановлення судового контролю.

На переконання позивача, у виданій відповідачем на виконання рішення суду у цій справі довідці про розмір грошового забезпечення розмір надбавки за особливості проходження служби повинен становити не менше, ніж 65%, а премії 140% згідно з розпорядженням, доведеним до відома телеграмою Міністра оборони України від 01 лютого 2023 року № 2683/з.

Разом з цим, колегія суддів наголошує, що зобов`язальна частина рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року по справі № 380/16206/23 не містить жодної вимоги до відповідача стосовно необхідності зазначення у довідках конкретних розмірів складових грошового забезпечення позивача, оскільки, в межах розгляду вказаної справи вирішувалось питання наявності або відсутності у позивача права на отримання довідки про розмір грошового забезпечення у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму, станом на 01.01.2023.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в контексті спірних правовідносин, предметом розгляду цієї справи було визначення права позивача на отримання нової довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року. Відтак виключно питання щодо невидачі довідки про розмір грошового забезпечення може бути предметом судового контролю, а вимоги щодо правильності обчислення відповідачем розміру та видів грошового забезпечення, які вказані в такій довідці, можуть бути заявлені в окремому позові.

Крім того, слід зазначити, що, як вбачається зі змісту судового рішення від 17 жовтня 2023 року по справі № 380/16206/23, суд не встановлював конкретні відсоткові значення надбавки за особливості проходження служби та премії, які повинні бути вказані відповідачем у довідці про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2023 року та не визначав нормативних актів, якими мав керуватися відповідач при визначенні їх розмірів. Суд вірно врахував, що задовольняючи частково позовні вимоги, судом було встановлено, що судовому захисту підлягає порушене, а не ілюзорне право, а відтак розглядаючи спір по суті, суд не знаходив правових підстав для задоволення позовних вимог в частині обов`язкового зазначення в оновленій довідці про розмір грошового забезпечення надбавки за особливості проходження служби в мінімальному розмірі 65%, премії в розмірі 140% відповідно до розпорядження, доведеного телеграмою Міністра оборони України № 2683/з від 01 лютого 2023 року...».

Колегія суддів зазначає, що судом не надавалася оцінка розмірам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення у вказаній довідці. Позивач вказане судове рішення не оскаржував, а, відтак, жодного іншого рішення, з якого б випливав обов`язок відповідача зазначити у спірних довідках розмір надбавки за особливості проходження військової служби у розмірі не меншому, ніж 65%, та премії у розмірі не менше, ніж 140%, відповідно до телеграми Міністра оборони України №2683/з від 01.02.2023, по даній справі судом не приймалось.

Відтак, вірним є висновок суду першої інстанції, що оскільки зазначені питання виникли вже після виконання рішення суду у справі № 380/16206/23, такі повинні бути предметом самостійного судового оскарження, а не предметом судового контролю у цій справі.

За встановлених у справі обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю.

Окрім того, вимоги апелянта, спрямовані до суду апеляційної інстанції, про зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року по справі № 380/16206/23 колегія суддів вважає такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, саме суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року про відмову в задоволенні заяви про встановлення судового контролю у справі № 380/16206/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 13 травня 2024 року