Справа № 140/3984/22
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/3984/22 пров. № А/857/7914/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 08 березня 2024 року про зупинення провадження у справі № 140/3984/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

суддя в 1-й інстанції Костюкевич С.Ф.,

час ухвалення рішення 08.03.2024 року,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними та скасування наказів від 12.05.2022 №143-к про накладення дисциплінарного стягнення, від 13.05.2022 №144-к про звільнення з посади завідувача Сектору Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Волинській області; поновлення на даній посаді з 13 травня 2022 року; стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з 13 травня 2022 року по день ухвалення рішення судом; здійснення негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді з 13 травня 2022 року та в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15.09.2022, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2022, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.12.2023 скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2022 у справі №140/3984/22, а справу направлено на новий розгляд.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08 березня 2024 року у справі № 140/3984/22 зупинено провадження в адміністративній справі №140/3984/22 за позовом ОСОБА_1 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу до набрання законної сили судовим рішенням від 03.05.2023 у справі № 161/21914/21.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що вважає за необхідне зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу до набрання законної сили судовим рішенням в справі в кримінальній справі 161/21914/21 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.369-2 Кримінального кодексу України, оскільки набрання законної сили вироком суду про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за вчинення кримінального правопорушення чи визнання його невинуватим матиме преюдиційне значення для дослідження законності наказу про звільнення позивача з посади.

Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що суд першої інстанції мав можливість встановити та оцінити обставини справи, які є предметом судового розгляду без протиправного зупинення провадження у справі, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до частини 2 статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову в даній справі є визнання протиправними та скасування наказів від 12.05.2022 №143-к про накладення дисциплінарного стягнення, від 13.05.2022 №144-к про звільнення з посади завідувача Сектору Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Волинській області та поновлення на даній посаді з 13 травня 2022 року ОСОБА_1 , стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з 13 травня 2022 року по день ухвалення рішення судом, здійснення негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді з 13 травня 2022 року та в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що накази про накладення дисциплінарного стягнення та звільнення з посади, на його думку, належним чином не мотивовані та є такими, що порушують його законні права та є протиправними, оскільки в період роботи комісії закінчився шестимісячний термін застосування до позивача дисциплінарного стягнення з дня його виявлення, передбачений гарантіями прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення і викладеними у частині п`ятій статті 74 Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 889-VIII), позивачу не було надано можливость ознайомитися з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення, висновок Дисциплінарної комісії щодо вчинення позивачем дій несумісних з його посадою ґрунтується виключно на підставі розслідування кримінального провадження та повідомлення позивача про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України. Повідомлення позивачу про підозру у вчиненні кримінального правопорушення дисциплінарною комісією трактується як доконаний факт, в той час, як вина позивача не доведена в судовому порядку.

Під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи слід розуміти те, що обставини, які розглядаються в іншій справі, не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог тощо.

Зі змісту клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі встановлено, що останнє не містить аргументованих та переконливих мотивів необхідності зупинення провадження у справі, як в частині об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили рішенням у зазначеній кримінальній справі, так і в частині того, що зібрані у даній справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, що суперечить приписам п.3 ч.1 ст.236 КАС України.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що вчинення позивачем діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Як вже було зазначено вище, незгода позивача з оскаржуваним наказом зводиться до порушення Порядку проведення службового розслідування та притягнення його до дисциплінарної відповідальності, а тому, вирішення спору в рамках даної адміністративної справи не ставиться в залежність від результатів розгляду кримінальної справи.

З цих підстав судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження в даній адміністративній справі.

Вирішення питання про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 07.02.2020 року у справі №260/1118/18, від 28.02.2020 року у справі №825/1398/17, від 06.03.2020 року у справі №804/1758/18 та від 20.10.2020 року у справі №340/1502/19.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не зазначено, які саме обставини, які мають значення для вирішення цієї справи не можуть бути з`ясовані та встановлені з наявних у справі доказів без усних пояснень апелянта, з врахуванням наявності у нього представника у цій справі, який вчиняє всі процесуальні дії, що прямо передбачені процесуальним законом і не впливає на законність розгляду справи судом.

З огляду на наведене, зазначені в клопотанні про зупинення провадження у справі доводи представника позивача, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Таким чином, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі.

Відповідно до ст. 320 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Відтак, з врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права та з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 320, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг задовольнити.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 08 березня 2024 року про зупинення провадження у справі № 140/3984/22 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк
Повний текст постанови складено 13.05.2024