Справа № 460/32443/22
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань зміни способу і порядку виконання судового рішення
Рівненський окружний адміністративний суд в складі судді Поліщук О.В., за участю секретаря судового засідання Яцюк К.Р.; представника Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області: Самойлової С.І., інші учасники справи: не з`явились, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви про зміну способу виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області, Костопільського районного суду Рівненської області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області, Костопільського районного суду Рівненської області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ голови Костопільського районного суду Рівненської області від 19 липня 2022 року № 35-К "Про внесення змін до наказу "Про увільнення ОСОБА_1 від роботи у зв`язку з призовом по загальній мобілізації в Україні" № 17-К від 11.04.2022.

Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області щодо нездійснення нарахування та виплати суддівської винагороди судді Костопільского районного суду Рівненської області ОСОБА_1 починаючи з 20 липня 2022 року до 31 листопада 2022 року включно.

Зобов`язано Державну судову адміністрацію України нарахувати та виплатити судді Костопільского районного суду Рівненської області ОСОБА_1 невиплачену суддівську винагороду починаючи з 20 липня 2022 року до 31 листопада 2022 року включно з урахуванням відповідних податків та інших обов`язкових платежів.

07.03.2023 у справі № 460/32443/22 Рівненським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

Постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 16.06.2023 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 460/32443/22.

31.01.2024 до суду від головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшла заява про зміну способу і порядку виконання судового рішення. Заява обґрунтована тим, що наявні обставини, які унеможливлюють виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 у справі № 460/32443/22. ДСА України листом від 03.07.2023 № 10-7837/23 повідомило про неможливість виконання вимог виконавчого листа № 460/32443/22 від 07.03.2023, позаяк виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, здійснюються згідно із законодавством України за рахунок коштів бюджетної 0501150 «Виконання рішень судів на користь судів і працівників апаратів судів», головним розпорядником якої є ДСА України, у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період. На переконання заявника, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07.03.2023 у справі № 460/32443/22 можливо виконати лише шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України, з огляду на що, просить суд змінити спосіб та порядок виконання виконавчого листа у справі № 460/32443/22 від 07.03.2023, виданого Рівненським окружним адміністративним судом про зобов`язання Державної судової адміністрації України нарахувати та виплатити судді Костопільского районного суду Рівненської області ОСОБА_1 невиплачену суддівську винагороду починаючи з 20 липня 2022 року до 31 листопада 2022 року включно з урахуванням відповідних податків та інших обов`язкових платежів шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України відповідної суми коштів (420 040,75 грн) у порядку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» і постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 02.05.2024 зазначену заяву призначено до судового розгляду на 08.05.2024.

07.05.2024 від Державної казначейської служби України в Рівненській області надійшла заява про відкладення розгляду справи з метою скористатися можливістю надати пояснення щодо зміни способу виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 08.05.2024 клопотання Головного управління Державної казначейської служби України в Рівненській області про відкладення розгляду заяви про зміну способу виконання судового рішення задоволено. Розгляд заяви відкладено до 14.05.2024.

14.05.2024 у судове засідання з`явився представник Державної казначейської служби України в Рівненській області, який пояснив суду, що заявником запропоновано встановлення способу виконання судового рішення, котрий повною мірою не враховує ані вимоги законодавства щодо виконання судових рішень ані повноважень Казначейства та його органів у відповідній сфері. З посиланням на Порядок № 845, який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами, які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, зазначає, що рішення можливо виконати лише шляхом стягнення на користь позивача чітко визначеної суми коштів за рахунок бюджетної програми КПКВ 0501150, розпорядником якої є ДСА України.

Заявник, боржник та стягувач в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, що у свою чергу не перешкоджає судовому розгляду.

Так, судом встановлено, що ДСА України листом від 03.07.2023 № 10-7837/23 повідомило державного виконавця про неможливість виконання вимог виконавчого листа № 460/32443/22 від 07.03.2023 виданого Рівненським окружний адміністративним судом, оскільки виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, здійснюються згідно із законодавством України за рахунок коштів бюджетної 0501150 «Виконання рішень судів на користь судів і працівників апаратів судів», головним розпорядником якої є ДСА України, у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період.

В листі зазначено, що з огляду на таке, стягувач або виконавець мають право звернутись до суду із заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення шляхом безспірного списання Державною казначейською службою відповідної суми коштів з програми, головним розпорядником якої є ДСА України, оскільки виконати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 у спосіб, визначений у ньому, виконати не можливо.

Згідно розрахунку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області сума недоотриманої суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 20 липня 2022 року до 31 листопада 2022 року включно складає 420 040,75 грн.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав щодо встановлення чи зміни способу і порядку виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/32443/22 від 29.12.2022, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частинами 2-4 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів`та статей 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Виконання судового рішення є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбаченостаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішеннях Європейського суду з прав людини (у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, прослідковується однозначна позиція, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

Право позивача на отримання спірної виплати є беззаперечним і забезпечення цього права становить сутність взятих на себе державою зобов`язань.

Згідно з частиною 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч.ч. 3-4 цієї статті підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тобто зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 800/203/17).

Відповідно до частини першої статті 151 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) Державна судова адміністрація України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом.

Згідно з частиною третьою статті 148 Закону № 1402-VIII функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснюють, зокрема, Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх судів (крім Верховного Суду та вищих спеціалізованих судів), Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України.

Аналогічна норма закріплена у підпункті 2 пункту 6 Положення про Державну судову адміністрацію України, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 січня 2019 року № 141/0/15-19.

Порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з державних органів регулюється Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI (далі - Закон № 4901-VI) та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845).

Суд враховує, що обраний судом спосіб захисту при ухваленні рішення та відновлення порушеного права позивача не передбачає стягнення певної суми коштів, а є рішенням зобов`язального характеру, яке покладає відповідні обов`язки на відповідача та потребує вчинення ними певних дій.

Разом з тим, стаття 7 Закону № 4901-VI встановлює особливості виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна.

Згідно частини першої цієї статті виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення (частина друга статті 7 Закону № 4901-VI).

Мета зміни способу та порядку виконання рішення суду полягає у тому, щоб забезпечити його виконання шляхом усунення обставин, що істотно ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати, що під зміною способу і порядку розуміється дія або сукупність дій, якими певним чином досягається кінцевий результат, та що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання рішення неможливим.

Відповідно до статті 3 Закону № 4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Підпунктом 2 пункту 25 Порядку № 845 передбачено, що у разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому положення пунктів 28-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно статті 22 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів, зокрема: здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень та оцінку ефективності бюджетних програм, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі; здійснює внутрішній контроль за повнотою надходжень, взяттям бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачами бюджетних коштів і витрачанням ними бюджетних коштів.

Положеннями статті 23 Кодексу визначено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному Бюджетним кодексом.

З 2004 року запроваджена і діє бюджетна програма КПКВ 0501150, метою якої є погашення заборгованості за виконавчими провадженнями на користь суддів, її завданням є - виплата заборгованості за рішеннями судів, винесеними на користь суддів.

У зв`язку з цим, суд зазначає, що виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, здійснюється у порядку черговості згідно з чинним законодавством України органами Казначейства за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів" у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період.

Наведене відповідає правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року в справі № 822/743/16.

При цьому, суд також враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 20.10.2021 у справі № 580/4201/20, відповідно до яких оскільки у віданні ДСА України діє окрема бюджетна програма для забезпечення виконання судових рішень - КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів», призначена безпосередньо для таких цілей, списання коштів здійснюватиметься саме за нею. Враховуючи приписи частини першої статті 2, частини першої статті 3 Закону № 4901-VI, списання коштів за судовими рішеннями, боржником за якими є державний орган, можливе у тому випадку, коли способом захисту порушеного права буде стягнення коштів (ДСА України).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що зазначені заявником обставини істотно ускладнюють виконання рішення та задля належного виконання судового рішення в адміністративній справі є необхідність для встановлення способу і порядку виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 у справі № 460/32443/22, шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 невиплачену суддівську винагороду починаючи з 20 липня 2022 року до 31 листопада 2022 року включно з урахуванням відповідних податків та інших обов`язкових платежів у розмірі 420 040,75 грн за рахунок бюджетної програми КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України.

Керуючись статтями 248, 256, 294-295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області, Костопільського районного суду Рівненської області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 у справі № 460/32443/22, встановивши такий: «Стягнути на користь ОСОБА_1 невиплачену суддівську винагороду починаючи з 20 липня 2022 року до 31 листопада 2022 року включно з урахуванням відповідних податків та інших обов`язкових платежів у розмірі 420 040,75 грн за рахунок бюджетної програми КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України».

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 15 травня 2024 року

Суддя Ольга ПОЛІЩУК