Справа № 160/21334/23
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 160/21334/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

секретарі судового засідання Рівній В.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Піскунова В.М.,

представника відповідача Бабаніної Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року в адміністративній справі №160/21334/23 (головуючий суддя І-ї інстанції - Голобутовський Р.З.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 22.08.2023 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Дніпропетровській області №1367к від 24.07.2023 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, яким застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- поновити його на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Синельниківського районного управління поліції ГУНП з 25.07.2023 року;

- стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що спірний наказ є протиправним, а тому підлягає скасуванню. Позивач вказує, що 07.07.2023 року потрапив до лікарні з різким погіршенням здоров`я, про що відомо відповідачу. Він звернувся до сімейного лікаря в суботу, а тому листок непрацездатності було відкрито з понеділка, оскільки амбулаторія сімейної медицини не працює у суботу та неділю. Позивач вказує, що під час службового розслідування не було взято до уваги, що загострення хвороби у нього відбулось у вихідний день, лікарняний можливо було відкрити лише з понеділка. На думку позивача, ця обставина виключає його безпідставну відсутність за місцем несення служби, що є підставою для скасування спірного наказу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права. Скаржник вказує, що судом першої інстанції не враховано медичну довідку від 07.07.2023 року щодо ультразвукового дослідження органів черевної порожнини, яка підтверджує факт того, що саме 07.07.2023 року з дозволу та відома керівника він покинув місце несення служби та звернувся до медичного заклад за допомогою. Вказане виключає твердження суду про відсутність поважних причин його відсутності за місцем служби з 07.07.2023 року по 09.07.2023 року. Крім того, скаржник зазначає про неврахування судом тієї обставини, що при застосуванні до нього відповідачем дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, відповідачем не враховано ст.19 Дисциплінарного статуту, яка перебачає обставини, що пом`якшують відповідальність, характер проступку, ступінь вини, попередню поведінку, тощо.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив вимоги скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 07.11.2015 року №1o/с прийнятий на службу в поліцію з присвоєнням в порядку переатестування спеціального звання - старший лейтенант поліції.

Наказом ГУНП від 12.04.2021 року №165о/с відповідно до п.3 ч.1 ст.65 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 переміщено (за ініціативою поліцейського) на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Синельниківського районного управління поліції з 12.04.2021 року.

11.07.2023 року до ГУ НП від керівника зведеного загону ГУНП в Дніпропетровській області полковника поліції ОСОБА_2 надійшла інформація про те, що інспектор СРПП ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 , який відповідно до наказу ГУНП від 18.05.2023 №314 о/с ДСК був відряджений до Херсонської області у складі зведеного загону ГУНП, з 07.07.2023 року самовільно залишив місце несення служби разом з автоматичною та табельною вогнепальною зброєю, закріпленою за останнім (а.с.73-76).

Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 11.07.2023 року №1473 призначено проведення службового розслідування (а.с.70).

21.07.2023 року начальником ГУНП в Дніпропетровській області затверджено висновок про результати службового розслідування за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни інспектором СРПП ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_1 , викладеними у рапорті керівника зведеного загону ГУНП в Дніпропетровській області полковника Сидорчука Д.Д. (а.с.63-69).

У висновку запропоновано за порушення службової дисципліни, недотримання вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1, 4, 5 та 8 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, пп.5 п.6 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 року №70, наказу НП України «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану» від 09.08.2022 року №568, що виразилось у залишенні 07.07.2023 року без поважних причин місця несення служби та території дислокації зведеного загону ГУНП в Дніпропетровський області на території Херсонської області, не виході на службу без поважних причин з 07.07.2023 року по 09.07.2023 року, не здачі з 07.07.2023 року по 09.07.2023 року зброї і боєприпасів до чергової частини органу поліції після виконання службових обов`язків, не інформуванні безпосереднього керівництва про своє місце перебування з 07.07.2023 року по 09.07.2023 року, тобто скоєнні в умовах воєнного стану проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади, застосувати до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Синельниківського районного управління поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 (0056968) дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

Також запропоновано вважати прогулами не вихід інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Синельниківського районного управління поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 на службу без поважних причин з 07.07.2023 року по 09.07.2023 року.

24.07.2023 року ГУ НП в Дніпропетровській області прийнято наказ №1367к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора СРПП ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 », яким за порушення службової дисципліни, недотримання вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1, 4, 5 та 8 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, пп.5 п.6 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 №70, наказу НПУ «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану» від 09.08.2022 року №568, що виразилось у залишенні 07.07.2023 року без поважних причин місця несення служби та території дислокації зведеного загону ГУНП в Дніпропетровський області на території Херсонської області, не виході на службу без поважних причин з 07.07.2023 року по 09.07.2023 року, не здачі з 07.07.2023 року по 09.07.2023 року зброї і боєприпасів до чергової частини органу поліції після виконання службових обов`язків, не інформуванні безпосереднього керівництва про своє місце перебування з 07.07.2023 року по 09.07.2023 року, тобто скоєнні в умовах воєнного стану проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади, застосувати до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Синельниківського районного управління поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 (0056968) дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції (а.с.62).

Наказом ГУ НП в Дніпропетровській області №505о/с від 28.07.2023 року капітана поліції ОСОБА_1 інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Синельниківського районного управління поліції звільнено за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 28 липня 2023 року (а.с.115).

Не погодившись з наказом №1367к від 24.07.2023 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби, позивач оскаржив такий наказ до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що висновком службового розслідування підтверджено факт порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, залишення 07.07.2023 року без поважних причин місця несення служби та території дислокації зведеного загону ГУНП в Дніпропетровський області на території Херсонської області, не виході на службу без поважних причин з 07.07.2023 року по 09.07.2023 року, не здачі з 07.07.2023 року по 09.07.2023 року зброї і боєприпасів до чергової частини органу поліції після виконання службових обов`язків, не інформуванні безпосереднього керівництва про своє місце перебування з 07.07.2023 року по 09.07.2023 року, тобто скоєнні в умовах воєнного стану проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади. Судом не встановлено порушення відповідачем порядку та процедури проведення службового розслідування. Спірний наказ виданий відповідачем у передбаченому законом порядку, при цьому обраний вид дисциплінарної відповідальності відповідає тяжкості, обставинам проступку та відношенню позивача до нього.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 05.07.2015 року №580-VIII.

Згідно статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно із частиною 1 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.2 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію»).

Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження (далі по тексту - Дисциплінарний статут).

Відповідно до положень статті 1 та 2 Дисципланірного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до частини 1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частини 3 статті 1 Дисципланірного Статуту Національної поліції службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Отже, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку

У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

При призначенні на посаду поліцейського ОСОБА_1 склав Присягу поліцейського на вірність Українському народові, згідно якої позивачем зазначено, що він, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягнув вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки (а.с.127).

Вказана обставина позивачем не заперечується.

Наказом Міністерства внутрішні справ України від 09.11.2016 року №1179 «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.12.2016 року за №1576/29706, затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, згідно пункту 3 розділу IV яких за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Отже, обов`язок дотримання норм професійної етики покладається на позивача і в неробочий час.

Позивач 18.11.2020 особисто ознайомлений з вказаними Правилами (а.с.128-129).

Відповідно до частин 1-4 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Отже, у разі вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, перед накладенням дисциплінарного стягнення, з метою з`ясування всіх обставин вчинення такого проступку, наявності вини, керівник призначає службове розслідування, про що видає наказ.

При цьому, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій.

Відповідно до частини 7 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно із частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

У відповідності до пункту 3 статті 22 Дисциплінарного статуту щодо виконання дисциплінарних стягнень - дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Перелічені у статті 13 Дисциплінарного статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.

Звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.

Водночас, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони

При цьому, пунктами 6, 10 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено дві самостійні підстави для звільнення зі служби в поліції: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України та у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що підставою накладення дисциплінарного стягнення на позивача стали матеріали службового розслідування, якими встановлено, що 11.07.2023 року до ГУ НП від керівника зведеного загону ГУ НП в Дніпропетровській області (заступника начальника управління - начальника відділу організації розкриття злочинів проти особи УКР ГУНП) полковника поліції ОСОБА_2 надійшов рапорт про те, що капітан поліції ОСОБА_1 з 07.02.2023 року самовільно залишив місце несення служби зі зброєю та спецзасобами (ПМ № ВУ 4561,1990 р.в. з 2 магазинами, спорядженими 16 патронами; АКМ-74 (5.45) - №4312677, 1986 р.в. з 4 магазинами, спорядженими 120 патронами, шолом - 1 од., бронежилет - 1 од., протигаз - 1 од., ПР - 1 од., БР 9504 - 1 од., ГАЗ «Терен» - 1 од. та аптечка - 1 од.), про що станом на 09.07.2023 року не повідомляв керівництво.

Так, 09.07.2023 року до полковника ОСОБА_2 надійшов рапорт від начальника організаційно - методичного відділу УКР ГУНП (старшого локації смт. Нововоронцовка) підполковника поліції Козорога О.В. про те, що цієї ж доби останній під час відвідування капітана поліції ОСОБА_1 , який з 07.07.2023 року мав перебувати на стаціонарному лікуванні у «Нововоронцовська центральна лікарня» НСР, за адресою: Херсонська область, Бериславський район, смт.Нововоронцовка, вул.Гагаріна, 64, з діагнозом: «загострення хронічного холіцеситопанкреатиту», у палаті № НОМЕР_1 терапевтичного відділення, вказаного поліцейського не виявив (а.с.73-76).

Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 11.07.2023 року №1473 призначено проведення службового розслідування (а.с.70).

У ході перевірки вищевказаних обставин встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 07.07.2023 року після надання йому необхідної медичної допомоги відмовився від лікарняного та повідомив свого лікаря ОСОБА_3 про те, що буде самостійно проходити призначене лікування і цієї ж доби самостійно залишив медичний заклад.

У період часу з 07.07.2023 року до 09.07.2023 року за місцем несення служби та у медичному закладі капітан поліції ОСОБА_1 не з`являвся.

Відповідно до відомостей, викладених у рапорті полковника поліції ОСОБА_2 , 09.07.2023 року у ході телефонної розмови капітан поліції ОСОБА_1 повідомив керівництво зведеного загону ГУНП, що вже кілька діб перебуває на лікарняному, який він відкрив у свого сімейного лікаря. На момент розмови капітан поліції ОСОБА_1 повідомити своє місцезнаходження відмовився. Разом із цим, за даними інформаційної бази «Безпечне місто» автомобіль «Skoda Octavia», н.з. НОМЕР_2 , яким керував капітан поліції ОСОБА_1 , з 14.55 год. 07.07.2023 року по 09.07.2023 року зафіксований на камерах відеоспостереження у м.Дніпрі (а.с.72, 79-86).

Також, зі змісту рапорту полковника ОСОБА_2 останньому від начальника ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП майора поліції ОСОБА_4 стало відомо, що 09.07.2023 року о 23.10 року до чергової частини ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП прибув капітан поліції ОСОБА_1 і здав автоматичну зброю та табельну зброю з боєкомплектом (тобто в період з 07.07.2023 року ОСОБА_1 більше двох діб був відсутній за місцем несення служби зі зброєю та боєкомплектом).

Згідно пояснень ОСОБА_1 , він з 26.12.2022 року був відряджений у складі зведеного загону ГУНП в Дніпропетровській області до Херсонської області. 07.07.2023 року о 08.30 він заступив на добове чергування на блок-пост «Кавун», розташований біля смт.Нововоронцовка в Херсонській області. Того ж дня, приблизно о 10.30 року йому стало зле (різкий біль у животі), про що доповів старшому вказаного блок-посту - старшому інспектору - черговому чергової частини ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП майору поліції ОСОБА_5 . У подальшому позивач самостійно приїхав до медичного закладу КНП «Нововоронцовська ЦЛ» НСР, де йому була надана невідкладна медична допомога, взято аналізи та встановлено діагноз: «панкреатит, холіцестит, загострення жирового кипотозу». Надалі, згідно пояснень позивача, у вказаній лікарні неможливо було відкрити лікарняний та призначити стаціонарне лікування, у зв`язку з чим йому необхідно було звернутись до свого сімейного лікаря. Також, ОСОБА_1 вказав, що про такі обставини було відомо оперуповноваженому ВКП Новомосковського РВП ГУНП лейтенанту поліції ОСОБА_6 та поліцейському ВРПП Кам`янського РУП ГУНП сержанту поліції ОСОБА_7 , які приїздили до нього у лікарню. У подальшому, через те, що він (позивач) не зміг додзвонитися до підполковника поліції ОСОБА_8 , ним було прийнято рішення їхати до свого сімейного лікаря на лікування. Відтак, 07.07.2023 року у вечірній час доби позивач, керуючи власним автомобілем, виїхав до свого місця мешкання (зі зброєю та спецзасобами) для того, щоб відкрити лікарняний у сімейного врача. Далі ОСОБА_9 пояснив, що він 08.07.2023 року зателефонував своєму сімейному лікарю, однак, медичний працівник повідомив йому, щоб він прибув до медичного закладу для відкриття лікарняного 10.07.2023 року. 09.07.2023 року близько 20.00 год.. ОСОБА_1 зателефонував заступник начальника відділення поліції з превентивної діяльності ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП майор поліції ОСОБА_10 , який надав йому вказівку прибути до ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП для здачі закріпленої за ним зброї. Надалі, 10.07.2023 року о 08.00 год ОСОБА_1 прибув до свого сімейного лікаря, де йому було відкрито лист непрацездатності. Також капітан поліції ОСОБА_1 у своєму поясненні зазначив, що він не зміг попередити своє керівництво зведеного загону ГУ НП у зв`язку з відсутністю з ними мобільного зв`язку та зазначив, що після проходження лікування він мав намір повернутися до несення служби. Вважає, що в його діях відсутній склад будь-якого проступку (а.с.87).

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач не зміг пояснити, чому 07.07.2023 року він не здав автоматичну зброю та табельну зброю з боєкомплектом до чергової частини ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП.

При цьому, позивач пояснив, що міг управляти автомобілем, який, як зазначалось вище, був зафіксований на камерах відеоспостереження у м.Дніпрі в цей день о 14.55 год.. Крім того, зазначений час на камерах відеоспостереження спростовує надані під час службового розслідування пояснення позивача в частині того, що він лише у вечірній час доби 07.07.2023 року виїхав з лікарні до свого місця мешкання.

Також в судовому засіданні позивач пояснив, що погодився прибути до сімейного лікаря в понеділок 10.07.2023 року, оскільки 08.07.2023 року та 09.07.2023 року були вихідні та лікарняний в такі дні не відкривається. При цьому, позивач не заперечував того факту, що він проходив службу за встановленим графіком, а не п`ятиденним робочим тижнем.

Згідно пояснень лікаря КНП «Нововоронцовська ЦЛ» ОСОБА_3 до неї 07.07.2023 року приблизно 11:20 год. звернувся працівник поліції ОСОБА_9 за скаргами на біль у животі, останньому була надана медична допомога, встановлено діагноз, призначено відповідне лікування та поміщено у палату № 10 другого поверху будівлі лікарні на лікування. Після цього ОСОБА_1 звернувся до неї з проханням не відкривати лікарняний, оскільки йому за ці дні не нарахують заробітну плату; також забрав усі призначені йому ліки та повідомив їй, що буде проходити лікування самостійно за місцем своєї дислокації та попросив лікаря, щоб вона про це не повідомляла керівництву, бо він самостійно про це повідомить та здасть свою зброю. 07.07.2023 після надання медичної допомоги ОСОБА_1 самостійно залишив будівлю лікарні та більше не з`являвся (а.с.77, 88).

Вказані обставини підтверджуються і довідкою лікаря КНП «Нововоронцовська ЦЛ» ОСОБА_3 (а.с.78).

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач не зміг пояснити, чому саме в цей день 07.07.2023 року (п`ятниця) він не відвідав сімейного лікаря для відкриття лікарняного, а лише зателефонував лікарю наступного дня, тобто 08.07.2023 року (субота), а також чому відмовився відкрити лікарняний КНП «Нововоронцовська ЦЛ», тим більш, що був вже розміщений для лікування у вказаній лікарні.

Відповідно до п.1.1. розділу 1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ України від 13.11.2001 року №455, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Згідно із п.1.9 розділу 1 вказаної Інструкції особам, у яких тимчасова непрацездатність настала поза постійним місцем проживання і роботи (під час відрядження, санаторно - курортного лікування, відпустки тощо), листок непрацездатності (довідка) видається за місцем їх тимчасового перебування з дозволу головного лікаря лікувально-профілактичного закладу на число днів непрацездатності.

Отже, листок непрацездатності у відповідності до зазначеної норми відкривається не сімейним лікарем позивача, а лікарем лікарні за місцем тимчасового перебування (дислокації), тобто міг бути відкритий лікарем лікарні, розташованої у смт.Нововоронцовка.

Вказане спростовує твердження позивача про те, що йому було відмовлено у відкритті лікарняного, що зумовило його необхідність поїздки до м.Дніпра до сімейного лікаря, як правильно зазначив суд першої інстанції.

Далі, згідно пояснень начальника відділу УКР ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 07.07.2023 року приблизно о 12.00 год. сержант поліції ОСОБА_7 повідомив йому, що капітан поліції ОСОБА_1 , який перебував на блок-посту Х-02 «Кавун» в Херсонській області, потрапив до лікарні у смт.Нововоронцовка з діагнозом «панкреатит», про що надіслав фотографію, на якій ОСОБА_1 перебуває у лікарняній палаті. 09.07.2023 року ОСОБА_8 разом із ОСОБА_7 приїхали до лікарні, проте ОСОБА_1 був відсутній у медичному закладі. Від медичного персоналустало відомо, що ОСОБА_1 покинув лікарню ще 07.07.2023 року і місце його перебування не відоме. Після цього, 09.07.2023 року у телефонній розмові капітан поліції ОСОБА_1 ОСОБА_8 , що він виїхав у своїх справах і у найближчий час прибуде до лікарні, але відмовився повідомляти ОСОБА_8 , скільки діб він був відсутній у лікарні та за місцем несення служби, а також місце свого перебування. Про вказані факти ОСОБА_8 негайно повідомив полковника ОСОБА_2 , який надав вказівку опитати лікаря та медичний персонал та отримати довідку про перебування у лікарні капітана поліції ОСОБА_1 .. В подальшому, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 більше на телефонні дзвінки не відповідав, ОСОБА_8 здійснив дзвінок майору поліції ОСОБА_4 та повідомив, що капітан поліції ОСОБА_1 з 07.07.2023 року самостійно залишив лікарню у смт. Нововоронцовка зі зброєю і боєприпасами до неї. Також, ОСОБА_8 вказав в поясненнях, що о 23.00 год. 09.07.2023 року він знов відвідав лікарню у смт.Нововоронцовка, але в палаті №10 ОСОБА_1 був відсутній (а.с.90).

Згідно пояснень заступника начальника УКР ГУНП в Дніпропетровській області, начальника відділу УКР ОСОБА_2 09.07.2023 року ним здійснювалася перевірка несення служби нарядів на території обслуговування СПД №1 ВП №1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області, а саме: на блок-посту X-02 «Кавун», на трасі Т0403, блок-посту Х-26»Гаврилівка», на трасі Т0403, пішого патруля у АДРЕСА_1 , чергової частини та посту СПД №1 (Нововоронцовське) вказаного підрозділу. В ході телефонної розмови з підполковником поліції ОСОБА_8 (старший локації) йому стало відомо, що капітан поліції ОСОБА_1 потрапив до лікарні. Він попросив ОСОБА_8 з`ясувати та повідомити йому, чи потрібна допомога ОСОБА_1 09.07.2023 року о 13.30 год. ОСОБА_8 повідомив йому, що при відвідуванні капітана поліції ОСОБА_1 у лікарні у смт.Нововоронцовка виявлено відсутність останнього.

У подальшому за вказівкою ОСОБА_2 підполковник поліції ОСОБА_8 зібрав первинні матеріали та направив їх для проведення службового розслідування. Крім того, ОСОБА_2 в поясненні зазначив, що ні його, ні його заступника ОСОБА_11 , ні старшого локації СПД №1 (Нововоронцовське) ОСОБА_8 у телефонному режимі, або у інший спосіб ОСОБА_1 про свій стан здоров`я, відкриття лікарняного з виїздом за межі дислокації несення служби зведеного загону у Херсонській області, не повідомляв (а.с.89).

З пояснень поліцейського ВРПП Кам`янського РУП ГУНП і Дніпропетровській області ОСОБА_7 та оперуповноваженого СКП Новомосковського РВП ГУНП і Дніпропетровській області ОСОБА_6 вбачається, що 07.07.2023 року вони знаходились на території СПД №1 ВП №1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області, приблизно об 11.30 год. ОСОБА_7 на особистий мобільний телефон зателефонував капітан поліції ОСОБА_1 та повідомив, що знаходиться у лікарні у смт. Нововоронцовка та попросив привезти йому продукти харчування. Сержант поліції ОСОБА_7 доповів підполковнику поліції ОСОБА_8 та разом із лейтенантом поліції ОСОБА_6 поїхали до лікарні у смт.Нововоронцовка. У лікарні вони передали продукти харчування капітану поліції ОСОБА_1 .. Також ОСОБА_7 та ОСОБА_6 пояснили, що не давали ОСОБА_1 згоду на залишення лікарні, а тим паче місця їх дислокації в Херсонській області. У подальшому 09.07.2023 року сержант поліції ОСОБА_7 разом із підполковником поліції ОСОБА_8 поїхали до лікарні смт.Нововоронцовка, щоб відвідати капітана поліції ОСОБА_1 та виявили відсутність останнього в лікарні (а.с.92, 93).

Опитані під час службового розслідування майор поліції ОСОБА_4 , майор поліції ОСОБА_10 , начальник СРПП ВП №3 Синельниківського РУП капітан поліції ОСОБА_12 та старший інспектор-черговий ЧЧВП №3 Синельниківського РУП ГУНП лейтенант поліції ОСОБА_13 підтвердили відомості, викладені у поясненнях підполковника поліції ОСОБА_8 та полковника поліції ОСОБА_2 (а.с.91, 95-97).

Крім цього, відповідно до наказу НП України «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану» від 09.08.2022 року №568 для працівників НП України установлено шестиденний робочий тиждень та відмінено вихідний день суботу і святкові дні.

Відповідно графіку несення служби за видами нарядів працівниками приданих сил ГУНП в Дніпропетровській області в СПД №1 ВП №1 Бериславського РВП з 01 по 09 липня 2023 року, затвердженого т.в.о. начальника ВП №1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області майором поліції ОСОБА_14 від 30.06.2023 року, 07.07.2023 року капітан поліції ОСОБА_1 мав нести службу на блок-посту «Кавун», а 09.07.2023 року повинен був заступити на чергування у складі пішого патруля у смт.Нововоронцовка Херсонської області.

Тобто, позивач повинен був проходити службу за графіком, в тому числі і 09.07.2023 року (неділя) (а.с.101).

Вказане спростовує посилання позивача про те, що 08.07.2023 року та 09.07.2023 року були для нього вихідними днями.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 повідомив, що він начебто перебуває на стаціонарному лікуванні в КНП «Нововоронцовська ЦЛ», 07.07.2023 року вищевказаний графік було змінено та замість позивача на добові чергування 07.07.2023 року та 09.07.2023 року заступали інші поліцейські (а.с.102).

Згідно даних Електронного реєстру листків непрацездатності та відповіді ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» капітан поліції ОСОБА_1 з 07.07.2023 року по 09.07.2023 року на лікарняному не перебував.

Викладене підтверджує факт безпідставної відсутності ОСОБА_1 у період з 07.09.2023 року по 09.09.2023 року за місцем несення служби у Херсонській області.

При цьому, як встановлено службовим розслідуванням та не заперечується позивачем, у вказаний період, не будучі на службі, він не здав зброю і боєприпаси до чергової частини органу поліції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивачем надано суду копію довідки про тимчасову непрацездатність, видану КНП «Нововоронцовська ЦЛ» за №1355 від 13.02.2024 року та копію виписки 1266 із медичної карти хворого від 09.07.2023 року, в яких зазначено, що ОСОБА_1 перебував у стаціонарі вказаної лікарні з 07.07.2023 року по 09.07.2023 року (а.с.194, 195).

Відповідно до частини 8 статті 79 КАС України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обгрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Пояснення ОСОБА_1 , що вказану довідку відповідач під час службового розслідування не витребував та не долучив до матеріалів службового розслідування, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки такі пояснення спростовуються наведеними вище поясненнями лікаря КНП «Нововоронцовська ЦЛ» ОСОБА_3 та довідкою вказаного лікаря від 09.07.2023 року (а.с.77, 77, 88).

Крім того, позивач не зміг пояснити суду, чому він сам не надав лікарняний лист або будь-яку довідку про проходження ним лікування ані під час службового розслідування, ані до адміністративного позову, ані під час розгляду справи судом першої інстанції у відповідності до вимог частин 1, 2 КАС України.

Також позивач пояснив, що будь-яких клопотань суду першої інстанції стосовно витребування з КНП «Нововоронцовська ЦЛ» інформації щодо його лікування, не заявляв.

Таким чином, надані позивачем під час апеляційного розляду докази судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки позивач не обгрунтував неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

З урахуванням наведених вище обставин, апеляційний суд вважає, що висновком службового розслідування підтверджено факт порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, залишення 07.07.2023 року без поважних причин місця несення служби та території дислокації зведеного загону ГУНП в Дніпропетровський області на території Херсонської області, не виході на службу без поважних причин з 07.07.2023 року по 09.07.2023 року, не здачі з 07.07.2023 року по 09.07.2023 року зброї і боєприпасів до чергової частини органу поліції після виконання службових обов`язків, не інформуванні безпосереднього керівництва про своє місце перебування з 07.07.2023 року по 09.07.2023 року, тобто скоєнні в умовах воєнного стану проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади.

Колегія суддів вважає, що встановлені у висновку службового розслідування дії позивача дискредитують звання рядового і начальницького складу національної поліції, за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Апеляційний суд вважає, що вчинений дисциплінарний проступок є суттєвим, оскільки він полягає не лише у не здачі зброї і боєприпасів до чергової частини органу поліції після виконання службових обов`язків та не інформуванні безпосереднього керівництва про своє місце перебування, а і у самоусуненні від виконання службових обов`язків, невиході на службу, неможливості використання позивача на службі в умовах воєнного стану, коли існує велика потреба у правоохоронних органах.

Діяльність поліцейського має відповідати не тільки положенням Конституції і чинного законодавства, а й моральним принципам і нормам. При цьому етичний кодекс, яким поліцейські повинні керуватися, не просто спирається на загальноприйняту мораль, а й конкретизує її вимоги відповідно до специфіки службової діяльності, неординарних обов`язків і повноважень, що покладаються на них. Поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості та забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивного іміджу органів поліції.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.07.2020 у справі №804/8515/17.

Доводи позивача стосовно відсутності рішень суду про притягнення його до адміністративної відповідальності, як на підставу відсутністі в його діях порушень, що стали підставою для звільнення, є необґрунтованими, оскільки в даному випадку підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є належно проведене службове розслідування.

Судом не встановлено порушення відповідачем порядку та процедури проведення службового розслідування.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень, як вірно зазначив суд першої інстанції.

Аналогічна правова позиція викладена й у постановах Верховного Суду: від 05.05.2019 у справі №825/1902/16, від 17.07.2019 у справі №806/2555/17, від 07.03.2019 у справі №819/736/18, від 26.01.2021 №2140/1342/18.

Підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стало вчинення останнім дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни та вчинення дій, які дискредитують звання працівника поліції та принижують авторитет органів Національної поліції України.

Судом підтверджено під час розгляду справи вчинення позивачем дій, що дискредитують працівника поліції.

24.07.2023 року ГУ НП в Дніпропетровській області прийнято наказ №1367к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора СРПП ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 », яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції (а.с.62).

Наказом ГУ НП в Дніпропетровській області №505о/с від 28.07.2023 року капітана поліції ОСОБА_1 інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Синельниківського районного управління поліції звільнено за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 28 липня 2023 року (а.с.115).

Вказані накази видані уповноваженою особою у передбаченому законом порядку, при цьому обраний вид дисциплінарної відповідальності відповідає тяжкості та обставинам проступку, відношенню позивача до нього.

Наказ №505о/с від 28.07.2023 року позивачем не оскаржується. Крім того, позивач помилково вважає, що звільнений наказом №1367к з 24.07.2023 року. В цій частині позовні вимоги у передбачений КАС України спосіб позивачем не змінювались та не доповнювались.

З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що висновок службового розслідування та оскаржуваний наказ №1367к від 24.07.2023 року є такими, що прийняті та сформовані у межах, спосіб та порядок, що визначені чинним законодавством, у зв`язку з чим підстави для скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності відсутні.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Приписи статті 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 КАС України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року в адміністративній справі №160/21334/23 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року в адміністративній справі №160/21334/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 09 травня 2024 року.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко