Справа № 440/4292/24
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/4292/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, відповідно до якої просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №18 від 13.03.2024 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії із урахуванням заробітної плати згідно довідки №2320 від 28.09.2021 з офіційно встановленого курсу згідно довідки Національного банку України від 6.03.2024 №61-0031/17438 за його заявою від 7.03.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із урахуванням заробітної плати згідно довідки №2320 від 28.09.2021 за періоди роботи в рф з 13.03.2010 по 30.01.2011, з 19.02.2011 по 7.12.2011, з 21.02.2012 по 17.01.2013, з 19.12.2013 по 12.10.2018 з офіційно встановленого курсу згідно довідки Національного банку України від 6.03.2024 №61-0031/17438 про курс гривні до російського рубля станом на день призначення пенсії за його заявою від 7.03.2024.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області (відповідач) позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах по списку №2 за його заявою від 07.02.2024 та з урахуванням правових висновків суду, викладених в рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 по справі №440/16161/21. Зокрема зараховано до страхового стажу для пенсії позивача періоди його роботи в російській федерації з 01.10.2007 по 14.09.2008, з 13.03.2010 по 30.01.2011, з 19.02.2011 по 07.12.2011, з 21.02.2012 по 17.01.2013, з 19.12.2013 по 26.03.2014, з 02.05.2016 по 04.05.2018. З інформації у власному кабінеті на вебпорталі ПФУ позивач довідався, що до його заробітку для пенсії вищезазначені періоди роботи в рф зараховано з показниками "нуль", хоча в матеріалах пенсійної справи наявна довідка про заробітну плату №2320 від 28.09.2021 ООО "РН-СЕРВИС" про заробітну плату за вищезазначені періоди роботи (2010-2018 роки). 07.03.2024 позивач звернувся до відповідача через вебпортал ПФУ із заявою про здійснення перерахунку пенсії, в якій просив перерахувати пенсію із урахуванням заробітної плати згідно довідки №2320 від 28.09.2021 з офіційно встановленого курсу станом на 7.02.2024 згідно довідки НБУ від 6.03.2024 №61- 0031/17438, до заяви додав вищезазначену довідку про заробітну плату та про курс гривні до російського рубля станом на день призначення йому пенсії, надану Національним банком України. За наслідками розгляду заяви відповідачем прийнято рішення №18 від 13.03.2024 про відмову в проведенні перерахунку. Причиною відмови зазначено те, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 року №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", Україна вийшла з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 у м. Москва.

Позивач вважає рішення про відмову у перерахунку пенсії протиправним та звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

25 квітня 2024 року відповідач подав до суду письмовий відзив на адміністративний позов, в якому просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначив при цьому, що Головне управління на даний час не має змоги направити до органів Пенсійного фонду Російської Федерації запит на предмет відповідності виданих довідок у зв`язку з тим, що підприємство знаходиться на території Російської Федерації. Крім того вказав, що з 1 січня 2023 року Російська Федерація припиняє участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Документи, необхідні для призначення пенсії, зокрема, про стаж роботи до 31 грудня 1991 року, уточнюючі довідки про пільговий характер роботи, про навчання, про цивільний стан особи та інші документи враховуються при призначенні пенсії у разі проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений, передбаченого статтею 4 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05 жовтня 1961 року. З 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992року. Пенсії громадянам, які проживали/працювали на території російської федерації, призначаються на умовах, визначених Законом України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". До страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31 грудня 1991 року, а заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії враховується за періоди страхового стажу, набутого на території України, на умовах, визначених частиною 1 статті 40 Закону 1058 . Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 року № 1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", Україна вийшла з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежності Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москва, у зв`язку із чим рішення від 13.03.2024 про відмову в перерахунку пенсії за віком вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства, а позовні вимоги позивача безпідставними.

29 квітня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач підтримує свої позовні вимоги та просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд з`ясував, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 по справі №440/16161/21 Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 20 жовтня 2021 року № 18. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 жовтня 2021 року про призначення пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком № 2 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

З інформації у власному кабінеті на вебпорталі ПФУ позивач довідався, що до його заробітку для пенсії вищезазначені періоди роботи в рф зараховано з показниками "нуль", хоча в матеріалах пенсійної справи наявна довідка про заробітну плату№2320 від 28.09.2021 ООО "РН-СЕРВИС" про заробітну плату за вищезазначені періоди роботи (2010-2018 роки).

07.03.2024 позивач звернувся до відповідача через вебпортал ПФУ із заявою про здійснення перерахунку пенсії, в якій просив перерахувати пенсію із урахуванням заробітної плати згідно довідки №2320 від 28.09.2021 з офіційно встановленого курсу станом на 7.02.2024 згідно довідки НБУ від 6.03.2024 №61- 0031/17438, до заяви додав вищезазначену довідку про заробітну плату та про курс гривні до російського рубля станом на день призначення йому пенсії, надану Національним банком України.

За наслідками розгляду заяви відповідачем прийнято рішення №18 від 13.03.2024 про відмову в проведенні перерахунку (копія рішення в додатках до позову). Причиною відмови зазначено те, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 року №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", Україна вийшла з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 у м. Москва.

Вказане рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії, позивач вважає протиправним, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

13.03.1992 набула чинності Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода), відповідно до статті 1 якої пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць Угоди здійснюються згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 6 Угоди (у редакції чинній у період працевлаштування позивача у РФ), для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Аналіз вказаних положень дає підстави для висновку, що при обчисленні пенсії враховується заробітна плата отримана працівником у періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Суд врахував, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 у справі № 5440/16161/21, яке набрало законної сили 08.08.2022, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах по списку №2 за його заявою від 7.02.2024 та з урахуванням правових висновків суду, зараховано до страхового стажу для пенсії позивача періоди його роботи в російській федерації з 01.10.2007 по 14.09.2008, з 13.03.2010 по 30.01.2011, з 19.02.2011 по 07.12.2011, з 21.02.2012 по 17.01.2013, з 19.12.2013 по 26.03.2014, з 02.05.2016 по 04.05.2018.

Як вбачається з матеріалів справи, що до заробітку ОСОБА_1 для пенсії вищезазначені періоди роботи в рф зараховано з показниками "нуль", хоча в матеріалах пенсійної справи наявна довідка про заробітну плату №2320 від 28.09.2021 ООО "РН-СЕРВИС" про заробітну плату за вищезазначені періоди роботи (2010-2018 роки).

Рішенням Головного управління ПФУ в Полтавській області №18 від 13.03.2024 про відмовлено в проведенні перерахунку. Причиною відмови зазначено те, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 року №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян

держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", Україна вийшла з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 у м. Москва.

Доводи відповідача щодо неможливості перерахунку пенсії позивача з урахуванням відомостей про заробітну плату згідно вищевказаних довідок з огляду на прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови від 29.11.2022 № 1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", суд вважає необґрунтованими, оскільки вказана Постанова КМУ набрала чинності лише 02.12.2022, натомість у період роботи позивача вказана Угода була чинною та передбачала право на обчислення пенсії із заробітної плати, отриманої за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. При цьому суд зазначає, що за наявності чинних у період роботи позивача положень Угоди, що передбачали відповідне право, позивач не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у врахуванні сум заробітної плати під час обчислення пенсії.

Щодо доводів відповідача про необхідність апостилювання довідок з підстав набрання чинності Законом України № 2783-IX "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року", суд зазначає таке.

Приписами пунктів 2 і 3 статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (надалі по тексту також Угода від 13 березня 1992 року) визначено, що

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації (стаття 11 Угода від 13 березня 1992 року).

В контексті застосування судом, станом на 19.09.2023, положень коментованої Угоди від 13 березня 1992 року, слід зважати на наступні мотиви.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 за №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", прийнято рішення про:

- вихід з цієї Угоди, вчиненої 13 березня 1992 року у м. Москві;

- доручено Міністерству закордонних справ України в установленому порядку повідомити депозитарію про вихід з цієї Угоди.

Листом Міністерства закордонних справ України від 29.12.2022 за №72/14-612-108210 повідомлено Міністерство юстиції України, що після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав про рішення української сторони вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року в м. Москва, зазначений міжнародний договір України припинить свою дію для України 19 червня 2023 року.

Таким чином, виникнення правовідносин, зокрема здобуття спірного трудового/страхового стажу із оплатою праці за виконану позивачем роботу, подання і розгляду заяви про призначення пенсії, мало місце до 19.06.2023, тобто до виходу Держави Україна з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року.

Окрім вказаного, приписами абзаців 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, визначено, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції та за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без будь-якого спеціального посвідчення.

Документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін і доказовою силою офіційних документів.

Суд встановив, що відповідно позивач подавав вказані довідки під час первинного звернення до органів пенсійного фонду за призначенням пенсії, тобто у період дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, у зв`язку із чим вищевказані довідки мають бути враховані як офіційні документи, які користуються на території України доказовою силою офіційних документів.

Суд зазначає, що за наявності чинних у період звернення позивача за призначенням пенсії положень вказаної Конвенції, позивач не може нести негативні наслідки у зв`язку із подальшим набранням чинності Законом України № 2783-IX.

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку про протиправність рішення відповідача щодо неврахування під час обчислення пенсії позивача відомостей про його заробітну плату за періоди роботи в РФ згідно поданих довідок.

Під час обрання способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у цьому випадку належить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (як орган у якому позивач перебуває на пенсійному обліку та який здійснює нарахування і виплату пенсії) здійснити позивачу перерахунок пенсії згідно довідки №2320 від 28.09.2021 за періоди роботи в рф з 13.03.2010 по 30.01.2011, з 19.02.2011 по 7.12.2011, з 21.02.2012 по 17.01.2013, з 19.12.2013 по 12.10.2018 з офіційно встановленого курсу згідно довідки Національного банку України від 6.03.2024 №61-0031/17438 про курс гривні до російського рубля станом на день призначення пенсії за його заявою від 7.03.2024

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивачки є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору, суд враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №18 від 13.03.2024 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії згідно довідки №2320 від 28.09.2021 за періоди роботи в рф з 13.03.2010 по 30.01.2011, з 19.02.2011 по 7.12.2011, з 21.02.2012 по 17.01.2013, з 19.12.2013 по 12.10.2018 з офіційно встановленого курсу згідно довідки Національного банку України від 6.03.2024 №61-0031/17438 про курс гривні до російського рубля станом на день призначення пенсії за його заявою від 7.03.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко