Справа № 400/11971/23
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 р. № 400/11971/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельника О.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаТериторіального сервісного центру 4841 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС), вул. Корольова академіка, 5, м. Одеса, 65114,

провизнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач ) з позовною заявою до Територіального сервісного центру МВС №4841 РСЦ ГСЦ в Миколаївській області (далі - відповідач) про визнання протиправною відмову Територіального сервісного центру МВС №4841 РСЦ ГСЦ в Миколаївській області, що викладена в листі №31/1725-14-1-2023 від 30.08.2023 щодо відмови у відновленні та перезакріпленні номерного знаку НОМЕР_1 ОСОБА_1 ; зобов`язання відповідача відновити та перезакріпити номерний знак НОМЕР_1 за транспортним засобом ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що ним подано до відповідача заяву щодо відповідального зберігання номерного знаку НОМЕР_1 , а також квитанцію про сплату за послуги збереження номерних знаків до 25.06.2021 року. В подальшому позивач продовжував термін зберігання шляхом здійсненні відповідних доплат. Однак позивач дізнався, що номерний знак НОМЕР_1 знищені та звернувся до відповідача із заявою про відновлення номерних знаків. 27.07.2023 відповідач, за результатами опрацювання заяви позивача, відмовив у відновленні зазначених номерних знаків, оскільки після закінчення оплати за їх зберігання позивачем не було подано заяви, згідно якої термін зберігання продовжувався б. Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 29.09.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін до судового засідання.

30.10.2023 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому наведені заперечення проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи свою позицію відповідач вказує, що відповідно до абз. 2, 3 п. 5.2 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них № 379 за письмовою заявою власника транспортного засобу або уповноваженої ним особи на вказаний у заяві термін номерні знаки, які були закріплені за цим транспортним засобом і відповідають діючим стандартам, приймаються на зберігання Центром, який проводив зняття з обліку транспортного засобу, за умови внесення плати за їх зберігання відповідно до вимог п. 3.5 гл. 3 цієї Інструкції. За відсутності такої заяви або після закінчення зазначеного в заяві терміну, вилучені номерні знаки оприбутковуються як такі, що були в користуванні, і при їх відповідності чинним стандартам можуть видаватися для повторного використання або знищуються в установленому порядку. Відповідач зауважує, що позивач звернувся до нього із заявою щодо прийняття на платне зберігання номерних знаків НОМЕР_1 до 25.06.2021 року, долучивши до заяви квитанції. Таким чином після завершення терміну зберігання, вказаного у заяві та у зв`язку із відсутністю заяви по продовження платного зберігання було знищено номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується актом № 88. З огляду на викладене, відповідач зазначає, що діяв в межах та спосіб, визначений чинним законодавством, у зв`язку з чим підстав для задоволення позовної заяви не має.

Ухвалою суду від 18.03.2024 року здійснено заміну неналежного відповідача «Територіальний сервісний центр 4841 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області (філія 1 СЦ МВС) на належного «Територіальний сервісний центр 4841 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС)

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

23.10.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про прийняття на збереження до 26.06.2021 року номерного знаку НОМЕР_1 До вказаної заяви додано квитанцію про сплату зазначеної послуги №П816/9508916/1 на суму 882.00 грн.

В подальшому, 01.02.2022 року позивачем здійснено оплату послуги на суму 648 грн., 16.12.2021 року на суму 36.20 грн,21.10.2021 року на суму 648,00 грн,27.08.2021 на суму 34,00 грн, 07.05.21 на суму 324,00 грн, 21.10.2021 на суму 37,00 грн; 27.08.21 на суму 216,00 грн, 23.10.2020 на суму 882,00 грн.

Проте, відповідно до акту списання №88 від 07.08.2021 року, номерний знак НОМЕР_1 списаний з обліку та знищено.

У серпні 2023 року року позивач дізнався, що номерний знак знищено та звернувся до відповідача із заявою про відновлення номерного знаку.

Однак відповідач листом від 30.08.2023 року повідомив позивача, що, оскільки після закінчення оплати за зберігання номерного знаку ним не було надано заяви, відповідно до якої термін зберігання був би продовжений тому номерний знак в установленому законом порядку знищено. Щодо закріплення за транспортним засобом позивача ідентичних номерних знаків з іншими літеросполуками (серії), то відповідач вказав, що наведене можливо зробити після сплати їх вартості, яка визначена Порядком №795, та у разі наявності даних номерних знаків у сервісних центрах МВС.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо знищення номерних знаків, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про дорожній рух" №3353-XII від 30.06.1993 року державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Для автоматизованого обліку транспортних засобів, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, та відомостей про їх власників та належних користувачів ведеться Єдиний державний реєстр транспортних засобів, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України. На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов`язок щодо їх реєстрації. Єдині зразки державних номерних знаків та вимоги до них, у тому числі тих, що виготовляються за індивідуальним замовленням, встановлюються державними стандартами України.

Згідно з п.1 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998 року, (далі Порядок) на території України встановлено єдину процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Положеннями п.8 Порядку обумовлено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортного засобу, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

За приписами п.16 Порядку на зареєстровані у підрозділі Державтоінспекції транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки, що відповідають державному стандарту України: два номерні знаки - на автотранспорт, один - на мототранспорт, мопед, причіп та напівпричіп, дозволи на встановлення на транспортних засобах спеціальних світлових і (або) звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до п. 42 Порядку номерні знаки із перереєстрованих або знятих з обліку транспортних засобів за умови відповідності їх інформаційного змісту щодо адміністративно-територіальної належності, порядкового номера та серії встановленим вимогам можуть за зверненням власників перезакріплюватися за іншими транспортними засобами, придбаними таким власником або його дітьми, іншим із подружжя, батьками (за умови документального підтвердження таких родинних відносин відповідно до законодавства).

Порядок здійснення центрами надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, оформлення і видачі свідоцтв про реєстрацію ТЗ, тимчасових реєстраційних талонів та номерних знаків на ТЗ встановлюється Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №379 від 11.08.2010 року, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.01.2011 року за №123/18861 (з подальшими змінами та доповненнями) (далі Інструкція № 379).

Абз. 1 п. 4.1 Інструкції №379 передбачено, що у разі заміни номерних знаків (крім випадків їх втрати або викрадення) проводиться перереєстрація ТЗ із заміною свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорта). При цьому попередньо видані номерні знаки вилучаються. На заяві обов`язково проставляються відмітка про їх вилучення із зазначенням дати вилучення та підпис уповноваженої посадової особи. Вилучені номерні знаки оприбутковуються як такі, що вже були в користуванні, і при їх відповідності встановленим вимогам можуть видаватися для повторного використання або знищуватися в установленому порядку.

Відповідно до п. 5.2. Інструкції № 379 номерні знаки, які були закріплені за ТЗ, вилучаються, про що робиться відповідна відмітка на заяві.

За письмовою заявою власника ТЗ або уповноваженої ним особи на вказаний у заяві термін номерні знаки, які були закріплені за цим ТЗ і відповідають діючим стандартам, приймаються на зберігання Центром, який проводив зняття з обліку ТЗ, за умови внесення плати за їх зберігання відповідно до вимог пункту 3.5 глави 3 цієї Інструкції. Зазначені номерні знаки за зверненням їх власника перезакріплюються за іншими придбаними ними транспортними засобами або за транспортними засобами інших власників.

За відсутності такої заяви або після закінчення зазначеного в заяві терміну вилучені номерні знаки оприбутковуються як такі, що були в користуванні, і при їх відповідності чинним стандартам можуть видаватися для повторного використання або знищуються в установленому порядку.

Номерні знаки легкових автомобілів, виготовлені відповідно до вимог державних стандартів, які мають комбінацію з чотирьох однакових цифр і в межах від 0001 до 0009, які здані до підрозділу Державтоінспекції МВС України без надання власником такого транспортного засобу письмової заяви про їх зберігання, знищуються в установленому законодавством порядку, а в разі надходження заяви про отримання такого номерного знака від іншого власника транспортного засобу виготовляються як нові та видаються відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно з п. 3.5 Інструкції № 379 посадовою особою Центру перевіряються повнота і правильність внесення вартості плати за послуги, що можуть надаватися підрозділами ДАІ згідно з Переліком платних послуг, які можуть надаватися органами та підрозділами Міністерства внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №795 від 04.06.2007 року, а також повнота та правильність відшкодування вартості спеціальної продукції.

Відповідно до п.39 згаданого вище Переліку (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) плата за відповідальне зберігання номерних знаків перереєстрованих або знятих з обліку транспортних засобів для подальшого закріплення за іншими транспортними засобами цього ж власника становить 9 грн. за добу зберігання.

Аналіз наведених правових норм доводить, що номерні знаки, які були закріплені за ТЗ, вилучаються, про що робиться відповідна відмітка на заяві. За письмовою заявою власника ТЗ або уповноваженої ним особи на вказаний у заяві термін номерні знаки, які були закріплені за цим ТЗ приймаються на зберігання за умови внесення плати за їх зберігання. За відсутності такої заяви або після закінчення зазначеного в заяві терміну вилучені номерні знаки оприбутковуються як такі, що були в користуванні, і можуть видаватися для повторного використання або знищуються в установленому порядку.

Таким чином, зберігання відповідачем номерних знаків є строковою платною послугою. Строк надання цієї послуги зазначається саме у заяві власника транспортного засобу, а тривалість його обмежується певними часовими рамками на розсуд заявника і виходячи з тривалості вказаного строку, визначається розмір плати, яку необхідно внести. Після закінчення встановленого у заяві строку зберігання, якщо власник ТЗ не надасть нову заяву про зберігання номерних знаків, то вони оприбутковуються як такі, що були в користуванні, і можуть видаватися для повторного використання або знищуються в установленому порядку.

Судом встановлено, що позивач 23.10.2020 року звернувся до відповідача із заявою про прийняття на збереження до 25.06.2021 року номерного знаку НОМЕР_1 . Судом встановлено та не заперечується Відповідачем, що дана заява не містить підпису Позивача. Зазначена заява є друкованою окрім дати її подачі та зазначення терміну "до 25.06.2021".

До вказаної заяви додано квитанцію про сплату зазначеної послуги на суму 882,00 грн.

Позивач стверджує, що він не подавав зазначену заяву, йому не було повідомлено фахівцем Відповідача щодо необхідності написання такої заяви, він лише оплатив суму за зберігання та вважав, що в подальшому має сплачувати суму за зберігання номерного знаку з метою подовження його зберігання.

В матеріалах справи містяться квитанції про оплату послуг за зберігання номерного знаку, так Позивачем здійснено проплати, зазначені суми переаховані на казначейський рахунок, що підтверджується квитанціями.

Однак заява Позивачем не була написана, відповідно Відповідач не міг ідентифікувати зазначені платежі як плату за зберігання, у той час як первісна заява була в наявності не зважаючи на відсутність підпису Позивача, і платіж за зберігання прикриплювався до даної заяви.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що позивачем заява про прийняття на зберігання номерних знаків із зазначенням строку їх зберігання не подавалась ні 23.10.2020 року ні пізніше, відповідно не зазначався строк зберігання та умови оплати послуги. Позивач вважав, що він виконав свій обов`язок при здійсненні оплати за послугу зберігання номерного знаку, проте, відповідач, згідно акту списання №88 від 07.08.2021 року, списав номерний знак НОМЕР_1 з обліку у зв`язку із закінченням терміну зберігання, вказаного у заяві позивача.

В контексті наведеного суд зауважує, що передумовою надання відповідачем послуги відповідального зберігання номерних знаків є, по-перше, звернення із відповідною заявою, в якій зазначається новий строк надання такої послуги і, по-друге, здійснення оплати послуги, розмір якої розраховується виходячи з тривалості вказаного строку.

З огляду на відсутність належним чином оформленої заяви, а саме підпису на ній, що засвідчує волевиявлення Позивача, Відповідачем не могло бути надано послугу зі зберігання номерного знаку взагалі.

Законодавцем не визначено можливості продовження строку надання послуги відповідального зберігання номерних знаків лише за умови її оплати без надання відповідної заяви. Автоматичного продовження терміну зберігання номерних знаків діючим законодавством не передбачено.

На думку суду, в даній справі порушено права Позивача з боку фахівців Відповідача в частині не роз`яснення йому умов зберігання, однак і Позивач мав цікавитися даними умовами особисто, оскільки саме він має бути перш за все розуміти підстави та умови щодо надання платних послуг.

Таким чином, після закінчення строку, вказаного в заяві ще від 23.10.2020 року про передання номерних знаків на зберігання, та за відсутності нової заяви із визначенням нового строку зберігання, уповноважений орган оприбутковує номерні знаки як такі, що були в користуванні, і при їх відповідності чинним стандартам можуть видаватися для повторного використання або знищуватися в установленому порядку.

З огляду на наведене та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що відповідач при списанні номерних знаків НОМЕР_1 після закінчення строку їх зберігання, визначеного заявою від 23.10.2020 року, діяв у відповідності до норм чинного законодавства, відтак позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач довів правомірність своїх дій належними і допустимими доказами, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) до Територіального сервісного центру 4841 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС) (вул. Корольова академіка, 5, м. Одеса, 65114 ) - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Мельник