Справа № 140/219/24
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/219/24 пров. № А/857/7239/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року у справі № 140/219/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецкомунтех» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

суддя у І інстанції Валюх В.М.,

час ухвалення рішення 23 лютого 2024 року,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складення повного тексту рішення не зазначена,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецкомунтех» ( далі ТзОВ «Спецкомунтех» ) звернулося до суду з позовом до Волинської митниці (далі відповідач ), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення та картку відмови.

На обгрунтування позовних вимог зазначає, що позивач відповідно до укладеного договору купівлі-продажу № 21/1-2023 від 17.08.2023 з фірмою West Auto Trade Sp. z о.о. (Польща), придбав автомобіль спеціального призначення Mitsubishi Fuco Canter, 2014 року виготовлення, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , вартістю 11200 євро. З метою митного оформлення транспортного засобу, ТзОВ «Спецкомунтех» 12.09.2023 подано до Волинської митниці митну декларацію (далі МД) типу ІМ40ДЕ №23UA67U4 та товаросупровідні документи, до митного оформлення було заявлено товар: «Колісний транспортний засіб спеціального призначення б/в (сміттєвоз): марка Mitsubishi, модель Fuco Canter, календарний рік виготовлення - 2014, модельний рік виготовлення - 2014, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , тип двигуна; дизельний, робочий об`єм; 2998 см.куб., потужність: 110 кВт, категорія N2, колісна формула: 4x2, кількість місць для сидіння (включаючи водія) - 3, маса в разі максимального завантаження - 7,5 т, тип ТЗ: колісний транспортний засіб спеціального призначення, призначений виключно для механічного завантаження, перевезення та розвантаження твердих побутових відходів (сміттєвоз). На автомобіль встановлено пресувальний пристрій та підйомний механізм (які є невід`ємною частиною спецтехніки). Виробник: «MITSUBISHI FUCO TRUCK & BUS CORPORATION», PT. Торговельна марка; «MITSUBISHI». Зазначений транспортний засіб позивачем заявлено до митного оформлення за кодом згідно з УКТ ЗЕД . Волинська митниця карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №/2023/006317 відмовила ТзОВ «Спецкомунтех» у випуску вказаного транспортного засобу за МД типу ІМ40ДЕ № 23UA67U4 та прийняла рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2023, відповідно до якого транспортний засіб необхідно класифікувати за кодом . Волинська митниця також винесла рішення про коригування митної вартості товарів № UA205140/2023/000608/2 від 25.09.2023. Позивач не погоджується із вказаними рішеннями та карткою відмови, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що суперечать фактичним обставинам та нормам чинного законодавства. Митний орган не довів та не обґрунтував в оскаржуваному рішенні про визначення коду товару № КТ-UA-2023 від 13.09.2023, у чому саме полягає складність класифікації імпортованого позивачем товару за визначеним УКТ ЗЕД, як і не обґрунтував, які саме суперечності, що потребували додаткової інформації щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, виникли у нього в процесі контролю правильності заявленого декларантом коду товару. Вказані відповідачем у рішенні про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000608/2 від 25.09.2023 розбіжності ніяким чином не впливають на визначення митної вартості та не можуть бути прийняті до уваги.

Позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про визначення коду товару № КТ-UA-2023 від 13.09.2023 та про коригування митної вартості №/2023/000608/2 від 25.09.2023, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205140/2023/006317.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що 12.09.2023 року декларантом ТзОВ «Спецкомунтех» для митного контролю та оформлення подано митну декларацію №23UA67U4 та перелік документів, визначених в гр.44, згідно яких заявлено до митного оформлення товар: «Колісний транспортний засіб спеціального призначення б/в (сміттєвоз):-марка: MITSUBISHI, -модель: FUSO CANTER,-календарний рік виготовлення - 2014,-модельний рік виготовлення - 2014,-№ кузова(шассі): TYBFEB71CDLY02602,-тип двигуна - дизельний, -робочий об`єм двигуна - 2998 см3,- потужність двигуна - 110 кВт., -категорія- N2,-колісна формула- 4х2, -маса в разі максимального завантаження 7500 кг.-кількість місць для сидіння (включаючи водія) - 3.-Тип ТЗ: колісний транспортний засіб спеціального призначення, призначений для механічного завантаження, перевезення та розвантаження твердих побутових відходів. (сміттєвоз)На автомобіль встановлено пресувальний пристрій та підйомний механізм.(які є невідємною частиною спецтехніки).Виробник: "MITSUBISHI FUSO TRUCK & BUS CORPORATION", PT.Торговельна марка: "MITSUBISHI"». Згідно гр.33 поданої митної декларації №23UA67U4 декларантом заявлено код 8705 90 80 90 згідно УКТ ЗЕД. Під час опрацювання вказаної МД та поданих до митного оформлення документів відбулося автоматичне спрацювання АСАУР, яке визначило перелік обов`язкових митних формальностей для забезпечення проведення митного контролю та оформлення товарів.

У зв`язку з вищевказаним, декларанту ТзОВ «Спецкомунтех» були направлені повідомлення, що згідно п.3 ст.69 МК України про надання усіх наявних відомостей, необхідних для підтвердження заявленого ними коду товару, поданого до митного оформлення, а також іншу техніко-технологічну документацію на товар. У відомостях просимо зазначити інформацію про призначення (використання) товару.

Управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД був опрацьований запит митного поста «Луцьк» від 12.09.2023 № 073667 щодо вирішення складного випадку класифікації товару «Колісний транспортний засіб спеціального призначення б/в (сміттєвоз):-марка: MITSUBISHI, -модель: FUSO CANTER,-календарний рік виготовлення - 2014,- модельний рік виготовлення - 2014,-№ кузова(шассі): TYBFEB71CDLY02602,-тип двигуна - дизельний...», заявленого до митного оформлення за кодом 8705 90 80 90 згідно з УКТЗЕД (ставка мита 5%) за ЕМД від 12.09.2023 року №23UA67U4. За результатами розгляду запиту прийнято рішення про визначення коду товару від 13.09.2023 №КТ-UA-2023, відповідно до якого вищезазначений транспортний засіб класифіковано за кодом 8704 22 99 00 згідно з УКТЗЕД як «машини для вивезення сміття, незалежно від того, обладнані вони навантажувальними, трамбувальними, демпфірувальними та іншими пристроями чи ні».

Так, товарна позиція 8705, в якій декларантом заявлено товар, має назву «Моторні транспортні засоби спеціального призначення, крім призначених головним чином для перевезення людей або вантажів (наприклад евакуатори, автокрани, автомобілі пожежні, автобетономішалки, автомобілі прибиральні для доріг, автомобілі поливомийні, автомобілі-майстерні, радіологічні автомобілі)». За кодом 8705 90 80 90 згідно з УКТЗЕД, який був заявлений декларантом, класифікуються інші моторні транспортні засоби спеціального призначення. Згідно Пояснень до товарної позиції 8705, до цієї товарної позиції включається ряд видів транспортних засобів, спеціально сконструйованих або пристосованих для розміщення різних пристроїв, які надають їм можливості виконувати визначені нетранспортні функції; тобто основною метою транспортного засобу цієї товарної позиції не є перевезення людей або вантажів.

Товарна ж позиція 8704 має назву «Моторні транспортні засоби для перевезення вантажів». За кодом 8704 22 99 00 згідно з УКТЗЕД, визначеним митницею, класифікуються моторні транспортні засоби для перевезення вантажів, з поршневим двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем або напівдизелем), з повною масою транспортного засобу понад 5 т, але не більше ніж 20 т, що використовувалися. До цієї товарної позиції включаються, зокрема: звичайні вантажні автомобілі та автофургони (відкриті, з брезентовим верхом, закриті і т.п.); автомобілі для доставляння товарів та автофургони усіх видів, автофургони для перевезення домашніх речей; вантажні автомобілі з автоматичними розвантажувальними пристроями (з перекидним кузовом і т.п.); автомобілі-цистерни (незалежно від того, обладнані вони насосами чи ні); авторефрижератори або автомобілі з ізотермічними кузовами; багатоярусні вантажні автомобілі для перевезення кислоти в суліях, балонів з бутаном і т.п.; важкі вантажні автомобілі з низькорозташованими рамами і навантажувальними похилими трапами для перевезення танків, підіймачів або екскаваторів, електричних трансформаторів і т.п.; вантажні автомобілі, спеціально призначені для перевезення свіжого бетону, крім бетономішалок товарної позиції 8705; машини для вивезення сміття, незалежно від того, обладнані вони навантажувальними, трамбувальними, демпфірувальними та іншими пристроями чи ні. Так, згідно опису графи 31 митної декларації від 12.09.2023 №23UA67U4, колісний транспортний засіб спеціального призначення б/в (сміттєвоз):-марка: MITSUBISHI, -модель: FUSO CANTER,-календарний рік виготовлення - 2014,-модельний рік виготовлення - 2014,-№ кузова(шассі): TYBFEB71CDLY02602 призначений для механічного завантаження, перевезення та розвантаження твердих побутових відходів та має встановлений пресувальний пристрій та підйомний механізм. Виходячи з опису графи 31 митної декларації, а також наданих до митного оформлення документів (інвойс від 25.08.2023 №FV0015/08/2023, технічний паспорт від 13.05.2022 №62, технічні характеристики транспортного засобу, фотографії автомобіля), вищезазначений транспортний засіб є вантажним сміттєвозом, який виконує транспортні функції, завантажує, перевозить та розвантажує побутові відходи, здійснює їх ущільнення, а також конструкція якого дозволяє працювати з різними типами сміттєвих контейнерів, в тому числі з контейнерами заглибленого типу. Згідно технічних характеристик, призначення і особливостей конструкції, транспортний засіб є вантажним сміттєвозом, який виконує і транспортні функції, і навантажує, ущільнює, транспортує та вивантажує побутові відходи, що дає підстави класифікувати його в товарній позиції 8704 УКТЗЕД.

Апелянт наголошує, що правильність підходів до класифікації товару «сміттєвоз» в товарній позиції 8704 підтверджується інформацією, отриманою Державною митною службою України від Міністерства фінансів республіки Польща (лист №DWK4.8824.82.2023 від 25.07.2023 ), а також позицією Всесвітньої митної організації викладеною в листі від 07.06.2019 №19NLO138-AI. Таким чином, 13.09.2023 у зв`язку з прийняттям Волинською митницею рішення про визначення коду товару від 13.09.2023 №КТ-UA-2023 було винесено картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA205140/2023/006317.

Щодо рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000608/2 від 25.09.2023 для митного оформлення товарів декларантом в інтересах ТзОВ «Спецкомунтех» подано нову МД № 23UA90U0 від 14.09.2023 на товар: «Вантажний автомобіль, бувший у використанні: марка - "MITSUBISHI"; модель - "FUSO CANTER"; календарний рік виготовлення - 2014;модельний рік виготовлення - 2014;№ кузова (шасі) - TYBFEB71CDLY02602; тип двигуна - дизельний; робочий об`єм двигуна - 2998 см3;потужність двигуна - 110 кВт; категорія транспортного засобу за документами виробника - N2;колісна формула - 4х2;тип КПП - автоматична; маса в разі максимального завантаження 7,5т;Призначений виключно для механічного завантаження, перевезення та розвантаження твердих побутових відходів. Автомобіль обладнаний пресувальним пристроєм та підйомним механізмом «NTM K-MIDI 4.6m3, серійний номер НОМЕР_2 ».Відповідає екологічним нормам ЄВРО-5.Торговельна марка: «MITSUBISHI». Виробник: «MITSUBISHI FUSO TRUCK & BUS CORPORATION», Португалія». Код товару згідно гр.33 8704 22 99 00 згідно УКТ ЗЕД. Разом з поданою МД декларантом подано перелік документів, визначених в гр.44 МД. На етапі перевірки правильності визначення митної вартості (п.4.5.10 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631 (далі - Порядок №631) ввезеного позивачем товару з`ясовано, що митну вартість заявлено позивачем за основним методом визначення митної вартості, про що свідчить інформація, внесена до гр.43 МД. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Апелянт зауважує, що МД №23UA90U0 від 14.09.2023 відбулось спрацювання системи АСАУР, що передбачало необхідність проведення більш детальної перевірки поданих декларантом документів на предмет можливого заниження митної вартості товару. Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності: - згідно декларації країни відправлення №23GB08X5 від 30.08.2023 відправником є Commercial vehicle auctions LTD (Англія), однак відповідно до інвойсу продавцем є Westautotrade Sp. z o.o. (Польща); - в декларації країни відправлення (Англія) вартість ТЗ становить 9275 Фунтів стерлінгів, а в інвойсі 11200 Євро. При здійсненні конвертації з урахування курсу валют фунту стерлінгу та євро слідує незначна націнка на товар продавця Westautotrade Sp. z o.o. (Польща), що може свідчити про ймовірне заниження фактурної вартості товару для сплати в подальшому менших митних платежів. - відсутня інформація щодо додавання до ціни продажу вартості транспортування з Англії до кордону України.

Вище зазначене свідчить про третіх осіб-учасників зовнішньоекономічної операції та про неможливість здійснення числового розрахунку митної вартості. - в свідоцтві про реєстрацію НОМЕР_3 678 1362 від 13.05.2022 відомості про власника оцінюваного ТЗ замальовані (приховані). Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення прихованих власників, неправдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання транспортного засобу.

Згідно вимог наказу ДМСУ від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» та згідно ст.53 та ст.54 МКУ декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін наступні додаткові документи.

Для підтвердження митної вартості декларантом надано: - витяг з мережі інтернет; - платіжний банківський документ від 14.09.2023; - декларацію країни відправлення №23GP08X5 ВІД 30.08.2023; - лист декларанта №250923/10 від 25.09.2023.

Відповідач зазначає, що надані посилання на мережу інтернет не можна перевірити, оскільки такої адреси не існує. В декларації країни відправлення №23GP08X5 від 30.08.2023 та свідоцтві про реєстрацію № 62 від 13.05.2022 вага брутто/нетто 7500кг, однак заявлена до митного оформлення 2474 кг. Декларант відмовився від надання інших додаткових документів, що вимагала митниця на підтвердження складових митної вартості, про що повідомив листом №250923/10 від 25.09.2023. Оскільки позивачем не було надано витребуваних документів на запит митного органу, які б документально підтвердили або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, митна вартість не могла бути визначена за основним методом визначення митної вартості.

З огляду на вищевказане, апелянт вважає, що рішення про коригування митної вартості товару №UA205140/2023/000608/2 від 13.09.2023 є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, положень Митного кодексу та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, а тому є законним та обґрунтованим.

Також судом першої інстанції задоволено вимоги позивача та вирішено стягнути з бюджетних асигнувань Волинської митниці судові витрати в розмірі 15808,90 грн, з них: 10908,90 грн судовий збір, 4000,00 грн витрати на правничу допомогу та 900,00 грн витрати на перекладача. Виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, відповідач вважає, що вирішена судом першої інстанції до стягнення з Волинської митниці сума витрат на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн є не співмірною із заявленими позовними вимогами, складністю справи, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів.

Як свідчать матеріали справи, позивачем до митного оформлення подавались документи, складені англійською мовою, а тому митний орган не вимагав надати переклад поданих до митного оформлення документів. Дана вимога також не ставилася також судом першої інстанції. Тому необхідності в перекладі документів, що надавалися декларантом при здійсненні митного оформлення, не було. Вказана послуга є правом позивача, а не обов`язком визначеним КАС України чи судом, а тому не підлягає відшкодуванню.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що як вбачається із сертифікату відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу від 11.09.2023 №UA1.008711-23, виданого ТзОВ «ДП-Страндартметрологія ООВ», транспортний засіб марка Mitsubishi, модель Fuco Canter, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , є КТЗ спеціального призначення, про що свідчить запис щодо призначення КТЗ за типом кузова SG. Судом також враховано, що відповідно до експортної митної декларації, яка була подана до митного оформлення, а також до суду в перекладі на українську мову, спірний товар був задекларований за кодом 87059080 а не за кодом згідно з УКТЗЕД, як це визначено в оскаржуваному рішенні про визначення коду товару від 13.09.2023 № KT-UA-2023. Доводи відповідача, що згідно з Поясненнями до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності вищевказаний транспортні засоби необхідно класифікувати за кодом 8704 (моторний транспортний засіб для перевезення вантажів), суд вважав безпідставними, оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується правильність віднесення позивачем ТЗ згідно з призначенням та особливостями конструкції до колісного транспортного засобу спеціального призначення. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що Волинська митниця оскаржуваним рішенням про визначення коду товару від 13.09.2023 № KT-UA-2023 безпідставно класифікувала спірний товар за кодом УКТЗЕД , та, як наслідок, видана на підставі вказаного рішення картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/006317 також є необґрунтованою, у зв`язку із чим позовні вимоги про визнання протиправними та скасування вказаного рішення та картки відмови належить задовольнити.

В оскаржуваному рішенні відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що розбіжності, про які зазначено у цих рішеннях про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта. Декларантом до митної декларації було надано фактуру (інвойс), який є доказом здійснення операцій купівлі-продажу товарів, належить до групи документів, що є підставою для розрахунку податків за законодавством країни експорту. Твердження відповідача про наявність розбіжностей у вартості товару в євро, зазначеній в рахунку-фактурі (інвойсі), та у декларації країни експорту, яка зазначена в фунтах стерлінгах (при конвертації валют), не може бути підставою для коригування митної вартості з огляду на те, що відповідно до пункту 5.3 Договору купівлі-продажу від 17.08.2023 № 21/1-2023 вартість товару визначається в євро. Згідно з наданим до митного оформлення інвойсом вартість товару визначалась в євро, тобто, вартість товару у фунтах стерлінгах сторонами контракту взагалі не визначалась.

На думку суду, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що вказані вище розбіжності не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення у спірних випадках митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

При вирішенні питання щодо стягнення судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу та за послуги перекладу) судом враховано складність справи (справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, з урахуванням усталеної практики Верховного Суду у цій категорії справ) та значення справи для сторін, час, який об`єктивно був витрачений адвокатом на надання послуг, та їх обсяг, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, зважаючи на заперечення представника відповідача обґрунтованості та співмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката, дійшов висновку про те, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути 4000,00грн витрат на професійну правничу допомогу. Також судом зазначено, що підстави для відшкодування позивачу у повному обсязі витрат на залучення перекладача (для перекладу документів у справі) відсутні. Керуючись принципом співмірності цих витрат обсягу виконаної роботи (з урахуванням кількості текстової інформації, перекладеної на українську мову, у документах, що є письмовими доказами у справі), на користь позивача за рахунок відповідача належить стягнути витрати у розмірі 900,00 грн, що згідно із бухгалтерською довідкою становить вартість перекладу банківського платіжного документа та інвойсу.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ТзОВ «Спецкомунтех» через уповноваженого декларанта на митний пост Волинської митниці подано МД від 12.09.2023 №23UA67U4, за якою задекларовано ввезення товару: «Колісний транспортний засіб спеціального призначення б/в (сміттєвоз): марка Mitsubishi, модель Fuco Canter, календарний рік виготовлення - 2014, модельний рік виготовлення - 2014, номер кузова (шасі) TYBFEB71CDLY02602, тип двигуна; дизельний, робочий об`єм; 2998 см.куб., потужність: 110 кВт, категорія N2, колісна формула: 4x2, кількість місць для сидіння (включаючи водія) - 3, маса в разі максимального завантаження - 7,5 т. тип ТЗ: колісний транспортний засіб спеціального призначення, призначений виключно для механічного завантаження, перевезення та розвантаження твердих побутових відходів (сміттєвоз). На автомобіль встановлено пресувальний пристрій та підйомний механізм (які є невід`ємною частиною спецтехніки). Виробник: «MITSUBISHI FUCO TRUCK & BUS CORPORATION», PT. Торговельна марка; «MITSUBISHI».

До митного оформлення разом із вказаною МД було подано пакет документів: фактура (інвойс) від 25.08.2023 FV0015/08/2023, акт огляду від 13.09.2023 №23UA67U4, свідоцтво про реєстрацію від 13.05.2022 № 62, висновки про якісні характеристики від 11.09.2023 № 12585/23 експертна довідка, контракт від 17.08.2023 № 21/1-2023, висновок про походження від 11.09.2023 №12585/23, сертифікат відповідності від 11.09.2023 №UA.011.008711-23.

При цьому, згідно із графою 33 МД від 12.09.2023 № 23UA67U4 вказаний товар, що ввозився на митну територію України на адресу ТзОВ «Спецкомунтех», був задекларований за кодом згідно з УКТЗЕД, ціна товару згідно із графою 42 МД 11200,00 євро.

13.09.2023 Волинська митниця прийняла рішення про визначення коду товару за № KT-UA-2023, відповідно до якого товар «Колісний транспортний засіб спеціального призначення б/в (сміттєвоз): марка Mitsubishi, модель Fuco Canter, календарний рік виготовлення - 2014, модельний рік виготовлення - 2014, номер кузова (шасі) TYBFEB71CDLY02602, тип двигуна; дизельний, робочий об`єм; 2998 см.куб., потужність: 110 кВт, категорія N2, колісна формула: 4x2, кількість місць для сидіння (включаючи водія) - 3, маса в разі максимального завантаження - 7,5 т. тип ТЗ: колісний транспортний засіб спеціального призначення, призначений виключно для механічного завантаження, перевезення та розвантаження твердих побутових відходів (сміттєвоз). На автомобіль встановлено пресувальний пристрій та підйомний механізм (які є невід`ємною частиною спецтехніки). Виробник: «MITSUBISHI FUCO TRUCK & BUS CORPORATION», PT. Торговельна марка; «MITSUBISHI», який був заявлений до митного оформлення за МД від 12.09.2023 №23UA67U4 за кодом згідно з УКТЗЕД, класифіковано за кодом згідно з УКТЗЕД.

Крім того, Волинська митниця прийняла картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205140/2023/006317.

Волинська митниця прийняла також рішення про коригування митної вартості товарів №/2023/000608/2 від 25.09.2023.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №/2023/000608/2 від 25.09.2023 вбачається, що митна вартість товару не була визнана митним органом у зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності: згідно декларації країни відправлення №23GB08X5 від 30.08.2023 відправником є Commercial vehicle auctions LTD (Англія), однак відповідно до інвойсу продавцем є Westautotrade Sp. z o.o. (Польща); в декларації країни відправлення (Англія) вартість транспортного засобу становить 9275 Фунтів стерлінгів, а в інвойсі 11200 Євро; відсутня інформація щодо додавання до ціни продажу вартості транспортування з Англії до кордону України. в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу №62 від 13.05.2022 відомості про власника оцінюваного транспортного засобу замальовані (приховані).

В зв`язку із наявністю розбіжностей та відповідно до частин другої, третьої статті 53 МК України декларанту була надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, зокрема: 1) договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 5) банківський платіжний документ, якщо рахунки сплачено; 6) інформацію про власника оцінюваного ТЗ, зазначену в свідоцтві про реєстрацію.

Для підтвердження митної вартості декларантом надано: витяг з мережі інтернет; платіжний банківський документ від 14.09.2023; декларацію країни відправлення №23GP08X5 від 30.08.2023. В цих документах митним органом також виявлено недоліки, зокрема: надані посилання на мережу інтернет не можна перевірити, оскільки такої адреси не існує; в декларації країни відправлення № 23GP08X5 від 30.08.2023 та свідоцтві про реєстрацію № 62 від 13.05.2022 вага брутто/нетто 7500 кг, однак заявлена до митного оформлення 2474 кг.

Листом від 25.09.2023 № 250923/10 позивач звернувся до відповідача щодо здійснення митного оформлення сміттєвоза, оскільки були надані всі можливі документи.

З графи 33 рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000608/2 від 25.09.2023 вбачається, що документи, подані до митного оформлення, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Декларанту надіслано вимогу відповідно до частини другої, третьої статті 53 МК України про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості та у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, заявлену митну вартість не визнано. Проведено консультації з декларантом згідно із статтею 57 МК України. Митну вартість визначено за резервним методом (стаття 64 МК України). Рівень митної вартості визначено на підставі цінової інформації інтернет джерела www.machinio.com, де митна вартість товару становить 33574 Євро.

В подальшому, вказаний товар було випущено у вільний обіг та оформлено за МД № 23UA02U4, у графі 33 якої товар був задекларований за кодом згідно з УКТЗЕД.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Частиною першою статті 67 Митного кодексу України визначено, що Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів (далі - ГС) і затверджується Законом України «Про Митний тариф України».

Українську класифікацію товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) розроблено на виконання Україною своїх міжнародних зобов`язань, а саме: положень Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів (далі - Конвенція), Договірною стороною якої Україна стала згідно з Указом Президента України від 17.05.2002 №466/2002 «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів» з набуттям усіх прав та зобов`язань, передбачених статтями Конвенції.

Чинна УКТ ЗЕД затверджена Законом України «Про Митний тариф України».

Статтею 68 Митного кодексу України встановлено, що ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ведення УКТ ЗЕД, крім іншого, передбачає прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТ ЗЕД у складних випадках.

Згідно з частинами першою, восьмою статті 257, частиною першою статті 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Кодексом. Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною першою статті 69 Митного кодексу України визначено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Код товару декларується декларантом або уповноваженою ним особою.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД (частина друга статті 69 Митного кодексу України).

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари (частина четверта статті 69 МК України).

Відповідно до частини сьомої статті 69 Митного кодексу України рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Відповідно до положень Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД Митного тарифу України, встановленого Законом України "Про Митний тариф України", класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного; (b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару; (b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати; (c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Зазначеними Правилами передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої позиції слід виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД.

Як встановлено судом першої інстанції, що згідно із сертифікатом відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу від 11.09.2023 №UA1.008711-23, виданого ТзОВ «ДП-Страндартметрологія ООВ», транспортний засіб марка Mitsubishi, модель Fuco Canter, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , є КТЗ спеціального призначення, про що свідчить запис щодо призначення КТЗ за типом кузова SG. Відповідно до експортної митної декларації, яка була подана до митного оформлення, а також до суду в перекладі на українську мову, спірний товар був задекларований за кодом 87059080 а не за кодом згідно з УКТЗЕД, як це визначено в оскаржуваному рішенні про визначення коду товару від 13.09.2023 № KT-UA-2023.

Відповідно до пояснень щодо товарної позиції 8704, остання має назву моторні транспортні засоби для перевезення вантажів. До цієї товарної позиції включаються, зокрема: звичайні вантажні автомобілі та автофургони (відкриті, з брезентовим верхом, закриті і т. п.); автомобілі для доставляння товарів та автофургони усіх видів, автофургони для перевезення домашніх речей; вантажні автомобілі з автоматичними розвантажувальними пристроями (з перекидним кузовом і т.п.); автомобілі-цистерни (незалежно від того, обладнані вони насосами чи ні); авторефрижератори або автомобілі з ізотермічними кузовами; багатоярусні вантажні автомобілі для перевезення кислоти в суліях, балонів з бутаном і т. п.; важкі вантажні автомобілі з низько розташованими рамами і навантажувальними похилими трапами для перевезення танків, підіймачів або екскаваторів, електричних трансформаторів і т. п.; вантажні автомобілі, спеціально призначені для перевезення свіжого бетону, крім бетономішалок товарної позиції 8705; машини для вивезення сміття, незалежно від того, обладнані вони навантажувальними, трамбувальними, демпфірувальними та іншими пристроями чи ні.

До товарної позиції 8705 (моторні транспортні засоби спеціального призначення, крім призначених головним чином для перевезення людей або вантажів (наприклад, автомобілі вантажні для аварійного ремонту, автокрани, автомобілі пожежні, автобетономішалки, автомобілі прибиральні для доріг, автомобілі поливомийні, автомобілі-майстерні, радіологічні автомобілі), то до цієї товарної позиції включається ряд видів транспортних засобів, спеціально сконструйованих або пристосованих для розміщення різних пристроїв, які надають їм можливості виконувати визначені нетранспортні функції; тобто основною метою транспортного засобу цієї товарної позиції не є перевезення людей або вантажів.

До цієї товарної позиції включаються: (1) Автомобілі вантажні аварійні, що являють собою автомобільні шасі з підлогою або без неї та обладнані підіймальними пристроями, такими як неповоротні крани, козли, блоки чи лебідки, і призначені для підіймання і буксирування транспортних засобів в аварійному стані. (2) Автомобілі-насоси, обладнані насосом, як правило, з приводом від двигуна автомобіля (наприклад, пожежні автомобілі). (3) Вантажні автомобілі, обладнані драбинами або підіймальними платформами для ремонту контактних підвісних мереж, вуличного освітлення і т.п.; вантажні автомобілі з регульованою стрілою і платформою для кінознімального чи телевізійного устаткування. (4) Вантажні автомобілі, застосовувані для очищення вулиць, стічних канав, аеродромних злітно-посадочних смуг і т. п. (наприклад, автомобілі для прибирання доріг (підмітальні машини), автомобілі-розкидувачі, комбіновані підмітально-мийні машини та асенізаційні машини). (5) Снігоочисні та снігоприбиральні машини з умонтованим устаткуванням; тобто автомобілі, створювані винятково для снігоприбирання і, як правило, з турбінами, обертальними лопатками і т. п., з приводом або від двигуна автомобіля, або від окремого двигуна. В усіх випадках змінне снігоочисне або снігоприбиральне обладнання всіх типів не включається до цієї товарної позиції (товарна позиція 8430), незалежно від того, подане воно змонтованим на автомобілі чи ні. (6) Вантажні автомобілі-розкидувачі всіх видів з нагрівальним устаткуванням або без нього, з устаткуванням для розподілу гудрону або гравію, для сільськогосподарських цілей і т. п. (7) Автокрани, не призначені для перевезення вантажів, які складаються з автомобільного шасі, на якому постійно встановлена кабіна і поворотний кран. Проте вантажні автомобілі з самонавантажувальними пристроями не включаються до цієї товарної позиції (товарна позиція 8704). (8) Автобурові (тобто вантажні автомобілі, обладнані вишкою в комплекті з краном, лебідками та іншими пристроями для буріння і т.п.). (9) Вантажні автомобілі, обладнані штабелеукладачами (тобто рухомою платформою, виконаною рухомою на вертикальній основі, і яка, як правило, має привід від двигуна автомобіля). Проте до цієї товарної позиції не включаються самозавантажні автомобілі, обладнані лебідками, підіймальними пристроями і т.п., але призначені переважно для перевезення вантажів (товарна позиція 8704). (10) Автобетономішалки, що складаються з кабіни та автомобільного шасі, на якому постійно змонтована бетономішалка, пристосована як для виготовлення, так і для перевезення бетону. (11) Пересувні електрогенераторні агрегати, що складаються з вантажного автомобіля, на якому змонтований електрогенераторний агрегат, з приводом або від двигуна автомобіля, або від окремого двигуна. (12) Автомобілі радіологічні (з рентгенівськими установками) (наприклад, обладнані медичним кабінетом, затемненим приміщенням і повним набором рентгенівського устаткування). (13) Пересувні клініки (медичні або стоматологічні) з операційною, устаткуванням для анестезування та іншою хірургічною апаратурою. (14) Автомобілі-прожектори, що мають прожектор, змонтований на автомобілі, причому живлення звичайне здійснюється від генератора, який має привід від двигуна автомобіля. (15) Автофургони для позастудійного радіомовлення та телемовлення. (16) Автофургони телеграфні, радіотелеграфні чи радіотелефонні, приймальні та передавальні; радіолокаційні автоустановки. (17) Іподромні автофургони, обладнані лічильними машинами для автоматичного підрахунку виграшів на перегонах. (18) Пересувні лабораторії (наприклад, для контролю експлуатаційних характеристик сільськогосподарських машин). (19) Випробувальні вантажні автомобілі з реєструвальними приладами для визначення тягових зусиль автомобілів, які буксирують їх. (20) Пересувні хлібопекарні з повним устаткуванням (тістозамішувач, піч і т.п.); польові кухні. (21) Автомобілі-майстерні, обладнані різними верстатами та інструментом, зварювальними пристроями тощо. (22) Пересувні банки, пересувні бібліотеки і пересувні автовиставки для демонстрації товарів.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону № 2344-ІІІ транспортні засоби за своїм призначенням поділяються на: транспортні засоби загального призначення; транспортні засоби спеціалізованого призначення; транспортні засоби спеціального призначення.

Статтею 1 Закону № 2344-ІІІ визначено, що: - транспортний засіб загального призначення - транспортний засіб, не обладнаний спеціальним устаткуванням і призначений для перевезення пасажирів або вантажів (автобус, легковий автомобіль, вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу); - транспортний засіб спеціалізованого призначення - транспортний засіб, який призначений для перевезення певних категорій пасажирів чи вантажів (автобус для перевезення дітей, осіб з інвалідністю, пасажирів певних професій, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, ритуальний автомобіль тощо) та має спеціальне обладнання (таксі, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо); - транспортний засіб спеціального призначення - транспортний засіб, призначений для виконання спеціальних робочих функцій (для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автобетономішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).

Суд першої інстанції вважав, що доводи відповідача, що згідно з Поясненнями до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності вищевказаний транспортні засоби необхідно класифікувати за кодом 8704 (моторний транспортний засіб для перевезення вантажів), безпідставними, оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується правильність віднесення позивачем ТЗ згідно з призначенням та особливостями конструкції до колісного транспортного засобу спеціального призначення.

Враховуючи вищенаведені обставини справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Волинська митниця в оскаржуваному рішенні про визначення коду товару від 13.09.2023 № KT-UA-2023 безпідставно класифікувала спірний товар за кодом УКТЗЕД , та, як наслідок, видала на підставі вказаного рішення картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/006317.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Відповідно до частини 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 статті 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частин 1-3 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з статтею 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 55 Митного кодексу письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 23.10.2020 справа №820/3231/16, обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (стаття 53) заборонено.

Як зауважив Верховний Суд у постанові від 21.05.2021 у справі № 820/307/17, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності. Наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Аналізуючи доводи апелянта та матеріали справи колегія суддів враховує, що до митної декларації на підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товарів та обраного методу її визначення, разом з декларацією декларант надав митному органу такі документи: фактура (інвойс) від 25.08.2023 FV0015/08/2023, акт огляду від 13.09.2023 №23UA67U4, свідоцтво про реєстрацію від 13.05.2022 № 62, висновки про якісні характеристики від 11.09.2023 № 12585/23 експертна довідка, контракт від 17.08.2023 № 21/1-2023, висновок про походження від 11.09.2023 №12585/23, сертифікат відповідності від 11.09.2023 №UA.011.008711-23.

Додатково декларантом митному органу було надано - витяг з мережі інтернет; - платіжний банківський документ від 14.09.2023; - декларацію країни відправлення №23GP08X5 від 30.08.2023.

Дослідивши документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що такі містять чітку і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, які у сукупності підтверджують числові значення митної вартості (її складових) та не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом, а відповідачем в рішенні про коригування митної вартості не обґрунтовано, яким чином вказані розбіжності і неточності впливають на митну вартість товару чи її складових.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, без наведення детальних пояснень щодо зроблених коригувань, порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості тощо, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відповідача були відсутні фактичні підстави для коригування заявленої декларантом митної вартості. Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

При цьому, сам лише факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 29 травня 2012 року у справі № 21-91а12 та від 31 березня 2015 року у справі № 21-127а15.

Виходячи з наведеного у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що надані позивачем документи підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод їх визначення, тому у контролюючого органу були відсутні підстави для визначення митної вартості ввезеного товару не за ціною договору, а за резервним методом, відповідно до статті 64 МК України.

Суд наголошує, що однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 по справі №520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

Ураховуючи викладене, суд вважає необґрунтованим висновок митного органу про те, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши правомірність прийнятого відповідачем рішення згідно до вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що таке вказаним вище критеріям не відповідає, тому рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів є протиправними та підлягає скасуванню.

Що стосується правничої допомоги та послуг перекладача то колегія суддів надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходить із того, що згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту першого частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статей 1, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною сьомою статті 134 КАС України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем, на підтвердження витрат на правничу допомогу, подав договір про надання правової допомоги від 15.02.2023 № 03/15-02 та додаткову угоду, акту здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг), квитанції від 11.01.2024 № 6/03/15-02, адвокат Виш А.А. надала позивачу правову допомогу в сумі 6000,00 грн. З пункту 1 додаткової угоди вбачається, що сплачена сума є фіксованим розміром гонорару.

На підтвердження понесених витрат на переклад документів позивачем надано договору про надання послуг перекладу від 02.10.2023 № 9, акту виконаних робіт від 17.11.2023 № РА-0000118, рахунку від 17.11.2023 № СФ-0000117, бухгалтерську довідку від 17.11.2023, з яких вбачається, що ТзОВ «Ла-Віта» надало послуги з перекладу для ТзОВ «Спецкомунтех» в розмірі 2640,00 грн щодо перекладу з англійської на українську мову чотирьох документів.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що розрахунок правничої допомоги та послуг з перекладу документів у розмірі 4900,00 грн співмірний у співвідношенні до обсягу наданих позивачу послуг та складності справи.

Також у відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу за супроводження справи в апеляційній інстанції в сумі 3000,00 грн.

Відповідачем до суду апеляційної інстанції подано клопотання про зменшення суми витрат на правничу допомогу. Клопотання обгрунтовано тим, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації та запровадженням по всій території України воєнного стану, виникла необхідність перерозподілу бюджетних коштів, виділених Волинській митниці, на потреби Збройних Сил України, що призвело до відсутності бюджетного фінансування на поточні потреби митниці, в тому числі і сплату витрат на професійну правничу допомогу та інших судових витрат. Апелянт вважає, що заявлена вимога представника позивача не підлягає задоволенню.

На думку апеляційного суду, зазначена вартість виконаної роботи є значно завищеною і на переконання апеляційного суду, з урахуванням наведених правових норм та встановлених фактичних обставин обґрунтованим та достатнім буде розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу під час апеляційного розгляду справи адвокатом Виш А.А. у сумі 1000 грн, які слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява №65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), Проніна проти України (заява №63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява №4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року у справі № 140/219/24 - без змін.

Стягнути з бюджетних асигнувань Волинської митниці ( ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецкомунтех» () 1000 (одну тисячу) грн 00 коп судових витрат на професійну правничу допомогу за супроводження справи в апеляційній інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк
Повний текст постанови складено 13.05.2024