Справа № 420/3588/24
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3588/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якій позивачі просять:

визнати протиправним та скасувати рішення Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо відмови у визнанні батьківства щодо неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , викладене у листі від 22.09.2023 № 149/24.29-38;

зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) включити до актового запису № 2258 від 04.10.2022, складеного на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інформацію про батька, а саме: прізвище « ОСОБА_4 », ім`я « ОСОБА_5 », по батькові « ОСОБА_6 », дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 », громадянство «Громадянин Сирійської Арабської Республіки», місце проживання « АДРЕСА_1 », підстава запису відомостей про батька «Спільна заява батьків про визнання батьківства від 05.09.2023 року»;

зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису № 2258 від 04.10.2022 року, складеного на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_4 », по батькові з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_5 ».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.09.2023 позивачі звернулися до відповідача із спільною заявою про визнання батьківства відносно їхнього спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На вказане звернення позивачі отримали лист відповідача від 22.09.2023 №149/24.29-38, із змісту якого вбачається, що їм відмовлено у визнанні батьківства, через те, що паспортний документ батька втратив дійсність - 06.08.2016, тобто на момент подання заяви про визнання батьківства, паспорт був недійсним та про можливість вирішення зазначеного питання у судовому порядку. Абазід ОСОБА_5 , як особа яка звернулася до ДМС України за визнанням біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не має можливості скористатися ані захистом, ані допомогою країни громадянської належності - Сирійської Арабської Республіки. Таким чином, позивач об`єктивно не має можливості надати відповідачу дійсний паспортний документ, оформлений органами Сирійської Арабської Республіки. 3 огляду на зміст вказаного листа, позивачі вважають прийняте рішення про відмову у визнанні батьківства незаконним, а тому звернулися до Одеського окружного адміністративного суду із даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 08.02.2024 року позовну заяву було залишено без руху. Надано 10-денний строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 11.03.2024 ухвалено прийняти до розгляду позовну заяву; відкрити провадження у адміністративній справі; розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

25.03.2024 до суду від відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та вказує, що оскільки чинний паспортний документ іноземця заявником надано не було, Відділ прийшов до вмотивованого висновку щодо неможливості внесення змін до актового запису про народження. Також, відповідач зазначає, що позивач, не володіючи українською (державною) мовою звернувся до відділу без перекладача, що суперечить чинному законодавству.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено таке.

Абазід ОСОБА_5 та ОСОБА_2 05.09.2023 звернулись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Відділ) із заявою про визнання батьківства.

У вказаній заяві позивачі зазначали: «Я, ОСОБА_1 , визнаю себе батьком ОСОБА_3 , РНОКПП дитини - НОМЕР_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_2 .

Я, ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 , підтверджую, що ОСОБА_1 є його батьком.

Відповідно до ст.126 Сімейного кодексу України, просимо внести відомості про батька до актового запису про народження дитини та присвоїти їй прізвище батька ОСОБА_4 та повторно видати нове свідоцтво про народження дитини».

Також, у вказаній заяві від 05.09.2023 зазначено про реєстрацію народження дитини та повідомлення про заявників: прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, громадянство, місце проживання, паспортний документ, відомості про присвоєння РНОКПП громадянки України.

До заяви від 05.09.2023 додано: свідоцтво про народження НОМЕР_2 ; копію довідки про звернення за захистом в Україні №003145; копію довідки №А1-175303-ф/л від 04.09.2023; копію паспортного документа №005599533 з перекладом; копію паспортного документа НОМЕР_3 ; копію витягу з реєстру територіальної громади від 01.08.2023 №2023/005865357; копію картки фізичної особи платника податків від 24.11.2000; копію наказу №51 від 13.03.2023.

Матеріали справи містять свідоцтво про народження НОМЕР_2 ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У вказаному свідоцтві зазначені батьки дитини: батько - ОСОБА_9 , мати - ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади, місце проживання ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки від 04.09.2023 №А1-175303-ф/л, місце перебування ОСОБА_1 зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 .

Матеріали справи містять паспорт № НОМЕР_4 Сирійської Арабської Республіки виданий на ім`я ОСОБА_1 , термін дії якого до 06.08.2016.

Матеріали справи містять довідку про звернення за захистом в Україні №003145 від 23.02.2023 терміном дії до 13.03.2024, що видана на ім`я ОСОБА_1 .

Головним управлінням ДМС в Одеській області прийнято наказ від 13.03.2023 №51 «Про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту», відповідно до якого наказано прийняти рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту громадянина Сирії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скерував лист від 22.09.2023 №149/24.29-38, у якому зазначив, що заяву про визнання батьківства від 05.09.2023 розглянуто. При аналізі наданих документів встановлено, що мати дитини гр. ОСОБА_2 та особа, яка хоче визнати батьківство, ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі не перебувають, а також паспортний документ батька втратив дійсність - 06.08.2016, тобто на момент подання заяви про визнання батьківства паспорт батька є недійсним. Крім того, Відділ вказує, що заява була складена без присутності перекладача, що суперечить чинному законодавству.

Враховуючи викладене, Відділ прийшов до висновку, що внести зміни в актовий запис про народження №2258 від 04.10.2022, складений Відділом на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі заяви про визнання батьківства не вбачається можливим у зв`язку з протерміновим паспортним документом гр. Абазід ОСОБА_5 .

У листі від 22.09.2023 №149/24.29-38 Відділ зазначив, що радить заявникам вирішувати питання щодо внесення змін у зв`язку з визнанням батьківства у судовому порядку.

Вважаючи відмову Відділу протиправною, а свої права порушеними, позивачі звернулись до суду з позовною заявою.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з такого.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (п.1 ч.2 ст.2 КАС України).

Суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків).

У справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану, суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану, зокрема факт приналежності до тієї чи іншої національності.

Частиною 2-3 статті 49 Цивільного кодексу України визначено, що актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Вирішуючи спір суд зазначає, що згідно Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 № 2398-VІ регулюються відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 2 даного Закону актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. За ст. 4 Закону органами державної реєстрації актів цивільного стану, є зокрема, відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану). Відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження (ч. 1 ст. 6 Закону).

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (ч.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

Положеннями статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Згідно ст. 9 вказаного Закону правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану визначений Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793 (далі - Правила).

В свою чергу, пунктом 1.1 Правил передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами (п. 15 Правил ). Згідно п. 1.7 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку (п.1.15 Правил).

На підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку (п.2.12 Правил).

За наявності заяви матері та батька дитини про визнання батьківства в актовий запис про народження, який складено відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України, уносяться відомості про батька, змінюється по батькові дитини і, на бажання батьків, змінюється її прізвище (п.2.16.16).

Підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є заява про визнання батьківства (додаток 3) (п.2.13.4 Правил).

Суд звертає увагу, що зі змісту листа відповідача від 22.09.2023 №149/24.29-38 вбачається, що зауваження, щодо змісту і форми заяви, яку подала позивач у відповідача відсутні, а їх наявність не слугувала підставою для відмови.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що з метою внесення відповідних змін до актових записів цивільного стану зацікавлена особа подає до уповноваженого органу заяву, а відповідний орган має скласти обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Проте, відповідачем, в порушення вищевказаних вимог, за результатами розгляду заяви позивачів щодо внесення змін до актового запису цивільного стану не складено обґрунтованого висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову у внесенні таких змін.

Судовим розглядом встановлено, що позивачі звернулися до відповідача із заявою від 05.09.2023 щодо внесення змін до актового запису цивільного стану, за наслідками розгляду якої суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідні управлінські рішення - розглянути питання про складення висновку або направити заяву за належністю, в той час, як останній протиправно направив позивачу відповідь у формі листа. Відсутність належним чином оформленого висновку за результатами розгляду заяви позивачів, свідчить про те, що уповноважений орган не вчинив необхідних дій, які він повинен був вчинити відповідно до вимог чинного законодавства. Наданий відповідачем лист, в якому викладено інформацію про відсутність підстав для внесення змін до актового запису цивільного стану не є обґрунтованим висновком про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану.

Отже, Відділом допущено протиправну бездіяльність щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 05.09.2023 про визнання батьківства.

Щодо причин відмови, які викладені у листі від 22.09.2023 №149/24.29-38, то вони є необгрунтованими.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Згідно з ч.1 ст.7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У першу чергу, суд зазначає, що в силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння.

Згідно з ч. 22 ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, зобов`язані мати дійсний паспортний документ.

Відповідно до ч. 16 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», паспортний документ іноземця - документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем надано Відділу на підтвердження своєї особи паспортний документ, який мав прострочений термін дії. Разом з цим суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб`єктності та основних прав і свобод людини. При цьому суд враховує факт звернення за захистом в Україні позивача на момент подання заяви від 05.09.2023. До заяви від 05.09.2023 ОСОБА_1 додав довідку про звернення за захистом в Україні № 013145, яка є документом для реалізації прав, передбачених законами України для особи, яка звернулась із заявою про визнання біженцем. За таких обставин, керуючись приписами ч. 2 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», незважаючи на те, що у паспортного документа іноземця позивача закінчився термін, позивач має право на визнання її правосуб`єктності та її основних прав і свобод людини, зокрема право на повагу до сімейного життя, збереження зв`язку зі своєю дитиною.

Тому, суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно відмовлено у внесення змін до актового запису про народження з цієї підстави.

Відповідач також зазначає, що позивач, не володіючи українською (державною) мовою звернувся до відділу без перекладача, що суперечить чинному законодавству.Так, відповідно до п.2.4 Правил, якщо заявник не володіє державною мовою, заява може бути складена іншою особою в присутності перекладача та підписана заявником, про що на ній робиться відповідний запис. В той же час відповідачем не доведено, що ОСОБА_1 державною мовою не володіє, оскільки відсутність доказів засвідчення відповідного рівня володіння державною мовою не є беззаперечним висновком про не володіння особою державною мовою на певному рівні.

Вирішуючи даний спір, суд також враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, і у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення суду.

Аналіз норм ст. 245 КАС України, у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 КАС України, свідчить про те, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача. Якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Виходячи з встановлених фактичних обставин справи, приймаючи до уваги повноваження суду при вирішенні справи, передбачені ст. 245 КАС України, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача в спірних правовідносинах буде зобов`язання Відділ повторно розглянути заяву про визнання батьківства від 05.09.2023.

З огляду на це, суд вважає, що відповідно до ст. 9 КАС України, слід за необхідне задовольнити позов у вище зазначений спосіб.

Щодо позовних вимог зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) включити до актового запису № 2258 від 04.10.2022 , складеного на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інформацію про батька, а саме: прізвище « ОСОБА_4 », ім`я « ОСОБА_5 », по батькові « ОСОБА_6 », дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 », громадянство «Громадянин Сирійської Арабської Республіки», місце проживання «Україна, м. Одеса, вул. Льва Толстого, буд. 7», підстава запису відомостей про батька «Спільна заява батьків про визнання батьківства від 05.09.2023 року» та зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису № 2258 від 04.10.2022 року, складеного на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_4 », по батькові з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_5 », суд зазначає, що у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, оскільки відповідачем заява позивачів не була розглянута у порядку та спосіб передбачена законом та за результатами її розгляду не було прийнято відповідне рішення по суті, тобто відповідачем не реалізовано надані йому дискреційні повноваження, а тому ці позовні вимоги є передчасними.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Беручи до уваги наведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Наявною у матеріалах справи доказами підтверджено, що позивачі під час звернення до суду з вказаним позовом сплатили судовий збір у загальному розмірі 2422,40 грн.

Позивачу відшкодовуються витрати по сплаті судового збору за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 243-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 05.09.2023 про визнання батьківства.

Зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 05.09.2023 про визнання батьківства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) () судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) () судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА