Справа № 320/8920/23
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 року Київ Справа №320/8920/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії та не проведення індексації пенсії в 2021 та 2022 роках;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів в зв`язку з не своєчасною виплатою пенсії за період з серпня 2020 року по листопад 2022 року включно в розмірі 143,2% та провести індексацію пенсії із застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з 01.03.2021 - 1,11, та з 01.03.2022 - 1,14.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач протиправно відмовив у нарахуванні та виплаті компенсації за порушення строків виплати пенсії в сумі 245722, 76 грн за період з 24.07.2020 по 31.12.2022 на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.01.2022 по справі №640/404/21 по справі №640/404/21 та Постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022 року по справі №640/404/21 у відповідності до вимог Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159.

Крім того, зазначив, що відповідачем не проведено належним чином індексація його пенсії із застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з 01.03.2021 - 1,11, та з 01.03.2022 - 1,14

Ухвалою суду від 06.04.2023 відкрито провадження в справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що у пенсійного органу відсутні підстави для перерахунку пенсії, її виплата проводиться відповідно до чинного законодавства. Підстави для нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії відсутні.

Позивачем надано суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що має право на своєчасний та повний перерахунок пенсії і у відзиві відповідач не спростував наведені в позові твердження та аргументи стосовно суті вимог позивача, тому просив позов задовольнити.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

25.11.2020 року ОСОБА_1 по досягненню пенсійного віку, встановленого пунктом 2 частини 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою встановленого зразка та необхідними документами про призначення пенсії на пільгових умовах.

Однак, рішенням від 08.12.2020 року відповідач відмовив в призначенні пенсії позивачу.

Вважаючи рішення щодо відмови в призначенні пенсії протиправним позивач звернувся до суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2022 року у справі №640/404/21 визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, викладену у листі від 08.12.2020 №2600-0303-8/174163; Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.11.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року по справі № 640/404/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, виклавши абзац третій та четвертий резолютивної частини рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2022 року в наступній редакції: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві () призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 24.07.2020".

Після звернення позивача до відповідача із заявою про виконання рішення суду, останнє було виконано в повному обсязі.

07.12.2022 представником позивача відповідачу був направлений адвокатський запит яким просив повідомити день та розмір виплати заборгованості з виплати пенсії ОСОБА_1 з 24.07.2020 та вислати відповідний помісячний розрахунок заборгованості.

Листом від 09.12.2022 року №2600-0202-8/163595 представнику позивача повідомлено, що за період з 24.07.2020 по 31.12.2022 пенсійні кошти нараховані у розмірі 24 5722, 76 грн., виплата коштів на виконання рішення суду здійснюється в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Згідно наданого відповідачем листа від 09.12.2022 та розпорядження про призначену пенсію вбачається що відповідачем не проведено належним чином індексація його пенсії із застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з 01.03.2021 - 1,11, та з 01.03.2022 - 1,14, а на заборгованість не нарахована компенсація за несвоєчасну виплату пенсії.

З листа Представника уповноваженого Верховної Ради з прав людини вбачається що пенсію за період з 24.07.2020 по 31.12.2022 в сумі 245722,76 позивачу виплачено в грудні 2022 року.

Листом від 05.12.222 №26778-25773/Е-02/8-2600/22 відповідачем відмовлено позивачу у нарахуванні та виплаті компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів ї виплати.

Вважаючи бездіяльність щодо не нарахування і не виплати вищевказаної компенсації за несвоєчасну виплату пенсії, а також щодо не проведення індексації пенсії позивача належним протиправними позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статтею 7 Закону № 2050-III відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Відповідальність власника або уповноваженого ним органу (особи) за несвоєчасну виплату доходів визначається відповідно до законодавства.

Суд зазначає, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті.

А тому тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

Отже, у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати саме з моментом отримання листа-відповіді відповідача про відмову у виплаті позивачу компенсації відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 пов`язується початок перебігу строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення власника або уповноваженого ним органу (особи) щодо відмови у виплаті відповідної компенсації та зобов`язання останнього її виплатити.

Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 09 червня 2021 року у справі № 240/186/20.

Таким чином, необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до відповідача із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050-III, за наслідками розгляду якої відповідач може або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, або відмовити у її виплаті. А тому тільки в разі відмови відповідача виплатити таку компенсацію позивач набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

Як встановлено судом позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини пенсії, у зв`язку з порушенням строків виплати їй заборгованої пенсії за період з 24.07.2020 по 31.12.2022.

Відповідач листом від 05.12.2022 повідомив позивача про відсутність правових підстав для нарахування та виплати йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у відповідності до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Відповідно до положень статті 1 Закону № 2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно положень статті 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (частина друга статті 2 Закону № 2050-III).

Статтею 3 Закону № 2050-III передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно положень статті 4 Закону № 2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до статті 6 Закону № 2050-III компенсацію виплачують за рахунок: коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18 листопада 2014 року у справі № 21-518а14, від 11 липня 2017 року у справі № 21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 06 лютого 2018 року у справі № 681/423/15-а, від 20 лютого 2018 року у справі № 522/5664/17, від 21 червня 2018 року у справі № 523/1124/17, від 03 липня 2018 року у справі № 521/940/17, від 05 жовтня 2018 року у справі № 127/829/17.

Таким чином, оскільки несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулось у зв`язку з неправомірним діями Управлінням Пенсійного фонду, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, тому позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 14 квітня 2021 року у справі № справа № 465/322/17.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що бездіяльність відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої пенсії є протиправними, як наслідок, відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити позивачу зазначену компенсацію, без зазначення розміру такої компенсації (143,2 %), позаяк обрахунок конкретної суми компенсації належить до дискреційних повноважень відповідача, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо індексації пенсії cуд також зазначає наступне.

Частиною 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Постановою КМУ від 22 лютого 2021 р. № 127 передбачено, що перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", проводиться з 1 березня із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11.

Постановою КМУ від 16 лютого 2022 р. № 118 установлено що з 1 березня 2022 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст.663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньоїзаробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14.

Проте, з розрахунку заробітку (розпорядження про призначення пенсії) вбачається, що показник середньої заробітної плати який враховується для обчислення пенсії позивача з березня 2021 року не збільшено на коефіцієнт збільшення 1,11, а з березня 2022 року на 1, 14, що також є протиправною бездіяльністю відповідача.

Відповідач у відзиві посилається і розписує постанову КМУ від 17.07.2003 №1078, якою затверджено "Порядок проведення індексації грошових доходів населення".

Цим Порядком передбачено, що його затверджено з метою реалізації Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Водночас Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" для індексації пенсії застосовувався на підставі частини 1 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яку виключено на підставі Закону України № 2148-VIII від 03.10.2017.

Натомість цим же Законом України № 2148-VIII від 03.10.2017 внесено зміни до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" і передбачено норму "Індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування."

Цим же Законом України № 2148-VIII від 03.10.2017 внесено зміни до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і передбачено її в такій редакції: "Для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини. Відтак з 03.10.2017 змінився механізм індексації пенсії та нормативний акт, на підставі якого пенсії індексуються.

Відтак, з 03.10.2017 для індексації пенсії не підлягав застосуванню, не застосовувався і не застосовується ні Закон України "Про індексацію грошових доходів населення", ні "Порядок проведення індексації грошових доходів населення" від 17.07.2003 №1078, яким врегульовані механізми унормовані в цим законі.

Тому посилання відповідача на зазначені нормативні акти не мають стосунку з пенсією позивача, оскільки вона йому призначена з 01.07.2021, ні до спірних правовідносин.

Водночас, з 03.10.2017 по 20.02.2019 індексації пенсій взагалі не проводились, оскільки Кабінет Міністрів України не приймав порядок на виконання частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Водночас, постановою КМУ №124 від 20.02.2019 затверджено такий Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Цим Порядком і мав керуватись відповідач під час індексації пенсії позивача.

Також, починаючи з 2019 року Кабінет Міністрів України щороку приймає постанови, якими затверджує коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати по Україні, який застосовується для обчислення пенсії особи, механізм обчислення якого закріплений в абзаці 2 частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сам же механізм збільшення зазначеного показника на коефіцієнт збільшення визначений в порядку, прийнятому на виконання абзацу 4 частини статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою КМУ №124 від 20.02.2019 (не Порядок, затверджений постанову КМУ від 17.07.2003 №1078, на який посилається відповідач).

Так, з моменту призначення позивачу пенсії на виконання рішення суду з 24.07.2020 по день подання позову Кабінет Міністрів України два рази приймав постанови, якими затверджував коефіцієнт збільшення середньої заробітної плати по Україні, який застосовується для обчислення пенсії:

1) Постановою КМУ від 22 лютого 2021 р. № 127 передбачено, що перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", проводиться з 1 березня із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11; 2) Постановою КМУ від 16 лютого 2022 р. № 118 установлено що з 1 березня 2022 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Далі - Порядок №118), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14.

Пунктом 1 Порядку передбачено що цим Порядком відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Пунктом 2 Порядку передбачено, що індексації підлягають зокрема пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон 1058-IV).

Пунктом 4 Порядку затверджено механізм обчислення коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, який в подальшому затверджується Кабінетом Міністрів України і відображений зокрема в п.1 постанови КМУ від 16 лютого 2022 р. та в п.1 постанови КМУ від 22 лютого 2021 р. № 127.

Пунктом 7 Порядку передбачено що збільшений відповідно до цього Порядку показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, застосовується зокрема під час проведення наступних перерахунків пенсій, переведення з одного виду пенсії на інший (крім умов, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону).

Абзацом третім частини третьої статті 45 Закону 1058-IV передбачено, що якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Тобто внаслідок такого переведення застосовується показник середньої заробітної плати по Україні за 3 роки, які передують року звернення за переведенням на пенсію за віком і відповідно він і підлягає збільшенню на відповідні індекси, визначені Кабінетом Міністрів України.

Отже, п. 7 Порядку вказує на змінюваність об`єкту індексації (показника середньої заробітної плати по Україні). У всіх інших випадках індексується той показник середньої заробітної плати, який застосовано при обчисленні пенсії.

Варто зауважити що єдиним випадком, коли Порядком винятково конкретизовано показник середньої заробітної плати, який підлягає збільшенню і який відрізняється від того, який застосовано при обчисленні пенсії особи є випадок, передбачений у п. 5 Порядку, яким передбачено що у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. (тобто за 2014, 2015, 2016 роки (ч.2 ст. 40 Закону 1058-IV).

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Відтак, цією нормою врегульовано єдиний винятковий випадок коли показник середньої заробітної плати, який підлягає збільшенню на відповідний коефіцієнт відрізняється від того, який застосовується при обчисленні пенсії особи, а саме у 2019 році (визначений станом на 01.10.2017 і який становить 3764,4 грн.) та цієї проіндексованої у 2019 році пенсії під час наступних перерахунках. Однак, це правило втрачає дію у випадку, передбаченому пунктом 7 Порядку.

Іншими словами особам, які у 2019 році мали право на індексацію пенсії, її індексація проводилась і проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати, визначеного станом на 1 жовтня 2017 р., крім випадку настання обставин, передбачених пунктом 7 Порядку.

Водночас, особам, які у 2019 році право на індексацію не мали та/або яким індексація пенсії не проводилась збільшенню підлягає саме той показник середньої заробітної плати, який фактично враховано при обчисленні пенсії. Іншого не визначено ні Порядком, ні іншими нормативно-правовими актами.

Проте, з розрахунку заробітку (розпорядження про призначення пенсії) вбачається що показник середньої заробітної плати який враховується для обчислення пенсії позивача з березня 2021 року не збільшено на коефіцієнт збільшення 1,11, а з березня 2022 не збільшено на коефіцієнт збільшення 1,14.

Отже, бездіяльність відповідача щодо проведення індексації пенсії в 2021 та 2022 роках є протиправною і слід зобов`язати відповідача провести індексацію пенсії із застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з 01.03.2021 - 1,11, та з 01.03.2022 - 1,14.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, судові витрати зі сплати судового збору у сумі 805,20 грн підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням відповідачем строків виплати коштів пенсії позивача за період з 24.07.2020 по 31.12.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.01.2022 по справі №640/404/21 та Постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022 року по справі №640/404/21 за період з 24.07.2020 по 31.12.2022 відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) щодо проведення індексації пенсії ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) в 2021 та 2022 роках.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) провести ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) індексацію пенсії із застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з 01.03.2021 - 1,11, та з 01.03.2022 - 1,14.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 805 (вісімсот п`ять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І.І.