Справа № 260/3015/24
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

13 травня 2024 рокум. Ужгород№ 260/3015/24

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Маєцька Н.Д., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Закарпатській області, щодо невиплати одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення, за кожний повний календарний рік служби та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Закарпатській області виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення, за кожний повний календарний рік служби.

Ухвалою судді від 29 квітня 2024 року позовна заява була залишена без руху, оскільки така не відповідає вимогам статей 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків.

Відповідно до вимог вказаної ухвали позивачу для усунення недоліків позовної заяви необхідно було надати суду: заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформлену у відповідності до ст. 167 КАС України із зазначенням поважних підстав пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження таких підстав.

02 травня 2024 року до суду надійшла заява позивача про поновлення строку звернення до суду.

Заява обґрунтована тим, що позивач був позбавлений можливості звернутися із даною позовною заявою у визначений законом строк, оскільки рішення про поновлення на посаді набрало законної сили лише 01.04.2024 року, тобто днем прийняття постанови Восьмим апеляційним адміністративним судом у справі № 260/3124/23.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Закарпатській області, щодо невиплати одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення, за кожний повний календарний рік служби та зобов`язати Головне управління Національної поліції у Закарпатській області виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення, за кожний повний календарний рік служби.

Згідно з ст. 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до п. 2 розділу VIII Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 поліцейським, які звільняються із служби за власним бажанням та мають календарну вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року у справі № 260/3124/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області задоволено частково: 1) Визнано протиправним та скасовано пункт 1 наказу начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 13.04.2023 №923 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області; 2) Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 13.04.2023 №68 о/с По особовому складу; 3) Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області з 15 квітня 2023 року; 4) Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 79626,96 грн.; 6) В решті позову відмовлено; 7) Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати у межах одного місяця в розмірі 18642,82 грн. підлягає до негайного виконання.

Наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 30.08.2023 року № 163 о/с, позивача поновлено на службі в поліції з 15.04.2023 року, відповідно до рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.08.2023 року № 260/3124/23.

Наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 04.09.2023 року № 167 о/с, позивача звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 04.09.2023 року.

Однак, за захистом своїх прав позивач звернувся до суду 25 квітня 2024 року, тобто з пропуском тримісячного строку звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач зазначає, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.08.2023 року, яким його поновлено на посаді набуло законної сили 01 квітня 2024 року, та звернувся до суду 25 квітня 2024 року.

В той же час, з матеріалів позовної заяви вбачається, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.08.2023 року у справі № 260/3124/23 позивач був поновлений на службі в поліції наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 30.08.2023 року № 163 о/ с та в подальшому звільнений зі служби в поліції за власним бажанням наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 04.09.2023 року № 167 о/с.

У зв`язку з чим, суддя вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що він був позбавлений можливості звернутися із позовною заявою, у визначений законом строк, з тих підстав, що рішення про поновлення на посаді набрало законної сили 01.04.2024 року (днем прийняття постанови Восьмим апеляційним адміністративним судом у справі).

Враховуючи вищенаведене, на переконання судді, позивачем не було надано належних та допустимих доказів щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, а заявлені причини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду з позовом в межах строку звернення до суду, тому суддя визнає підстави пропуску строку звернення до суду не поважними.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Процесуальна можливість для звернення з позовом до суду пов`язана з певним часовим проміжком, протягом якого така особа може реалізувати право на звернення без застосування до неї наслідків пропуску такого строку. В той же час, у випадку звернення до суду поза межами такого строку, до неї підлягають застосуванню відповідні правові наслідки встановлені законом, в даному випадку ст. 123 КАС України.

Визначення початку або встановлення такого строку виходить з того, що такий початок починає своє обчислення з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В цьому випадку, законодавцем встановлена альтернативність такого обчислення, при чому в одному випадку це день об`єктивно достовірної та беззаперечної обізнаності такої особи, в іншому випадку таке обчислення повинно здійснюватися із можливості бути обізнаним про ті чи інші обставини, що можуть впливати на порушення прав, свобод чи інтересів (умовно), тобто встановлена так би мовити можлива обов`язковість бути обізнаним про ті обставини, що впливають або мають безпосередній вплив на відповідне порушення прав.

При чому, суд зауважує, що законодавець пов`язує початок обчислення строку не з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об`єктивно повинна була дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

У Рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 25.01.2000 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, а тому не реалізація цього права є наслідком його власної поведінки.

Виходячи з висновків Верховного Суду у постанові від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22 реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В той же час, на переконання судді, позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку не вказуються обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від його волевиявлення, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, не надано доказів на підтвердження таких обставин.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки з позовними вимогами позивач звернувся до суду поза межами встановленого строку, та судом не встановлено підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду, суд вважає за необхідне повернути адміністративний позов позивачеві.

Згідно ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці питання щодо повернення позовної заяви вирішується у перший робочий день 13 травня 2024 року.

Керуючись ст.ст. 122, 123,169, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії повернути позивачеві.

3. Копію ухвали разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.Д. Маєцька