Справа № 200/1315/24
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 року Справа№200/1315/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Стойки В.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду в м.Києві (м. Київ, вул. Бульварно Кудрявська, 16, ) про визнання дій протиправними, зобов*язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду в м.Києві в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення від 24.11.2023 № 44 Головного управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, призначити пенсію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 24.11.2023 року відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахувати до її страхового стажу періоди зазначені у трудової книжці колгоспника № НОМЕР_2 .

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу певних періодів з огляду на наявність в трудовій книжці помилки у вигляді визначення неповної дати народження позивача.

Позивач вважає, що відповідач порушує гарантоване право на пенсію та просить суд задовольнити позов.

Ухвалою суду від 11.03.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

28.03.2024 року відповідачем було надано відзив по справі, згідно змісту якого зазначено, що страховий стаж позивача становить 15 років 7 місяців 12 днів, що є недостатнім для призначення пенсії. До загального трудового стажу колгоспника не зараховано період роботи згідно трудової книжки колгоспника № НОМЕР_2 оскільки дата народження заповнена не повністю. Відтак спірне рішення про відмову в призначенні пенсії є правомірним а позов задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

21.11.2023 року, через Веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав заяву про призначення пенсії за віком, згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" .

Відповідно до трудової книжки № НОМЕР_2 , позивач з 1978 року є членом колгоспу.

В трудовій книжці визначено рік народження позивача (1963), день та місяць народження не визначено.

Рішенням від 24.11.2023 № 44 Головного управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві відмовлено ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". У рішенні від 24.11.2023 № 44 Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві вказано що, за доданими документами до загального страхового стажу не зараховано період роботи: згідно трудової книжки колгоспника № НОМЕР_2 оскільки дата народження заповнена не повністю. З 01.06.1998 загальний страховий стаж враховано згідно даних в реєстрі застрахованих осіб.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено право громадян України на державне пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення пенсійного віку та за наявності страхового стажу не менше 27 років.

Згідно із частинами першою, другою статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульовано Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 року № 310, які чинні на час розгляду справи (далі - Основні положення).

Відповідно до пункту 1, 2 Основних положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (п. 5 Основних положень).

Згідно із пунктом 6 Основних положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Згідно із пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до вимог пункту 13 Основних положень відповідальність за організацію робіт по веденню, обліку, зберіганню та видачі трудових книжок покладається на голову колгоспу. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть відповідальність у відповідності до статуту та правилами трудового розпорядку колгоспу, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З огляду на зазначене, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Отже, суд не приймає посилання відповідача на неприйняття трудової книжки № 494 як такої, що підтверджує страховий стаж, оскільки працівник не несе відповідальність за невірне оформлення трудової книжки та такі недоліки не повинні перешкоджати працівнику для зарахування його страхового стажу, таким чином, періоди роботи позивача, визначені в трудовій книжці № 494 підлягають зарахуванню до страхового стажу.

На підставі викладеного суд вважає за належне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві від 24.11.2023 № 44 щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву від 21.11.2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про призначення пенсії відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків, викладених у даному рішенні.

Обираючи саме визначений спосіб захисту прав позивача, суд зазначає, шо періоди стажу, визначені в трудовій книжці № НОМЕР_2 , не були аналізовані відповідачем кожен окремо; ним було відхилено трудову книжку № НОМЕР_2 в цілому. Також суд зауважує, що позовна заява не містить правового обґрунтування необхідності врахування конкретних періодів роботи позивача за вказаною книжкою до страхового стажу при вирішенні питання про призначення пенсії.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до частини 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодування або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись положеннями КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду в м.Києві (м. Київ, вул. Бульварно Кудрявська, 16, ) про визнання дій протиправними, зобов*язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві від 24.11.2023 № 44 щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву від 21.11.2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про призначення пенсії відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків, викладених у даному рішенні.

В іншій частині позову, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в м.Києві (м. Київ, вул. Бульварно Кудрявська, 16, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн., 48 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Стойка