Справа № 480/2891/24
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2024 року Справа № 480/2891/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шевченко І.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П. ,
представників позивача - Коровая С.М. та Підопригори А.М.,
представника відповідача - Ричкаля С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Сумській області (далі позивач, ТУ ДСА в Сумській області) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області, Відділ ПВР УЗПВР у Сумській області), третя особа - ОСОБА_1 (далі третя особа, ОСОБА_1 ), в якій просило:
1) визнати протиправними дії головного державного виконавця Відділу ПВР УЗПВР у Сумській області Ричкаля Сергія Павловича (далі ОСОБА_2 ) щодо винесення постанови про накладання штрафу на позивача від 26.03.2024 ВП №73826136 у справі №480/6631/22;
2) скасувати постанову головного державного виконавця Відділу ПВР УЗПВР у Сумській області Ричкаля С.П. від 26.03.2024 ВП №73826136 про накладення на ТУ ДСА України в Сумській області штрафу.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що оскаржувана постанова винесена в межах ВП №73826136 щодо виконання виконавчого листа, виданого Сумським окружним адміністративним судом 30.11.2023 у справі №480/6631/22, про зобов`язання ТУ ДСА в Сумській області здійснити нарахування та виплату суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 01 січня 2022 року до 30 вересня 2022 року у відповідності до вимог статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів, виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого з 1 січня 2022 року складає 2 481,00 грн., з урахуванням раніше виплачених сум.
Зокрема, постанова від 26.03.2024 прийнята у зв`язку з невиконанням ТУ ДСА в Сумській області (боржником) без поважних причин рішення суду у справі №480/6631/22, якою на боржника накладено штраф у розмірі 5100грн.
Втім позивач вважає, що обов`язковою умовою застосування відповідних заходів є невиконання судового рішення без поважних причин. Притягаючи боржника до відповідальності за невиконання рішення у виконавчому провадженні і накладаючи на нього штраф, виконавець зобов`язаний ретельно дослідити всі обставини справи, зокрема належним чином перевірити факт невиконання боржником його обов`язків і встановити причини їх невиконання або неналежного виконання.
Так, позивач самостійно приступив до виконання судового рішення ще до відкриття виконавчого провадження, частково виконав його та здійснив необхідні дії для його повного виконання.
Зокрема, позивачем проведено розрахунок суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 01.01.2022 по 30.09.2022 та ТУ ДСА України в Сумській області неодноразово зверталось до головного розпорядника коштів ДСА України про виділення додаткових бюджетних асигнувань на бюджетну програму 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя. Після надходження кошторису за КПКВК 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя судді ОСОБА_1 04.12.2023 було частково виплачено суддівську винагороду в сумі 1424,85 грн., а 31.01.2024 виплачена донарахована суддівська винагорода в сумі 2000,00 грн.
Про вчинення зазначених дій в межах ВП №73826136 позивач повідомляв відповідача та додавав належним чином завірені копії документів на підтвердження таких дій.
Також, на виконання вимоги виконавця № 06.1-16/73826136 від 05.03.2024 позивачем було направлено лист від 11.03.2024 № 02-1385/24 про здійснення заходів, спрямованих на виконання рішення суду з додатками, завірених належним чином документами.
Втім головним державним виконавцем, без врахування раніше отриманих від ТУ ДСА України в Сумській області матеріалів та пояснень, винесено оскаржувану постанову, з якою позивач не погодився та звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 18.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін з урахуванням особливостей розгляду даної категорії справ, передбачених ст. ст. 268, 269, 270-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні на 29.04.2024 (а.с.58), яке за клопотанням представника відповідача було відкладено на 13.05.2024 (а.с.90), а 13.05.2024 у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги по всій території Сумської області на 14.05.2024.
Відповідач, не погодившись з позовними вимогами, подав до суду відзив на позовну заяву з доказами на його обґрунтування (а.с.112-185), в якому зазначив, що рішення боржником у справі №480/6631/22 не було виконано саме без поважних причин.
Зокрема, наголосив, що під забезпеченням виконання рішення суду слід розуміти діяльність державних органів, яка спрямована не на формальне, а на фактичне відновлення порушених прав людини, підприємства або установи. Поряд з цим п. 1 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень. що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. За виконавчим листом у справі №480/6631/22 боржник зобов`язаний вчинити певні дії.
У державного виконавця відсутній альтернативний варіант для досягнення фактичного виконання рішення суду, згідно якого боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії, ніж той, що вказаний у виконавчому документі. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення, на державного виконавця покладається обов`язок вчинення відповідних заходів, примусового виконання рішення, передбачених Законом України Про виконавче провадження - винести постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановити новий строк виконання (ч. 1 ст. 75 Закону України Про виконавче провадження).
Таким чином, державним виконавцем у відповідності до ст.ст. 63, 75 Закону України Про виконавче провадження 26.03.2024 за невиконання рішення суду без поважних підстав винесена постанова про накладення на боржника штрафу на користь держави в розмірі 5100,00 грн. та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом трьох робочих днів.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Вважає, що оскаржувана постанова та дії державного виконавця відповідають критеріям правомірності, визначених в ч.2 ст.2 КАС України, а тому просить у задоволенні позову відмовити.
ОСОБА_1 подала до суду пояснення на позовну заяву, в якій просила відмовити у задоволенні позову. Зокрема, вказала, що оскільки ТУ ДСА України в Сумській області без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк не виконало рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року, ухвалене у справі №480/6631/22 про зобов`язання здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 як судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області суддівської винагороди за період з 01 січня 2022 року до 30 вересня 2022 року у відповідності до вимог статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів, то державним виконавцем Відділу ПВР УЗПВР у Сумській області Ричкалем С.П. 26 березня 2024 року правомірно та з дотриманням вимог діючого законодавства України була винесена постанова про накладення на територіальне управління ДСА України в Сумській області штрафу.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надіслала заяву про розгляд справи 14.05.2024 за її відсутності.
Відповідно до ч.3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.
Приймаючи до уваги вказані норми та обставини, суд вважав можливим розглядати справу у відсутності третьої особи.
В судовому засіданні представники позивача підтримали позовну заяву та просили суд її задовольнити з підстав, викладених у позові.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
В судовому засіданні встановлено, що 30.11.2023 Сумським окружним адміністративним судом після набрання рішення від 11.09.2023 у справі №480/6631/22 законної сили було видано виконавчий лист про зобов`язання ТУ ДСА в Сумській області здійснити нарахування та виплату суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 01 січня 2022 року до 30 вересня 2022 року у відповідності до вимог статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів, виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого з 1 січня 2022 року складає 2 481,00 грн., з урахуванням раніше виплачених сум.
15.01.2024 за заявою ОСОБА_1 (а.с.178) вказаний виконавчий лист звернено до примусового виконання та постановою головного державного виконавця Відділу ПВР УЗПВР у Сумській області Ричкаля С.П. відкрито ВП №73826136 з приводу примусового виконання вказаного виконавчого листа (а.с.36зворот-37, 180).
Згідно пункту 2 вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику встановлено строк в 10 робочих днів для виконання рішення суду.
30.01.2024 головним державним виконавцем Відділу ПВР УЗПВР у Сумській області Ричкалем С.П. складено вимогу №_06.1/16, згідно якої виконавець вимагав у ТУ ДСА України в Сумській області у триденний термін з моменту отримання вимоги надати пояснення щодо проведення дій на виконання рішення суду у справі №480/6631/22 та належним чином завірені копії документів, що підтверджують його виконання (а.с.38зворот-39, 132-132зворот).
Позивач, отримавши вказану постанову про відкриття виконавчого провадження та вимогу виконавця від 30.01.2024, листами від 01.02.2024 №02-626/24, від 08.02.2024 №02-627/24, повідомило відповідача про те, що боржник самостійно приступив до виконання судового рішення ще до відкриття виконавчого провадження, частково виконав його та здійснив всі необхідні дії для повного виконання. Зокрема, з метою виконання рішення суду у справі №480/6631/22 боржником проведено перерахунок суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 01.01.2022 по 30.09.2022, після надходження кошторису за КПКВК 0501150 ОСОБА_1 частково виплачено у грудні 2023р. суму 1424,85грн.,у січні 2024р. суму в 2000грн. (а.с.41зворот-46,151-154,177).
У подальшому, 05.03.2024 головним державним виконавцем Відділу ПВР УЗПВР у Сумській області Ричкалем С.П. знову складено вимогу №_06.1/16/73826136, згідно якої виконавець вимагав у ТУ ДСА України в Сумській області у триденний термін з моменту отримання вимоги надати пояснення щодо проведення дій на виконання рішення суду у справі №480/6631/22 та належним чином завірені копії документів, що підтверджують його виконання (а.с.147-147зворот, 183-184).
Так, на виконання вимоги виконавця від 05.03.2024, листом від 11.03.2024 №02-1385/24 ТУ ДСА України в Сумській області повідомило відповідача про те, що боржник неодноразово звертався до головного розпорядника коштів ДСА України про виділення додаткових бюджетних асигнувань на бюджетну програму 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів і установ системи правосуддя, втім ДСА України повідомило, що виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, здійснюється згідно з чинним законодавством України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний рік. Законом України Про державний бюджет на 2024 рік передбачена вище вказана програма, головним розпорядником якої визначено ДСА України та затверджено видатки в розмірі 10,0млн.грн., що розподілені між судами та установами систем правосуддя.
Вкотре у листі вказано, що з метою виконання рішення суду у справі №480/6631/22 боржником проведено перерахунок суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 01.01.2022 по 30.09.2022, після надходження кошторису за КПКВК 0501150 ОСОБА_1 частково виплачено у грудні 2023р. суму 1424,85грн., 31.01.2024 суму в 2000грн.
Додатково вказано, що ТУ ДСА України в Сумській області звернулось до ДСА України та надало пропозиції щодо перерозподілу бюджетних асигнувань на 2024 рік, щоб сплатити кредиторську заборгованість, яка утворилась на 01.01.2024 у справі ОСОБА_1 .
Також вказано, що ТУ ДСА України в Сумській області листом від 07.02.2024 звернулось до ДСА України про виділення додаткових бюджетних асигнувань у сумі 221948,19грн. за КЕКВ 2730 КПКВ 0501150 для виконання виконавчого провадження №73826136 від 15.01.2024.
Також у листі від 11.03.2024 ТУ ДСА України в Сумській області вказало, що судове рішення в частині виплати коштів управлінням в повному обсязі не виконано по причині відсутності бюджетного фінансування. Боржник є державним органом, який розпоряджається бюджетними коштами, які виділяються на конкретно визначені цілі, та разом з тим не має бюджетних призначень на виконання рішень судів (а.с.39зворот-41, 145-146).
Втім головним державним виконавцем Відділу ПВР УЗПВР у Сумській області Ричкалем С.П. прийнято постанову від 26.03.2024 ВП №73826136 про накладення на ТУ ДСА України в Сумській області штрафу у розмірі 5100,00грн. за невиконання боржником рішення суду без поважних причин відповідно до ст.ст. 63, 75 Закону України Про виконавче провадження.
В постанові про накладення штрафу вказано, що державним виконавцем на адресу боржника направлено вимогу від 05.03.2024 якою було зобов`язано боржника в триденний термін з моменту її отримання надати пояснення щодо проведених дій на виконання рішення суду та належним чином завірені копії документів, що підтверджують виконання.
У відповідь на вимогу, листом від 11.03.2024 №02-1385/24 боржником було повідомлено, що рішення суду не виконане в частині повної виплати нарахованих коштів.
До того ж в ході телефонної розмови ОСОБА_1 повідомила, що станом на 25.03.2024 виплату суддівської винагороди за період з 01 січня 2022 року до 30 вересня 2022 року у відповідності до вимог статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів, виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого з 1 січня 2022 року складає 2 481,00 грн., з урахуванням раніше виплачених сум нею в повному обсязі отримано не було.
Не погоджуючись з постановою про накладення штрафу від 26.03.2024 ВП №73826136, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, регламентується Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ, Закон України Про виконавче провадження), відповідно до ст.2 якого виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.
Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VІІІ, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Відповідно до ч. 1, п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Згідно із ч.ч.5, 6 ст.26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, врегульований статтею 63 Закону України Про виконавче провадження, за змістом частин першої-третьої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) і попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У свою чергу, стаття 75 Закону № 1404-VIII встановлює відповідальність, серед іншого, за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.
Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і встановлює новий строк виконання (ч. 1 ст. 75 Закону № 1404-VIII).
Аналізуючи наведені положення Закону №1404-VIII в контексті цієї справи, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Поряд з цим умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Відтак, лише невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття рішення про накладення штрафу державним виконавцем має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення саме без поважних причин. При цьому, притягаючи боржника до відповідальності за невиконання судового рішення у виконавчому провадженні і накладаючи на нього штраф, виконавець повинен ретельно дослідити всі обставини справи та, зокрема, належним чином перевірити факт невиконання боржником його обов`язків і встановити причини їх невиконання або неналежного виконання.
У свою чергу, поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
За обставин цієї справи судом встановлено, що з метою виконання рішення суду у справі №480/6631/22, ТУ ДСА України в Сумській області здійснило розрахунок суддівської винагороди ОСОБА_1 (а.с.22зворот-23, 24зворот) та яка (з урахуванням обов`язків платежів) склала 168844,50грн.(а.с.77).
Згідно платіжної інструкції від 04.12.2023 судді ОСОБА_1 було виплачено суддівську винагороду в сумі 1424,85 грн. (а.с.140).
Згідно довідки № 157 від 25.12.2023 про зміни до кошторису додатково виділено (з урахуванням обов`язків платежів) 9180,00 грн. (а.с.20зворот-21), сума до виплати склала 7389,90грн. (а.с.25зворот,26-27). 28.12.2023 ТУ ДСА України в Сумській області надало до Головного управління Державної Казначейської служби України в Сумській області документи для реєстрації та виплати суддівської винагороди судді ОСОБА_1 (а.с.25зворот-26). Втім, Головним управлінням Державної Казначейської служби України в Сумській області були перераховані лише податки, у зв`язку з чим 7389,90грн. станом на 01.01.2024 обліковувались як кредиторська заборгованість (а.с.26-27).
У зв`язку з цим згідно платіжної інструкції від 29.01.2024 судді ОСОБА_1 було виплачено частково суддівську винагороду в сумі 2000грн. (а.с.137,168,202). Пізніше, згідно платіжних інструкцій від 08.02.2024 та від 12.03.2024 судді ОСОБА_1 додатково перераховано 2000грн. та 3389,90грн. відповідно (а.с.202зворот-203).
Крім того, матеріалами справи підтверджено, що позивач неодноразово звертався до головного розпорядника коштів ДСА України про виділення додаткових бюджетних асигнувань на бюджетну програму 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» (а.с.17-18,32зворот,33,33зворот-34).
Про вказані вжиті заходи щодо виконання судового рішення позивач повідомляв державного виконавця, у тому числі на його вимоги від 30.01.2024 та від 05.03.2024 листами від 01.02.2024 №02-626/24, від 01.02.2024 №02-627/24 , від 11.03.2024 №02-1385/24 (а.с.151-154,177,145-146) з відповідними доказами на підтвердження обставин, викладених у листах, що представником відповідача у судовому засіданні не заперечувалось.
Отже, станом на день винесення оскаржуваної у цій справі постанови про накладення штрафу у державного виконавця була наявна інформація про вжиті позивачем заходи щодо виконання ним рішення суду у справі №480/6631/22, зокрема, про здійснення розрахунку суддівської винагороди та часткової виплати заборгованості, а також про підстави невиплати всієї суми заборгованості.
Поряд з цим, в оскаржуваній постанові про накладення штрафу відсутня належна оцінка державним виконавцем отриманої інформації в контексті причин невиконання боржником рішення суду, в т.ч. на винесені вимоги. Державний виконавець лише обмежився формальним зазначенням, що листом від 11.03.2024 боржником повідомлено про невиконання рішення суду в частині повної виплати нарахованих коштів, а в ході телефонної розмови з ОСОБА_1 останньою повідомлено що станом на 25.03.2024 виплату суддівської винагороди за період з 01.01.2022 по 30.09.2022 нею не отримано.
Однак, в оскаржуваній постанові відсутні відомості щодо наданої боржником інформації та обґрунтування ним висновку про причини, які зазначив боржник, що перешкодили йому виконати рішення суду. Висновок про неповажні причини невиконання рішення суду державним виконавцем зроблено без аналізу та оцінки всіх дій, які вжив боржник для виконання рішення суду, та без урахування особливостей виконання судового рішення, яким зобов`язано ТУ ДСА в Сумській області нарахувати та виплати суддівську винагороду.
Так, зокрема, суд звертає увагу на те, що засади та порядок фінансування судів установлені статтями 148, 149 Закон України від 02.06.2016 №1402-VIII Про судоустрій і статус суддів (далі - Закон № 1402-VIII).
Так, частинами першою, третьою, четвертою статті 148 Закону №1402-VIII установлено, що фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснюють, зокрема, Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів. Функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну судову адміністрацію України, що затверджене рішенням Вищої ради правосуддя від 17.01.2019 № 141/0/15-19, ДСА України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади в межах повноважень, установлених законом.
Пунктом 2 цього Положення закріплено, що ДСА України здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади з метою створення належних умов функціонування судів і діяльності суддів.
Згідно пункту 3 Положення територіальні управління ДСА України є її територіальними органами.
У свою чергу згідно із п.1,3 Положення про Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 10.05.2023 № 229, ТУ ДСА в Сумській області є територіальним органом Державної судової адміністрації України та підконтрольне їй. Основним завданням територіального управління є організаційне та фінансове забезпечення діяльності місцевих судів, крім господарських та адміністративних (далі - суди), з метою створення належних умов для діяльності судів, суддів і забезпечення роботи органів суддівського самоврядування.
Згідно із п.4 вказаного Положення ТУ ДСА в Сумській області відповідно до покладених на нього завдань: 1) забезпечує належні умови діяльності судів у межах повноважень, визначених законом; 3) здійснює функції розпорядника коштів Державного бюджету України нижчого рівня щодо забезпечення діяльності територіального управління та судів у відповідному регіоні; 4) забезпечує дотримання фінансово-бюджетної дисципліни, ефективне, результативне і цільове використання коштів державного бюджету, законність використання ресурсів та майна, запобігання порушенням та зловживанням, а також своєчасність вжиття відповідних заходів реагування, зокрема в частині відшкодування заподіяної шкоди (втрат) та притягнення до відповідальності винних посадових осіб.
За приписами частини першою статті 149 Закону №1402-VIII суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.
Так, відповідно до частини першої статті 48 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років.
За приписами частини першої статті 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань на заробітну плату (грошове забезпечення), затверджених для бюджетних установ у кошторисах.
Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.
Зважаючи на наведені положення статей 148, 149 Закону України № 1402-VIII, з урахуванням положень Бюджетного кодексу України, виплата суддівської винагороди здійснюється в межах бюджетних призначень, головним розпорядником яких є ДСА України.
Отже, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення відповідачем можливе за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.
Так, судом з наявних у справі матеріалів встановлено, що ТУ ДСА України в Сумській області у 2023 році та 2024 році листами зверталось до ДСА України про виділення додаткових бюджетних асигнувань, у тому числі для виконання рішення суду у справі №480/6631/22 (а.с.138), у відповідь на які ДСА України (а.с.148,179) повідомило ТУ ДСА в Сумській області про те, що бюджетні призначення для судової влади, повністю розподілені між судами, органами та установами системи правосуддя. У зв`язку з цим ДСА України на сьогодні немає можливості виділити додаткові кошти.
Крім того, ДСА України вказало, що "порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення регулюється Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" і Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (далі Порядок №845). Виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, здійснюється згідно із законодавством України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів", головним розпорядником якої є ДСА України, у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період» (а.с.148-150, 155зворот-159,179).
Приймаючи оскаржувану постанову про накладення штрафу у зв`язку з невиконання рішенням суду без поважних причин, відповідачем не була надано оцінка вказаним вище обставинам, у той час як поважність причин залежить від низки обставин, але спільним має бути те, що вони об`єктивно перешкоджали боржнику виконати покладене на нього зобов`язання (згідно з рішенням, яке підлягає примусовому виконанню) у визначений спосіб та встановлений для цього строк.
Не менш важливо у цьому зв`язку пам`ятати також і про засади виконавчого провадження, зокрема - у контексті цієї справи - про такі з них, як справедливість, неупередженість та об`єктивність, які мали б теж слугувати своєрідним орієнтиром під час примусового виконання рішень зобов`язального характеру, надто коли йдеться про поважність причин його невиконання та пов`язану з цим юридичну відповідальності боржника.
Так, матеріалами цієї справи підтверджено, що позивач намагався виконати рішення суду у повному обсязі, шляхом нарахування суддівської винагороди за спірний період, часткової виплати заборгованості, а також шляхом звернення до головного розпорядника бюджетних коштів - ДСА України про виділення позивачу додаткових коштів для виплати ОСОБА_1 нарахованої їй суми суддівської винагороди у повному обсязі 168844,50грн.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про те, що оскільки ТУ ДСА України в Сумській області, як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня, вжило усіх залежних від нього заходів щодо виконання рішення суду, то невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів (заборгованості) за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. При цьому, накладення штрафу жодним чином не захищає право стягувача на отримання бюджетних коштів.
За такого правового регулювання та обставин справи, суд доходить висновку про відсутність обґрунтованих підстав для прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу, оскільки виконання рішення суду не може ставитись у залежність лише від волі та/або бажання боржника щодо такого виконання, а й повинно бути оцінено виконавчою службою на предмет наявності об`єктивних можливостей та відповідного законодавчого регулювання такого виконання.
Посилання третьої особи на те, що в 2023р. позивачем були нараховані стимулюючі виплати як працівникам ТУ ДСА в Сумській області, так і працівникам апаратів загальних судів у збільшеному розмірі, не спростовують вказаних вище висновків суду, оскільки, як вже зазначалось вище, виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів здійснюється за рахунок коштів окремої бюджетної програми у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період. Крім того, вказані обставини не були прокладені в основу прийняття оскаржуваної постанови та висновку про неповажність виконання рішення суду.
При цьому, як вже зазначалось вище з урахуванням висновків Верховного Суду, зроблених у постановах від 19.08.2020 у справі №140/784/19, від 21.08.2019 у справі №754/3105/17, від 24 жовтня 2019 року у справі №821/322/17 невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів (заборгованості) за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності підстав для застосування до ТУ ДСА України в Сумській області штрафу за невиконання рішення суду.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про накладення штрафу прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим, вона не відповідає критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та є протиправною, а тому суд з урахуванням ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає необхідним позовні вимоги в цій частині задовольнити та визнати таку постанову протиправною та скасувати.
Поряд з цим, не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними дій головного державного виконавця Відділу ПВР УЗПВР у Сумській області Ричкаля С.П. щодо винесення постанови про накладання штрафу на ТУ ДСА України в Сумській області від 26.03.2024 року ВП №73826136, оскільки визнання протиправною та скасування постанови Відділу ПВР УЗПВР у Сумській області ОСОБА_2 про накладення штрафу від 26.03.2024 ВП №73826136 є належним і допустимим способом захисту прав позивача у цій справі, що у повній мірі відновлює порушене право. Відтак, вимоги про визнання протиправними дій державного виконавця задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1211,20грн., сплачених позивачем за подання позовної заяви згідно платіжної інструкції від 16.04.2024 №247 (а.с.56зворот).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ричкаля Сергія Павловича від 26.03.2024 ВП №73826136 про накладення штрафу.
Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за рахунок бюджетних асигнувань на користь Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 1211,20грн.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Г. Шевченко