Справа № 240/7922/24
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

14 травня 2024 року м. Житомир справа № 240/7922/24

категорія 112010201

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Панкеєва В.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Київській області щодо відмови включити відомості про індексацію грошового забезпечення та доплату за роботу в зоні Чорнобильської АЕС, передбачену статтею 40 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2008 року № 831, до грошового атестату та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії за останні 24 календарні місяці служби, що подається для призначення пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Київській області включити відомості про індексацію грошового забезпечення та доплату за роботу в зоні Чорнобильської АЕС, передбачену статтею 40 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2008 року № 831, до грошового атестату та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії за останні 24 календарні місяці служби, що подається для призначення пенсії ОСОБА_1 .

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 30.04.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, шляхом подання до суду - заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду.

На адресу суду 07.05.2024 року від позивача надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в обґрунтування якої вказано що їй було відомо, що під час проходження служби, у складі щомісячного грошового забезпечення нараховувались та виплачувались індексація грошового забезпечення та доплата за роботу в зоні Чорнобильської АЕС, однак розміри нарахувань цих виплат її не повідомляли. Від знайомих вона дізналась, що до документів, які готуються ГУДСНС для призначення пенсії не включаються відомості про індексацію грошового забезпечення та доплату за роботу в зоні Чорнобильської АЕС, що суттєво занижує розмір нарахованої та отримуваної пенсії. Також зазначає, що у грошовому атестаті №3 від 21.02.2023 року, поряд з її підписом відсутня графа для зазначення дати ознайомлення, а відтак встановити точну дату ознайомлення її з ним не представляється можливим. Стверджує, що її було ознайомлено з грошовим атестатом набагато пізніше ніж 21.02.2023 року (точну дату згадати не може), адже пенсія їй була призначена тільки 21 березня 2023 року. Окрім цього, зазначає що з довідкою про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії за останні 24 місяці календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення її не ознайомлювали взагалі, а саме в ній мала б бути зазначеною інформація про усі щомісячні додаткові види грошового забезпечення. Вважає, що дану довідку, як і інформацію, зазначену в ній від неї приховали. На прохання надати завірені належним чином копії наказу про звільнення, грошового атестату, довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії за останні 24 календарні місяці перед місяцем звільнення виказаного в адвокатському запиті №96 від 27.02.2023 відповідачем було повідомлено, що матеріали для призначення їй пенсії були направлені до ГУПФУ у Житомирській області куди їй і було запропоновано звернутися за запитуваною інформацією. Однак, при неодноразових спробах особисто ознайомитися з матеріалами пенсійної справи у ГУПФУ у Житомирській області, через постійні повітряні тривоги, внаслідок збройної агресії російської федерації, та черги утворені по цій же причині їй цього не вдавалося. Просила поновити строки звернення до суду.

Дослідивши подану заяву і матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позову.

Відповідно до частин 1-2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Суд звертає увагу, що при визначенні початку строку звернення суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Згідно з ч.1 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким критеріям:

- це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк і створювали об`єктивні перешкоди, які перешкоджали зверненню до суду;

- це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

- ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

- ці обставини підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Таким чином, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Додатково слід звернути увагу при вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду і на практику Європейського суду з прав людини. У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У Справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 (справа "Мельник проти України") погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також указав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Так, рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може, встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v.UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд наголошує на тому, що ОСОБА_1 була звільнена зі служби цивільного захисту на підставі наказу ГУ ДСНС України у Київській області від 21.02.2023 №54 о/с.

Як вбачається з позовної заяви, предметом спірних правовідносин, зокрема є оскарження відмови включити відомості про індексацію грошового забезпечення та доплату за роботу в зоні Чорнобильської АЕС до грошового атестату та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії за останні 24 календарні місяці служби, що подається для призначення пенсії ОСОБА_1 .

Суд встановив, що відповідачем 21.02.2023 було видано грошовий атестат №3 та 09.03.2023 довідку про нарахування ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.01.2021 по 21.02.2023.

З урахуванням викладеного, позивач повинен був дізнався про порушення свого права на перерахунок пенсії із виданням грошового атестату та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії за останні 24 календарні місяці служби.

Також суд зауважує, що позивач з 22.02.2023 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Водночас з цим позовом до суду позивач звернулась лише 16 квітня 2024 року, тобто з пропуском строку, визначеного статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено.

Наведені у заяві про поновлення строку обставини, за своє суттю не можуть бути підставою для поновлення встановленого законом строку на оскарження дій (бездіяльності, рішень) суб`єкта владних повноважень.

При цьому слід зазначити, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача.

Нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

Щодо посилання позивача на постійні повітряні тривоги, внаслідок збройної агресії, як на обставину, яка є поважною причиною пропуску строку звернення з вказаним позовом, слід зазначити таке.

Суд враховує, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 № 64/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 №2102-ІХ , із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. На даний час воєнний стан в країні продовжено.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" (далі - Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частинами першою та четвертою статті 26 Закону № 389-VIII встановлено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (частина перша статті 10 Закону № 389-VIII).

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Така позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.11.2022 у справі №990/115/22.

Отже, введення в країні воєнного стану не є безумовною підставою для поновлення позивачу строку звернення до суду з позовом.

Позивач не надав суду доказів того, що воєнний стан якимось чином перешкодив йому вчасно звернутися до суду з даним позовом.

Більш того, питання здійснення правосуддя в умовах воєнного стану регламентовано ст.26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 року №389-VIII, відповідно до якої правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України (ч.1 ст.26).

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється (ч.2 ст.26 Закону №389-VIII).

У зв`язку з введенням воєнного стану на території України, Рада Суддів України опублікувала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, в яких зазначено виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану (п. 6).

Отже, з моменту введення в країні воєнного стану суди, в тому числі і Житомирський окружний адміністративний суд, працюють.

Позивачем у заяві не наведено достатніх та вагомих доводів, які саме форс-мажорні обставини, що не залежали від волі позивача були реальною перешкодою своєчасного звернення до суду з позовом.

Більш того, м. Житомир не знаходиться у зоні бойових дій, тому незрозумілим є посилання позивача на ситуацію, яка склалась в Житомирській області у зв`язку з військовою агресією російської федерації.

Доказів, які б підтверджували наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду матеріали справи також не містять.

Таким чином суд зазначає, що доводи, викладені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду, є безпідставними, а тому позивачем було пропущено місячний строк звернення до суду, при цьому належних доказів поважності причин пропуску такого строку позивачем суду не надано.

З урахуванням наведеного, причини порушення строку звернення до суду, суд визнанає неповажними.

Згідно з п.9 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених ч.2 ст.123 цього Кодексу.

Відповідно до ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так, частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Приписами ч.2 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи вищевикладене, позов подано з порушенням строку звернення до суду, а вказані обставини пропуску строку звернення до суду визнані неповажними, а тому, позовну заяву слід повернути.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду -відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.А. Панкеєва