Справа № 212/5826/22 (2-а/212/4/23)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2024 року м. Дніпросправа № 212/5826/22 (2-а/212/4/23)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Макарука Григорія Анатолійовича на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.02.2023 року у справі №212/5826/22 (головуючий суддя першої інстанції Дехта Р.В.) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Макарука Григорія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора полку патрульної поліції в місті Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області Макарука Григорія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР № 5954395 від 29.09.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2023 року позовні вимоги задоволено.

Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 5954395 від 29 вересня 2022 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, закрито.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції при винесенні рішення порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що спірна постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п.5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року. Порушення п.19.1.а ПДР України, за вчинення якого ч.2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у вигляді штрафу, було скоєно водієм в присутності поліцейського, а тому останнім прийнято рішення про зупинку такого транспортного засобу на підставі ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Судом апеляційної інстанції справа розглянута в порядку статті 286 КАС України.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою інспектора полку патрульної поліції в місті Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області лейтенант поліції Макарук Г.А. від 29 вересня 2022 року серії ЕАР № 5954395 у справі про адміністративне правопорушення накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за скоєння правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 29.09.2022 року о 08 год. 54 хв., керував транспортним засобом NEXIA, державний номер НОМЕР_1 , по вул. Кропивницького, 61-а в м. Кривому Розі без ввімкненого ближнього світла фар в тумані, в умовах недостатньої видимості, чим порушив п. 19.1а ПДР, за що передбачена відповідальність за частиною 2 статті 122 КУПАП (а.с.3).

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач оскаржив її до суду.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення на користь позивача зазначив, що відповідач не надав суду доказів, що підтверджують правомірність його постанови та доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху. Наданий відповідачем відеозапис є неналежним доказом, не підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не спростовує позицію позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Порядок дорожнього руху на території України регулюється Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України та іншими нормативними актами.

Згідно з пунктом 1.1. Правил дорожнього руху України вказані Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 19.1 (а) розділу 2 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, інспектором поліції 29.09.2022 року складено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень, як на водія, який, керував транспортним засобом NEXIA, державний номер НОМЕР_1 , по вул. Кропивницького, 61-а в м. Кривому Розі без ввімкненого ближнього світла фар в тумані, в умовах недостатньої видимості, чим порушив п. 19.1а ПДР (а.с.3).

Скаржник вважає, що доводи позивача, викладені в позовній заяві щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, є лише суб`єктивним викладом події та спробою уникнути встановленої законом відповідальності.

Скаржник вказує, що доказ вчинення позивачем порушення ПДР та дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейською було зафіксовано у вигляді відеозапису, який було долучено разом з відзивом на позов та який був покладений в основу прийнятого інспектором поліції рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та складання оскаржуваної постанови.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність оскаржуваної постанови та не надав належних доказів на підтвердження своєї позиції.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Стосовно відеозапису, який міститься в матеріалах справи та на який посилається апелянт, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до змісту викладеного адміністративного правопорушення у спірній постанові не зазначається, що вчинене позивачем правопорушення фіксувалось на технічний засіб, не вказані його назва та серійний номер.

Крім того, у пункті 7 оскаржуваної постанови «До постанови додаються» відсутні будь-які записи або посилання на відеофіксацію.

Разом з тим, при перегляді відеозапису правопорушення, наданого відповідачем в якості доказу на підтвердження порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та правомірності винесення відповідачем оскаржуваної постанови, встановлено рух автомобіля, який здійснював рух без ввімкненого ближнього світла фар. Номерні знаки вказаного автомобіля ідентифікувати неможливо, як і водія транспортного засобу, оскільки на цьому відеозапис переривається та не здійснюється.

А тому апеляційний суд вважає, що вказаний відеозапис, який був долучений відповідачем лише на стадії судового розгляду, та як зазначає сам скаржник, був покладений в основу спірної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не є належним доказом, у розумінні ст.ст.72-77 КАС України та не приймається до уваги.

Згідно із частиною 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Натомість, відповідачем порушено вимоги ст.ст. 73, 77 КАС України та належним чином не доведено вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та не надано належним та допустимих доказів в обґрунтування своєї позиції.

Згідно статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність винесення постанови серії ЕАР № 5954395 від 29 вересня 2022 року.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 286, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Інспектора полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Макарука Григорія Анатолійовича на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2023 року в адміністративній справі №212/5826/22 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2023 року в адміністративній справі №212/5826/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко