Справа № 361/11591/23
Суддя: Радзівіл А. Г.
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/361/64/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючої судді Радзівіл А.Г., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику осіб справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 428777 від 14.12.2023 року, закриття провадження, -

В С Т А Н О В И В:

22 грудня 2023 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов позов ОСОБА_1 (надалі позивач) до Департаменту патрульної поліції (надалі відповідач), в якому просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №428777 від 14.12.2023 року щодо накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП України, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Позивач в обґрунтування позову зазначив, що вважає дії відповідача неправомірними, винесену відносно нього постанову незаконною та необгрунтованою, такою, що винесена із порушенням норм чинного законодавства, оскільки вона винесена без належних доказів та з процесуальними порушеннями норм КУпАП щодо оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а отже є такою, що має бути скасована.

Вказував, що 14.12.2023 року близько 09 год. 45 хв. мало місце ДТП за участі транспортного засобу KIA CEED, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач. По приїзду екіпажу патрульної поліції УПП в м. Києві ДПП, під час перевірки документів, інспектор патрульної поліції встановив, що у позивача відсутній поліс обовязкого страхування цивільно-правової відповідності власників наземних транспортних засобів. Позивач наголошував, що повідомив інспектору поліції, що є учасником бойових дій, має посвідчення учасника бойових дій, серія НОМЕР_2 , видане 11 лютого 2015 року, безтерміново та відповідно до встановленого законодавства звільнений від обовязку мати поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак, з невідомих причин інспектор поліції залишив їх без уваги та всупереч діючому законодавству відносно позивача було складено постанову серії БАД №428777 від 14.12.2023 року, якою позивача притянуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Звертав увагу, що відповідно п. 13.1 ст. 13 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів учасники бойовий дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю І групи, у її присутності, звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу KIA CEED, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 має право користуватись вищевказаним транспортним засобом, тобто є належним користувачем транспортного засобу KIA CEED, д.н.з. НОМЕР_1 , то ОСОБА_1 на законних підставах користується цим транспортним засобом. Тому вказує, що право кристування є законною підставою для володіння транспортним засобом KIA CEED, д.н.з. НОМЕР_1 . Тому, виходячи з вищевикладеного, вважає, що на належного користувача транспортного засобу KIA CEED, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 розповсюджується положення п. 13.1 ст. 13 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності влсників наземних транспортних засобів, оскільки він на законних (правових) підставах, а саме праві користування, володіє транспортним засобом KIA CEED, д.н.з. НОМЕР_1 .

Ацентує увагу, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП за відсутності у нього страхового полісу, за умови наявності у позивача статусу учасника бойових дій, івбулося із порушенням діючого законодавства, та як наслідок тягне за собою неправомірність винесеної відносно позивача постанови серії БАД №428777 від 14.12.2023 року.

25 грудня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г., прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від представника відповідача на адресу суду за вх. № 6871 від 13.02.2024 року надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач заперечує проти скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення оскільки вважає, що вона винесена правомірно. Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (із змінами і доповненнями) встановлено, що учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Зазначає, що 14.12.2023 року під час виконання службових обовязків, перебуваючи на патрулюванні інспектором було отримано виклик про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася по просп. Броварський, 36 у м. Києві (навпроти повороту на с. Зазимя). Прибувши на місце виклику було виявлено 2 транспортні засоби: KIA CEED, д.н.з. НОМЕР_1 та FORD FOCUS, д.н.з. НОМЕР_3 . Інспектор під час оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди надав законну вимогу учасникам преявити документи, зазначені в п.п. 2.1 (2.4) ПДР. В свою чергу, позивач на момент оформлення дорожньо-транспортної пригоди не предявив інспектору посвідчення учасника бойових дій та нічого не пояснив. Представник відповідача наголошував, що під час несення служби, інспектор поліції не володіє базами даних, які могли б підтвердити твердження позивача, що він має посвідчення учасника бойових дій. Зазначав, що твердження позивача про те, що він предявляв інспектору поліції посвідчення учасника бойових дій також є хибними.

Згідно з п. 2.1 ґ ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно ст. 13 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів учасники бойовий дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю І групи, у її присутності, звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Акцентував увагу, що позивач не є власником транспортного засобу, яким керував, а тому автомобіль мав бути застрахований.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, особи, які беруть участь у справі не викликались та відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 428777 від 14.12.2023, позивач ОСОБА_1 14 грудня 2023 року о 09 год. 45 хв. в м. Києві по пр-ті Броварському, 36 керував транспортним засобом KIA CEED, д.н.з. НОМЕР_1 , став учасником ДТП та не мав відповідного страхового поліса цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, чим порушив вимогу п. 2.1 ґ Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року Про Національну поліцію визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Пунктом 2.1 ґ ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката Зелена картка), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач категорично заперечує факт порушення вимог ПДР України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідачем не представлено суду достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови та не подано жодного доказу на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, необхідного для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Окрім цього, лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без жодних доказів, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, не може бути єдиним беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020 у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Позивач просить суд захистити його право шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі, що узгоджується з положеннями п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Відтак, за встановлених обставин справи, суд дійшов висновку що оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності потрібно скасувати, а провадження в справі закрити, оскільки відповідачем не надано доказів про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та не подано будь-яких належних та допустимих доказів правомірності його рішення.

Керуючись ст. ст.241-246,286,293,295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Скасувати постанову по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №428777 від 14.12.2023 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП України у виді штрафу в розмірі 340, 00 грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Радзівіл А.Г.