Справа № 202/17572/23
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2024-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2024 року м. Дніпросправа № 202/17572/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2024 року

у справі №202/17572/23

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2023 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області в якому просив скасувати постанову поліцейського 4 батальйону 1 роти 1 взводу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Сидоренко К.В. серії ЕГА № 1184143 від 22.09.2023 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн..

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2024 р. у справі № 202/17572/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволено.

Скасовано постанову серії ЕГА № 1184143 від 22.09.2023 року поліцейського 4 батальйону 1 роти 1 взводу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Сидоренка К.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2336 (дві тисячі триста тридцять шість) гривень, 80 копійок, які складаються із 536.80 грн судового збору та 1800 гривень на професійну правничу допомогу.

Не погодившись з рішенням суду, Департаментом патрульної поліції подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2024 року у справі №202/17572/23 в частині стягнення витрат на правничу допомогу, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд необґрунтовано відшкодував витрати на правничу допомогу у сумі 1800 грн., бо дана сума є неспівмірною з тією правовою допомогою, що надавалась позивачу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2400 грн, які він просив стягнути з відповідача.

З договору про професійну правничу допомогу та акту виконаних робіт, вбачається, що сторони договору домовились про погодинну оплату праці яка становить 300 грн за 1 годину роботи.

Відповідно до акту виконаних робіт зазначено, що адвокат витратив 4 години часу на ознайомлення із законодавством, 3 години часу на складання позовної заяви та 1 годину - на консультацію клієнта його підготовки до судового розгляду справи. Таким чином, вартість виконаних робіт зазначена як 8*300=2400 гривень.

Дослідивши подані документи суд дійшов висновку, що для реальної оцінки виконання роботи такої складності 5 годин роботи адвоката на підготовку позовної заяви та додатків до неї є достатнім, а також 1 година на консультацію клієнта, що обумовило часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Дослідивши встановлені обставини, колегія суддів зазначає наступне.

Так, ч. 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.3 ст. 132 КАС України).

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Згідно з частиною дев`ятою статті 139 КАС України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз положень процесуального законодавства, якими врегульовано питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу дає підстави для висновку, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Водночас, незважаючи на те, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, такий, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Скаржник посилаючись на відсутність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу не навів конкретних доводів щодо того яку суму витрат на правничу допомогу він вважає співмірною зі складність справи, не надав доказів непідтвердження понесення позивачем вказаних витрат.

Виходячи з категорії цієї справи, обсягу та характеру виконаних адвокатом робіт, застосованого законодавства та доказів, на які посилався позивач, з урахуванням дотримання вимог співмірності та обґрунтованості розміру витрат на оплату послуг адвоката, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1800,00 грн. та вказує що зазначена сума є обґрунтованою, співмірною і такою, що підтверджена належними доказами, тому підлягає стягненню на користь позивача.

Підстав для скасування оскаржуваного судового рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2024 року у справі №202/17572/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко