Справа № 160/18566/23
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, в якій позивач просить:
-визнати протиправною бездіяльність розпорядника публічної інформації - Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області за ненадання точної та повної запитуваної публічної інформації та за ненадання відповіді у запитуваній письмовій формі, (згідно пункту 7 ч.2 ст.23 Закону України «Про доступ до публічної інформації»), відповідно до поставлених питань, у запиті на інформацію від 11.01.2023;
-зобов`язати відповідача у справі, повторно розглянути запит на інформацію від 11.01.2023 відповідно до вимог, передбачених Законом України «Про доступ до публічної інформації», з урахуванням висновків суду у даній справі.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач направив до відповідача запит про доступ до публічної інформації від 11.01.2023. Відповідач листом від 25.01.2023 №03-09/11/249, який надіслано відповідачем електронною поштою та отримано позивачем 25.01.2023, повідомив про те, що останній може ознайомитися із запитуваної інформацією у приміщенні відповідача. Позивач вважає такі дії відповідача неналежним розглядом запиту позивача, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначено, що листом від 25.01.2023 №03-09/11/249 відповідач надав відповідь на запит позивача про його запрошення до приміщення Слобожанської селищної ради Дніпровського району, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, 56-б, 2 поверх, кабінет 201 у понеділок 31.01.2023 з 10.00 до 12.00 для ознайомлення з запитуваними документами. У спірних правовідносинах, що склались, відповідач вважає, що зайняв активну позицію співпраці із позивачем (запитувачем інформації) та проявив очевидну готовність надати потрібну допомогу (в аспекті порушеного питання та зважаючи на обставини воєнного стану, часті сирени та відключення світла), запросивши позивача до ради з метою надання доступу до офіційних документів, тому права позивача ознайомитись із запитуваними документами, отримати з них необхідні копії, на думку відповідача, не були порушені.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач на підставі статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», звернувся до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області з кількома запитами на інформацію, серед яких був запит від 11.01.2023.
Факт отримання запиту відповідачем підтверджується загальнодоступними даними офіційного сайту АТ «Укрпошта» (трекінг відправлень), згідно яких поштове відправлення із запитом вручене відповідачу 18.01.2023, що підтверджується роздруківкою з трекінгу відправлень, що міститься у матеріалах справи.
У запиті позивач просить надати наступну публічну інформацію: дані про доступність на території Слобожанської селищної ради будівель для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення.
Відповідач листом від 25.01.2023 №03-09/11/249, копія якого міститься у матеріалах справи, повідомив позивача, що з метою виконання запитів про надання інформації, документів та роз`яснень, враховуючи систематичні віялові або аварійні відключення світла, відсутність зв`язку/інтернету на території громади, в тому числі в приміщенні, де працюють виконавчі органи ради та великий об`єм запитуваної інформації, запрошено позивача до приміщення Слобожанської селищної ради Дніпровського району у понеділок 31.01.2023 з 10-00 до 12-00 год. для ознайомлення; де буде надано можливість зробити фотокопії запитуваних вами документів.
Вважаючи такі дії відповідача щодо розгляду запиту протиправними, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес врегульовано Законом України «Про допуск до публічної інформації» (далі - Закон).
Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом (ч.1 ст.1 Закону).
Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (п.1 ч.1 ст. 3 Закону).
Згідно з п.2 ч.1 ст. 5 Закону доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Відповідно до п.1 та 2 ч.1 ст. 12 Закону суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:
1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;
2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону.
Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (п.1 ч.1 ст. 13 Закону).
Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 19 Закону запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (ч.1 ст. 20 Закону).
Інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно. При наданні особі інформації про себе та інформації, що становить суспільний інтерес, плата за копіювання та друк не стягується (ст. 21 Закону).
Частинами 1 та 2 ст. 23 Закону визначено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити:
1) відмову в задоволенні запиту на інформацію;
2) відстрочку задоволення запиту на інформацію;
3) ненадання відповіді на запит на інформацію;
4) надання недостовірної або неповної інформації;
5) несвоєчасне надання інформації;
6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону;
7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
Судом під час розгляду справи встановлено, що позивач є запитувачем публічної інформації, а відповідач розпорядником публічної інформації.
Відповідач, отримавши від позивача запит на доступ до публічної інформації 18.01.2023 зобов`язаний був надати відповідь по 25.01.2023 включно.
Лист відповідача від 25.01.2023 №03-09/11/249, копія якого міститься у матеріалах справи, створений та направлений електронною поштою в межах 5-ти робочих днів з моменту отримання запиту про доступ до публічної інформації. Проте доказів направлення листа від 25.01.2023 № 03-09/11/249 засобами поштового зв`язку матеріали справи не містять.
Законом України «Про доступ до публічної інформації» не визначено яким видом поштового відправлення розпорядник інформації повинен надіслати відповідь на інформаційний запит (простий лист, рекомендований, з повідомленням про вручення, з оголошеною цінністю).
Однак, зважаючи на імперативно встановлений обов`язок розпорядника інформації надати відповідь на інформаційний запит, суд вважає, що саме розпорядник інформації у випадку виникнення спору повинен довести факт не лише складання відповіді, а й її надіслання у встановлений законом строк та вручення запитувачу інформації чи повернення без вручення із зазначенням відповідних причин.
Відповідно до п. 9.5 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 №10, у разі пересилання відповіді на запит поштою цей обов`язок вважається виконаним у момент здачі документа на пошту; реєстрація відповіді на запит як вихідного документа у системі діловодства розпорядника інформації не є моментом завершення перебігу згаданого строку. Якщо відповідь на запит здається на пошту разом з іншою кореспонденцією того ж виду та категорії, належним і допустимим доказом відправлення такого запиту є список згрупованих поштових відправлень із відміткою працівника зв`язку про його прийняття (п. 66 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270).
Крім того, частиною 2 Правил зазначено, зокрема, що розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.
Статтею 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» від 04.10.2001 №2759 передбачено порядок надання поштового зв`язку, зокрема у абзаці 3 вказано, що у договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. У договорі, стороною якого є національний оператор зв`язку, укладеному у будь-якій формі, має міститися попередження про недопущення пересилання письмової кореспонденції, виконаної і розтиражованої друкарським способом, без вихідних даних (тираж, назва друкарні, номер замовлення та інше). За недотримання цієї вимоги несе відповідальність оператор поштового зв`язку.
Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що належним доказом надіслання розпорядником інформації відповіді на запит позивача є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.
У постанові Верховного Суду від 06.09.2019 у справі №128/4752/15-а Верховний Суд висловив правову позицію відповідно до якої належними і допустимими доказами відправлення відповіді на запит є список згрупованих поштових відправлень із відміткою працівника зв`язку про його прийняття (пункт 66 Правил №270), опис вкладення у цінний лист, зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення, докази направлення електронною поштою або розписка про отримання у разі вручення заявнику особисто.
Згідно пункту 10.1 та п.10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 29.09.2016 №10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» Закон №2939 не містить переліку способів ознайомлення запитувача інформації із запитуваною інформацією. Зважаючи на частину 2 статті 34 Конституції України та частину 2 статті 7 Закону №2657 про те, що ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом, спосіб ознайомлення визначається самим запитувачем інформації. Винятком є випадок, коли розпорядник надсилає відповідь, в якій міститься відмова або відстрочка розгляду запиту. Для таких випадків законом передбачена обов`язкова письмова форма (частини 5 і 6 статті 22 Закону №2939).
Доступ до інформації може забезпечуватися як шляхом надання копій документів (частина 2 статті 21 Закону №2939), так і шляхом перегляду документів за місцезнаходженням розпорядника інформації.
Так, згідно з положеннями пункту 4 частини 1 статті 14 Закону №2939 розпорядник інформації зобов`язаний визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо.
Пропозиція, викладена розпорядником інформації у відповіді на запит, щодо ознайомлення із запитаною інформацією не шляхом надсилання її поштою (як того просить запитувач інформації), а шляхом ознайомлення з нею за місцезнаходженням розпорядника інформації ускладнює доступ до інформації, а тому є порушенням гарантії максимального спрощення процедури отримання інформації (пункт 3 частини 1 статті 3 Закону №2939).
Оскільки відповідач у листі від 25.01.2023 №03-09/11/249 не надав позивачу запитувану ним інформацію шляхом надсилання її поштою (як того просить позивач у зверненні), а лише запропонував позивачу ознайомитися з публічною інформацією за місцезнаходженням відповідача, то це є порушенням гарантії максимального спрощення процедури отримання інформації (пункт 3 частини 1 статті 3 Закону).
В той же час, суд зазначає наступне. Якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, як вказує відповідач у листі від 25.01.2023 №03-09/11/249, то відповідач зобов`язаний вчасно надати відповідь на запит про доступ до публічної інформації разом із 10-тьма сторінками тексту документу (інформації), яка запитується, а решта запитуваного документа (інформації) підлягає наданню відповідачем лише після відшкодування позивачем відповідачу фактичних витрат на копіювання та друк починаючи з 11 сторінки запитуваного документа (інформації), якщо відповідач встановив розмір плати за копіювання або друк. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно.
Згідно п.2.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 29.09.2016 №10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» Закон №2939 не зобов`язує колегіальні органи влади та інших розпорядників інформації, які управляються колегіальними органами, вирішувати колегіально питання про доступ до інформації. Отже, рішення з приводу запиту на інформацію може прийматися одноособово його керівником чи іншою посадовою особою, яка є носієм організаційно-розпорядчих повноважень. Водночас, така посадова особа діє від імені розпорядника інформації, а тому належним відповідачем у згаданій категорії справ є орган, якому надійшов запит на інформацію, а не посадова особа, яка діє від імені цього органу.
Залежно від того, у чиєму володінні знаходиться запитувана інформація, належним відповідачем за позовами щодо доступу до публічної інформації у таких випадках є або відповідний представницький орган місцевого самоврядування (сільська, селищна, міська, районна, обласна ради) або виконавчий орган місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідачем не доведена правомірність своїх дій, а тому позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи положення статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 77, 139, 241-246, 257 - 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність розпорядника публічної інформації - Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області щодо ненадання запитуваної публічної інформації у запиті від 11.01.2023.
Зобов`язати Слобожанську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області повторно розглянути запит на інформацію від 11.01.2023 відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», з урахуванням висновків суду у даній справі.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська