Справа № 240/2068/24
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Житомир справа № 240/2068/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не нарахуванні додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, із розрахунку 100 000 грн. на місяць за час стаціонарного лікування внаслідок отриманого важкого поранення пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 11.11.2022 по 06.12.2022 та з 20.01.2023 по 22.01.2023;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та доплатити 66989,42 грн. додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, із розрахунку 100 000 грн. на місяць за час стаціонарного лікування внаслідок отриманого важкого поранення пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 11.11.2022 по 06.12.2022 та з 20.01.2023 по 22.01.2023;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не виплаті додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, із розрахунку 100 000 грн. на місяць за час стаціонарного лікування внаслідок отриманого важкого поранення пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 03.04.2023 по 10.04.2023 та з 05.05.2023 по 06.05.2023;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити 33118,29 грн. додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, із розрахунку 100 000 грн. на місяць за час стаціонарного лікування внаслідок отриманого важкого поранення пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 03.04.2023 по 10.04.2023 та з 05.05.2023 по 06.05.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби, перебуваючи в зоні бойових дій та виконуючи бойове завдання, 01.06.2022 ним отримано МВТ, ЗЧМТ, СГМ, Акубаротравма. У зв`язку з отриманням бойового поранення позивач перебував на стаціонарному лікуванні у період з 11.11.2022 по 06.12.2022, з 20.01.2023 по 22.01.2023, а також з 03.04.2023 по 10.04.2024 та з 05.05.2023 по 06.05.2023. Однак, відповідачем не нараховано та не виплачено у належному розмірі додаткову грошову винагороду за період перебування на лікуванні. Вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статей 258-263 КАС України.

22.03.2024 через відділ документального забезпечення суду від військової частини надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що військовою частиною було здійснено виплату додаткової винагороди за період з 01.02.2023 по 09.05.2023 та з 14.08.2023 по 20.09.2023 з розрахунку 100 000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану, пропорційно часу перебування на лікуванні.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази і письмові пояснення, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі - позивач) проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.07.2023 за №207 позивач звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу з 24.07.2023.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 №328 від 30.01.2023 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) встановлено, що 01.06.2022 солдат ОСОБА_1 отримав: МВТ, ЗЧМТ, СГМ, Акубаротравма. За обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань в складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , в районі АДРЕСА_1 внаслідок артилерійського обстрілу.

Відповідно до свідоцтва про хворобу від 10.04.2023 за №2517 травма, ТАК, пов"язана із захистом Батьківщини. Отримана Позивачем травма (поранення) кваліфікована як важка.

Внаслідок отриманого поранення позивач проходив стаціонарне лікування в період з 27.09.2022 по 13.02.2023, з 17.02.2023 по 22.02.2023, з 03.04.2023 по 10.04.2023, з 05.05.2023 по 06.05.2023, що підтверджено медичними документами.

Відповідач частково нарахував Позивачу таку додаткову винагороду за час стаціонарного лікування, що підтверджено довідкою від 15.12.2023 №133/10479.

В листопаді 2023 року представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом в якому просив надати інформацію про суми виплаченої позивачу спірної винагороди та доплатити належні суми.

У відповідь листом від 05.01.2024 за №813/327 відповідач відмовив у здійсненні доплати належних Позивачу коштів.

Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та невиплати йому додаткової винагороди у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" із розрахунку 100000 грн. на місяць за час стаціонарного лікування внаслідок отриманого важкого поранення пов`язаного із захистом Батьківщини, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991№ 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з п. 1 ст. 9 Закону України №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктами 2-4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено Указами Президента України: №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, від 01.05.2023 №254/2023.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України № 217 від 07.03.2022 та № 350 від 22.03.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.

Абзацом 4 п.1 Постанови №168 (в редакції до 19.07.2022) встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відповідно до абзацу 4 п. 1 Постанови №168 (в редакції після 19.07.2022) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 слідує висновок, що встановлено лише дві умови, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Із матеріалів справи встановлено, що відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 №328 від 30.01.2023 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) встановлено, що 01.06.2022 солдат ОСОБА_1 отримав: МВТ, ЗЧМТ, СГМ, Акубаротравма. За обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань в складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , в районі АДРЕСА_1 внаслідок артилерійського обстрілу.

У період з 27.09.2022 по 03.10.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №1293022.

Згідно вказаної довідки, повний діагноз: судовмний синдром вперше виниклий (26.09.2022) на тлі енцефалопатії складного генезу (посттравматичної, дисциркуляторної), гіпертонічної хвороби 2 ст., атеросклерозу судин головного мозку. Рекомендовано: направляється на подальшу евакуацію до військового госпіталю (залізничний вокзал).

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №8767 позивач в період з 04.10.2022 по 31.10.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в КП "Лікарня №2 ім. В.П. Павлусенка".

У виписці зазначено діагноз: основний - енцефалопатія змішаного генеза ІІ ст (посттравматична, дисциркуляторна), судомним синдром, вперше виявлений (26.09.2022), помірно виражений лікворо-гіпертензивний синдром, цефілгічний синдром; 1 - специфічні епілептичні синдроми, без згадки про фармакорезимтентну епілепсію; 2 гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба з переважним ураженням серця з (застійної) серцевою недостатністю, есенціальна гіпертензія ІІ ст., ст.3, ризик 4; первинний коксартроз двосторонній; остеохондроз хребта у дорослих, поперековий відділ, остеохондроз поперекового відділу хребта; баротравма вуха, хр. правобічний мезотимпаніт в ст. ремісії, нейросенсорна втрара слуху двобічна; пошкодження в результаті військових дій, заподіянні вибухом військово-морської зброї.

В подальшому, у період з 01.11.2022 по 10.11.2022 позивач проходив стаціонарне лікування у КНП «ГВВ» ЖОР Центр неврологічної допомоги та психологічної реабілітації учасників АТО. Анамнез: ЦВХ: Енцефалопатія (гіпертонічна, дисциркуляторна, посттравматична) ІІ судомний синдром вперше виявлений 26.09.2022, помірний лікворний синдром. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. 2-й ступінь ризик ІІІ. ІХС:атеросклеротичний кардіосклероз СН І.

Згідно свідоцтва про хворобу №227 діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: наслідки перенесеної важкої вибухової травми (01.06.2022), закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, акубаротравма у вигляді симптоматичної епілепсії з частими судовими нападами (26.09.2022, 09.12.2022, 14.12.2022, 12.01.2023, 25.01.2023, 17.02.2023), енцефалопатії ІІ (другої) стадії складного ґенезу, цефалгічного, астено-невротичного синдромів зі значним порушенням фенкції центральної нервової системи; вираженого органічного розладу особистості складного ґенезу з помірно вираженими астено-тривожно-депресивним синдромами з інсомнією, когнітивно-мнестичним зниженням; двобічної змішаної приглуховатості зі стійким зниженням слуху на праве вухо при сприйнятті шепітної мови на праве вухо ВР м та на ліве вухо 0,5 м при сприйнятті розмовної мови на праве вухо 3,5 м та на ліве вухо 4,0 м; часткової низхідної атрофії зорових нервів обох очей при гостроті зору 1,0 без корекції на віддаль. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.

Постанова ВЛК про придатність до військової служби, служби за військовою спеціальністю тощо: на підставі статті 75-а графи ІІ Розкладу хвороб непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

Між тим, як встановлено із матеріалів справи, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.12.2022 за №2091 позивачу було нараховано за період з 01.11.2022 по 30.11.2022 додаткову винагороду з розрахунку 30 000 грн та 19.12.2022 відповідачем було виплачено додаткову винагороду позивачу в сумі 29 550,00 грн, що підтверджується довідкою №133/5062 від 04.03.2024 та відомістю зарахування грошових коштів з урахуванням здійснених відрахування 1,5% військового збору в сумі 450,00 грн.

В подальшому, після отримання відповідачем від позивача документів медичного характеру командиром підрозділу було підготовлено рапорт для здійснення відповідних доплат і наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.07.2023 за №1676 позивачу було донараховано за період з 01.11.2022 по 10.11.2022 додаткову винагороду з розрахунку 70 000 грн та 15.08.2023 відповідачем було виплачено додаткову винагороду позивачу в сумі 22 983,33 грн, що підтверджується довідкою №133/5062 від 04.03.2024 року та відомістю зарахування грошових коштів з урахуванням здійснених раніше виплат та відрахування 1,5% військового збору.

У спірний період з 11.11.2022 по 21.11.2022 позивач проходив стаціонарне лікування в КНП "ГВВ" ЖОР Кардіологічне відділення, що підтверджується випискою-епікризом із медичної картки стаціонарного хворого №4988. Основне захворювання: Гіпертонічна хвороба ІІ ст, ступ 3, ризик ІІІ. СН І. Правосторонній коксартроз ІІ ст. ПФС ІІ.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1560 позивач в період з 22.11.2022 по 06.12.2022 перебував на стаціонарному лікуванні. Повний діагноз (основне захворювання, ступінь захворювання та ускладнення): контрактура правого кульшового суглобу, як наслідок правобічного посттравматичного коксартрозу ІІ (другого) ступеню.

Суд зауважує, що з огляду на положення абз.5 п.1 Постанови №168 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, а саме в проміжку часу з 13.10.2022 по 13.11.2022) до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн включаються особи, які, зокрема:

- перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого);

- перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії.

Разом із цим, згідно свідоцтва про хворобу №227 вказано, що гіпертонічна хвороба ІІ (друга стадія). ІХС. Атеросклероз аорти. Дифузний кардіосклероз. СН-0. Хронічний гіперпластичний етмоїдит в стадії ремісії. Ваоткозне розширення підшкірних вен. Хронічна венозна недостатність ІІ (другої) стадії з незначним порушенням функції та кровообігу. Двобічний деформуючий коксартроз ІІ (другої) стадії з больовим синдромом при помірному порушенні функції. Остеохондроз шийного відділу хребта ускладнений протрузіями міжхребцевих дисків С3-С6 з больовим синдромом без порушення функцій. Пресбіопія обох очей. Помутніння скловидного тіла обох очей. Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби.

Суд наголошує, що підставою отримання збільшеної до 100 000 гривень винагороди є пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факту перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Варто звернути увагу, що терміни «захворювання» і «поранення» (травма) не є тотожними.

Так, згідно з п. 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема: «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби", "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби", "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії", "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби", "Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби", "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі ІНФОРМАЦІЯ_1 ", "Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі ІНФОРМАЦІЯ_1 ", "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН", "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу", "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН".

Також п.21.7 згаданого Положення передбачено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

Суд зазначає, що військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_2 не встановлений причинно-наслідковий зв"язок захворювання ОСОБА_1 з діагнозом: Гіпертонічна хвороба ІІ ст, ступ 3, ризик ІІІ. СН І. Правосторонній коксартроз ІІ ст. ПФС ІІ, а також контрактура правого кульшового суглобу, як наслідок правобічного посттравматичного коксартрозу ІІ (другого) ступеню таким, що пов`язане із захистом Батьківщини.

Таким чином, судом не встановлено обставин, які б свідчили про наявність підстав, визначених постановою Кабінету Міністрів України №168, про включення позивача до наказів про виплату додаткової винагороди за період з 11.11.2022 по 06.12.2022, збільшеної до 100 000 грн.

В свою чергу, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2023 за №605 позивачу було нараховано за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 додаткову винагороду з розрахунку 30 000 грн та 21.02.2023 відповідачем було виплачено додаткову винагороду позивачу в сумі 29 550,00 грн, що підтверджується довідкою №133/5062 від 04.03.2024 року та відомістю зарахування грошових коштів з урахуванням здійснених відрахування 1,5% військового збору в сумі 450,00 грн.

В подальшому, після отримання відповідачем від позивача документів медичного характеру командиром підрозділу було підготовлено рапорт для здійснення відповідних доплат і наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.07.2023 за №1676 Позивачу було донараховано за період з 07.12.2022 по 31.12.2022 додаткову винагороду з розрахунку 70 000 грн та 20.01.2023 відповідачем було виплачено додаткову винагороду позивачу в сумі 55604,84 грн, що підтверджується довідкою №133/1378 від 13.02.2024 року та відомістю зарахування грошових коштів з урахуванням здійснених раніше виплат і відрахування 1,5% військового збору в сумі 450,00 грн.

Підсумовуючи наведене, у задоволенні позовних вимог про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою №168 із розрахунку до 100 000,00 грн на місяць, пропорційно за час стаціонарного лікування, саме в період з 11.11.2022 по 06.12.2022, слід відмовити.

Щодо спірних правовідносин про наявність у позивача права на нарахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 за час стаціонарного лікування у період з 20.01.2023 по 22.01.2023, суд зазначає наступне.

У період з 01.01.2023 по 06.01.2023 позивач проходив стаціонарне лікування, що підтверджується випискою з медичної картки стаціонарного хворого №5990.

У виписці зазначено діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ ст, ступ 2, ризик ОСОБА_2 змішаного генезу ІІ (посттравматична, дисциркуляторна) із судомами. Агрипічний синдром з судомними пароксизмами як реакція на стрес.

В подальшому, з 07.01.2023 по 19.01.2023 позивач проходив стаціонарне лікування, що підтверджується випискою з медичної картки стаціонарного хворого №0130 та зазначено повний діагноз: післятравматична енцефалопатія ІІ ст. внаслідок ЗЧМТ (червень 2022 року) з численними фокусами гліозу білої речовини головного мозку з судомним синдромом у вигляді малих епінападів (останній 12.01.2023) розсіяною дрібновогнищевою неврологічною симптоматикою. Церебральний арахноїдит з лікворо-динамічними порушеннями, стійким цефалгічним синдромом. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. 3й ступінь. Ризик 3. СН І.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.01.2023 за №19 позивач прибув після лікування та приступив до виконання службових обов`язків.

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.01.2023 за №23 позивач вибув на лікування.

У період з 23.01.2023 по 31.01.2023 позивач проходив стаціонарне лікування, що підтверджується виписксю з медичної картки стаціонарного хворого №586.

З матеріалів справи встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.02.2023 за №268 позивачу було нараховано за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 додаткову винагороду з розрахунку 30 000 грн та 21.02.2023 відповідачем було виплачено додаткову винагороду Позивачу в сумі 29 550,00 грн, що підтверджується довідкою №133/5062 від 04.03.2024 року та відомістю зарахування грошових коштів з урахуванням здійснених відрахування 1,5% військового збору в сумі 450,00 грн.

В подальшому, після отримання відповідачем від позивача документів медичного характеру командиром підрозділу було підготовлено рапорт для здійснення відповідних доплат і наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.07.2023 за №1676 Позивачу було донараховано за період з 01.01.2023 по 19.01.2023 та 23.01.2023 по 31.01.2023 додаткову винагороду з розрахунку 70 000 грн та 20.01.2023 відповідачем було виплачено додаткову винагороду Позивачу в сумі 62277,42 грн, що підтверджується довідкою №133/5062 від 04.03.2024 року та відомістю зарахування грошових коштів з урахуванням здійснених раніше виплат і відрахування 1,5% військового збору в сумі +50,00 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач у період з 20.01.2023 по 22.01.2023 знаходився в підрозділі військової частини, але не виконував бойові завдання, тобто не брав безпосередньої участі у бойових діях, не забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не перебував безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, стаціонарного лікування не проходив, у відпустці за станом здоров`я не перебував. Заперечень протилежного матеріали справи не містять, а тому, позовні вимоги позивача в даній частині є безпідставні та такими, які не підлягають задоволенню.

Щодо спірних правовідносин про наявність у позивача права на нарахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 за час стаціонарного лікування у період з 03.04.2024 по 10.04.2024, суд зазначає наступне.

В матеріалах справи за вказаний період відсутні будь-які докази, що підтверджують факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням та у відпустці для лікування, яке пов`язане із захистом Батьківщини за вказані періоди. Як наслідок, вказані періоди суд не зараховує до періодів, за які необхідно виплатити позивачу збільшену до 100 тисяч гривень додаткову винагороду.

Щодо нарахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 за період перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у період з 05.05.2023 по 06.05.2023, суд зазначає наступне.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5194, у період з 05.05.2023 по 06.05.2023 позивач проходив стаціонарне лікування в КП "Лікарня №2 ім. В.П. Павлусенка".

У вказаній виписці зазначено діагноз: основний - енцефалопатія змішаного генеза ІІ ст (посттравматична, дисциркуляторна), судомним синдром з частими генералізованими судомними нападами на фоні протиепілептичної терапії, помірно виражений лікворо-гіпертензивний синдром, цефілгічний синдром, 05.05.2023 два поспіль генералізованих судомних напада, нейросенсорна втрата слуху двобічна; 1 - специфічні епілептичні синдроми, без згадки про фармакорезимтентну епілепсію; 2 гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба з переважним ураженням серця з (застійної) серцевою недостатністю, есенціальна гіпертензія ІІ ст., ст.3, ризик 4; пошкодження в результаті військових дій, заподіянні вибухом військово-морської зброї.

Водночас, до матеріалів позову не надані документи (належні докази), у яких уповноваженим органом прямо зазначалось про те, що поранення отримане позивачем під час захисту Батьківщини, що б давало право на отримання додаткової винагороди за час подальшого лікування.

У цьому випадку питання наявності або відсутності певного діагнозу у особи, а також визначення того, чи отримане військовослужбовцем поранення є тяжким за результатами медичного обстеження, і чи пов`язане воно саме із захистом Батьківщини, належать до дискреційних повноважень військово-лікарської комісії, а не суду. З цього випливає і те, що суд не може і не повинен самостійно змінювати формулювання обставин, встановлених або визначених уповноваженим лікарським органом у медичній документації.

Надані суду докази взагалі не містить висновок про отримання позивачем тяжкого поранення безпосередньо під час захисту Батьківщини у спірний період. Тобто, підстави для нарахування та виплати позивачу за період з 05.05.2023 по 06.05.2023 збільшеної до 100 000 грн додаткової винагороди за постановою КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168, у зв`язку із перебуванням на лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, відсутні.

Згідно з частинами 1-3 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами частини другої статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у межах повноважень, на підставі та у спосіб передбачений законодавством, що спростовує вимоги адміністративного позову як необґрунтованого та у задоволенні якого слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд -

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ), про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова

13 травня 2024 р.