Справа № 160/7102/24
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2024 рокуСправа №160/7102/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Національної поліції в Херсонській області, третя особа: Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення різниці між грошовим забезпеченням, -
19.03.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - відповідач-1), Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі - відповідач-2), третя особа: Первинна професійна спілка «Правозахисники країни», в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати Наказ №153 о/с від 16 лютого 2024 року Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в частині переведення для подальшого проходження служби в Головному управлінні Національної поліції в Херсонській області з 19 лютого 2024 року ОСОБА_1 , звільнивши з посади заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області;
- визнати протиправним та скасувати Наказ 52 о/с від 16 лютого 2024 року Головного управління Національної поліції в Херсонській області в частині призначення з 19 лютого 2024 року ОСОБА_1 старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції відділення поліції №2 Херсонського районного управління поліції;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області;
- рішення суду звернути до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 різницю між грошовим забезпеченням за посадою заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та за посадою старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області по день фактичного поновлення на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив наступне. ОСОБА_1 проходив службу в поліції на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Позивач був переведений на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області. На думку позивача, оскаржувані накази не містять посилання на пункт ч. 1 ст. 65 Закону України «Про національну поліцію». При цьому, законодавством визначено підстави для переміщення поліцейського за ініціативою начальників. Посади, з якої позивача звільнено та на яку переведено є відмінними між собою за підпорядкуванням, характером службових (посадових) обов`язків, рівнем відповідальності, розміром посадового окладу. Переміщення поліцейського в іншу місцевість можливе за умови надання поліцейським згоди на таке переміщення. В зв`язку з наведеним, спірні накази є протиправними та підлягають скасуванню.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2024 р. зазначена справа розподілена судді О.С. Рябчук.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів.
04.04.2024 р. від Головного управління Національної поліції в Херсонській області надійшов відзив на адміністративний позов. Відповідач проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив наступне. Наказом від 16.02.2024 № 52 о/с відповідно до абзацу 1 пункту 2 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби призначено ОСОБА_1 , який прибув з ГУНП в Дніпропетровській області, старшим дільничним офіцером поліції відділення поліції №2 Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області з 19 лютого 2024 року в порядку переведення. Таким чином, відповідно до абзацу 1 пункту 2 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» переміщення працівників поліції і зокрема ОСОБА_1 , на рівнозначні посади здійснено для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби. Відповідач-2 вважає безпідставним твердження позивача про те, що накази, які оскаржуються є протиправними, оскільки видані за відсутності згоди позивача, тому що серед підстав для переміщення поліцейських на рівнозначні посади пункт 2 частини першої статті 65 Закону №580-VIII безпосередньо виділяє лише одну підставу для такого переміщення, яка враховує побажання поліцейського, а саме переміщення за ініціативою поліцейського. Згода поліцейського є необхідною також при переміщенні його по службі у зв`язку зі скороченням штатів (частина друга статті 68 Закону №580-VIII). В усіх інших випадках підставою переміщення визначено певні обставини або рішення певних органів, настання (прийняття) яких не залежать від волі поліцейського, в тому числі переміщення для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби. При цьому, пункт 2 частини першої статті 65 Закону №580-VIII передбачає єдине правило щодо можливості переміщення поліцейських на рівнозначні посади в інтересах служби, не відокремлюючи випадки такого переміщення в межах однієї місцевості (населеного пункту) чи в іншу місцевість. Отже, спеціальне законодавство, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, не вимагає згоди поліцейського при прийнятті рішення про його переміщення в інтересах служби на рівнозначну посаду у цю або іншу місцевість. Відповідно до частини другої статті 65 Закону №580-VIII (у редакції Закону від 15.03.2022 №2123-IX) посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції. Посадам: заступник начальника відділення поліції, заступник начальника відділу, начальник сектору (відділення, чергової частини), заступник начальника сектору (відділення, чергової частини), старший дільничний офіцер поліції, поліцейський офіцер громади, старший інженер, старший психолог відповідає граничне звання капітан поліції.
09.04.2024 р. від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшов відзив на адміністративний позов. Відповідач проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив наступне. До Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшов лист Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 22.01.2024 № 192/01/2-2024, в якому зазначено про значний некомплект вакантних посад ускладнює виконання поліцейськими своїх службових обов`язків та викладено прохання розглянути питання щодо переведення для подальшого проходження служби підпорядкованих Головному управлінню Національної поліції в Дніпропетровській області поліцейських в розпорядження ГУНП в Херсонській області у кількості, що дозволить зменшити зазначений вище загальний некомплект органу поліції хоча б на 5 %. Посадовою особою відповідача-1 підібрано 13 поліцейських з метою переведення для подальшого проходження служби до відповідача-2 та складено доповідну записку. Наказом №153 о/с від 16 лютого 2024 р. Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області відповідно до частини першої, сьомої та восьмої ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію», на підставі листа Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 22.01.2024 р. № 192/01/2-2024 та доповідної записки УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області від 01.02.2024 р. №558 переведено для подальшого проходження служби в Головному управлінні Національної поліції в Херсонській області з 19 лютого 2024року ОСОБА_1 .
В іншій частині заперечення проти позову обґрунтовані у відзиві аналогічно відзиву відповідача-2.
24.04.2024 р. від третьої особи надійшла відповідь на відзив відповідача-1, в якій зазначено про безпідставність доводів відповідача-1, викладених у відзиві на позов.
Відповідно до ч.1ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частиною 4статті 243 Кодексу адміністративного Українивстановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5ст.250 Кодексу адміністративного судочинства Українидатою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст.257,262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 проходив службу в поліції на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Головне управління Національної поліції в Херсонській області звернулось до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області листом від 22.01.2024 № 192/01/2-2024, в якому зазначило, що у період воєнного стану в Головному управлінні Національної поліції в Херсонській області виник некомплект вакантних посад поліцейських, який складає 832 одиниці (36,1%), зокрема в підрозділах превентивної діяльності 297 одиниць (42,1 %), слідства - 65 одиниць (26%) та кримінальної поліції - 88 одиниць (22,1%), через що збільшується навантаження на поліцейських майже на третину, а подекуди майже вдвічі, що стає відчутним при забезпеченні виконання ними своїх службових обов`язків. З початку контрнаступальних дій сил оборони України, поступово звільняється тимчасово окупована територія Херсонської області, а тому з метою максимального та ефективного забезпечення виконання повноважень поліції, здійснення заходів правового режиму воєнного стану на території Херсонської області, у тому числі на деокупованих територіях, захисту суверенітету і територіальної цілісності України виникає нагальна потреба в додатковому залучені поліцейських для виконання відповідних завдань та комплектуванні вакантних посад, у зв`язку з чим Головне управління Національної поліції в Херсонській області просило розглянути питання щодо переведення для подальшого проходження служби підпорядкованих Головному управлінню Національної поліції в Дніпропетровській області поліцейських в розпорядження ГУНП в Херсонській області у кількості, що дозволить зменшити зазначений вище загальний некомплект органу поліції хоча б на 5 %.
Т.в.о начальника УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області доповідною запискою від 31.01.2024 вх. №558 повідомлено начальника ГУНП в Дніпропетровській області про те, що на виконання листа Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 22.01.2024 № 192/01/2-2024 підібрано з метою переведення для подальшого проходження служби в Головному управлінні Національної поліції в Херсонській області 13 поліцейських ГУНП в Дніпропетровській області.
Додатком до доповідної записки від 31.01.2024 вх. №558 є список поліцейських підрозділів ГУНП, яких пропонується перевести для подальшого проходження служби до ГУНП в Херсонській області:
п. 6 майор поліції ОСОБА_1 (0046681), заступник начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції.
Наказом №153 о/с від 16 лютого 2024 р. Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області відповідно до частин першої, сьомої та восьмої ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію», на підставі листа Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 22.01.2024 р. № 192/01/2-2024 та доповідної записки УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області від 01.02.2024 р. №558 переведено для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Херсонській області з 19 лютого 2024 року:
майора поліції ОСОБА_1 (0046681), звільнивши з посади заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції, установивши йому премію за лютий 2024 р. у розмірі 182,681 відсотків.
16.02.2024 р. УКЗ ГУНП у доповідній записці № 318/2/01-2024 повідомило начальнику ГУНП в Херсонській області генералу поліції третього рангу Ігору Королю про те, що наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 16.02.2024 № 153 о/с 12 поліцейських підрозділів ГУНП в Дніпропетровській області, зокрема майора поліції ОСОБА_1 відповідно до частин першої, сьомої та восьмої ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» з 19.02.2024 переведено для подальшого проходження служби до ГУНП в Херсонській області.
Наказом Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 16.02.2024 № 52 о/с відповідно до абзацу 1 пункту 2 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби призначено майора поліції ОСОБА_1 (0046681), який прибув з ГУНП в Дніпропетровській області, старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції відділення поліції №2 Херсонського районного управління поліції з 19 лютого 2024 року в порядку переведення, встановивши посадовий оклад 2500 грн. та щомісячну грошову надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 45%.
Наказом Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 19.02.2024 №127 Про залучення та підпорядкування поліцейських п. 3 залучено для забезпечення ефективного виконання оперативно-службових завдань та підпорядковано з 19 лютого 2024 року до відділу поліції №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області наступних поліцейських:
майора поліції ОСОБА_1 (0046681), старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області.
Не погоджуючись з наказами відповідачів, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовано положеннями (далі - Закон №580-VIII).
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Згідно ч. 1 ст. 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону №580-VIII рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.
Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 59 Закону №580-VIII видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.
Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.
Відповідно до ст. 60 Закону №580-VIII відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону №580-VIII переміщення поліцейських здійснюється:
на рівнозначні посади:
для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби;
за ініціативою поліцейського;
у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації;
у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби);
за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії;
з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації;
у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 Закону №580-VIII посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.
Згідно ч. 7 ст. 65 Закону №580-VIII переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.
Відповідно до ч. 8 ст. 65 Закону №580-VIII переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.
Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Згідно ч. 9 ст. 65 Закону №580-VIII переведення поліцейського здійснюється на підставі наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та наказу про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський.
Згідно ч.ч. 1-3 розділу ІІІ Порядку видавати накази по особовому складу можуть керівники органів та підрозділів поліції, а також закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи поліції), відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, а також номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.
Підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.
Перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23 листопада 2016 року № 1235 (далі - Перелік).
Відповідно до Переліку документів з питань проходження служби такими документами є: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду (додаток 1); подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення (додаток 2).
Відповідно до ч. 2 ст. 80 Закону №580-VIII граничні спеціальні звання молодшого, середнього складу поліції за штатними посадами встановлюються керівником поліції.
Відповідно до розділу ІV Управління, відділи, відділення Переліку посад поліцейських і відповідних їм граничних спеціальних звань, затвердженого наказом Національної поліції України від 04.12.2015 № 142 (далі Перелік № 142), встановлено, що для посади заступник начальника сектору (відділення, чергової частини) та для посади старший дільничний офіцер поліції встановлено однакове граничне спеціальне звання - капітан поліції.
Згідно п.п. 3, 4 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять:
2) оклад за спеціальним званням;
3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер);
5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади (зарахованих у розпорядження) в Національній поліції, та здобувачам ЗВО.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Порядку №260 Посадові оклади поліцейським встановлюються згідно зі штатом у таких розмірах:
1) для курсантів ЗВО - згідно з додатком 2 до постанови № 988;
2) для поліцейських середнього та вищого складу - згідно з додатками 3-9 до постанови № 988 залежно від місця фактичного розташування підрозділу апарату або окремого (відокремленого) структурного підрозділу органу поліції;
Виплата посадового окладу Голові Національної поліції України або особі, яка тимчасово виконує його обов`язки, здійснюється на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України про призначення;
3) для поліцейських молодшого складу - згідно з додатком 10 до постанови № 988 залежно від місця фактичного розташування підрозділу апарату або окремого (відокремленого) структурного підрозділу органу поліції.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.
21.04.2022 Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 19.04.2022 № 7300, за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 25.04.2022 строком на 30 діб, - до 25.05.2022.
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 22.05.2022 № 2263-IX» було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» цей Закон визначає особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами (далі - працівники), у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану".
Згідно до ч. 1 ст. 3 вказаного Закону України у період дії воєнного стану роботодавець має право перевести працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди (крім переведення на роботу в іншу місцевість, на території якої тривають активні бойові дії), якщо така робота не протипоказана працівникові за станом здоров`я, лише для відвернення або ліквідації наслідків бойових дій, а також інших обставин, що ставлять або можуть становити загрозу життю чи нормальним життєвим умовам людей, з оплатою праці за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою.
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцієюта законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Відповідно до частини 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Оцінюючи усі докази посправ у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини 2статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.
Спір у цій справі виник у зв`язку з переміщенням позивача з посади заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області.
Підстави переміщення поліцейського та осіб, які можуть ініціювати переміщення визначені Законом №580-VIII.
При цьому, для цілей застосування статті 65 Закону №580-VIII поняття «переміщення» та «переведення» є тотожними й під ними розуміється зміна таких умов служби в поліції як посада (посадових обов`язків) та/або місця несення служби.
Подібний висновок було викладено в постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року в справі №420/5192/18.
Переміщення (переведення) поліцейського може відбуватися за ініціативою поліцейського або ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.
Підставою для переміщення поліцейського за ініціативою начальників є скорочення штатів, проведенням реорганізації; необхідність проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними умовами; службова необхідність - для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.
Суд зазначає, що переміщення поліцейського з ініціативи начальників, особливо коли це переміщення передбачає зміну місця несення служби, повинно переслідувати легітимну мету та бути пов`язаним з певними об`єктивними чинниками - інтересами служби. У будь-якому разі воно не може бути прихованою формою покарання, а поліцейські повинні мати засоби правового захисту від переміщень, що не відповідає меті цього інституту.
У спірних правовідносинах встановлено, що позивач проходив службу на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та був переведений для подальшого проходження служби на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області. Однак, ні рапорту, ні згоди на таке переміщення позивач не давав.
З матеріалів справи вбачається, що позивача переведено до іншого місця служби на підставі листа Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 22.01.2024 р. №192/01/2-2024 та доповідної записки УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області від 31.01.2024 р. №558.
При цьому, ані в доповідній записці від 31.01.2024 р. №558, ані в наказі №153 о/с від 16.02.2024 р. не конкретизовано підстави, у зв`язку з якими позивач переводиться до іншого місця служби для забезпечення більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби. До того ж, спірним наказом позивача переміщено на посаду не тимчасово на період введення воєнного стану, а зазначено «для подальшого проходження служби».
Стосовно доводів позивача про необхідність застосування до спірних правовідносин положень статті 32 Кодексу законів про працю України, то суд зауважує, що Кодекс законів про працю України визначає правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці.
В той же час, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України «Про Національну поліцію».
У рішенні від 07 травня 2002 року №8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) Конституційний Суд України зазначив, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми Кодексу Законів про працю України, у якому визначені основні трудові права працівників.
Відповідно, трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні питання або коли про це йдеться у спеціальному законі.
У спірному випадку частину восьму статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» доповнено абзацом другим, який передбачає, що поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Законом від 15.03.2022 №2123-IX частину 1 статті 60 Закону №580-VIII викладено в новій редакції, згідно з якою відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.
Отже, зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01 травня 2022 року, виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, усунувши таким чином неоднозначне застосування відповідних норм права у подібних правовідносинах, що мало місце в судовій практиці.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.05.2023 року у справі № 620/3663/19.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» цей Закон визначає особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами (далі - працівники), у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану".
Згідно до ч. 1 ст. 3 вказаного Закону України у період дії воєнного стану роботодавець має право перевести працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди (крім переведення на роботу в іншу місцевість, на території якої тривають активні бойові дії), якщо така робота не протипоказана працівникові за станом здоров`я, лише для відвернення або ліквідації наслідків бойових дій, а також інших обставин, що ставлять або можуть становити загрозу життю чи нормальним життєвим умовам людей, з оплатою праці за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою.
З аналізу наведених положень Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» вбачається, що цей Закон визначає, зокрема, особливості проходження державної служби, у період дії воєнного стану.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Таким чином, Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» в зв`язку з тим, що служба в поліції є державною службою, розповсюджується на поліцейських та підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Доводи відповідача-2 стосовно того, що на поліцейських не розповсюджується Закон України «Про державну службу» не приймаються судом до уваги.
Той факт, що Закон України «Про державну службу» не розповсюджується на поліцейських не має наслідком не застосування до поліцейських Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», оскільки, як вже зазначалося самим Законом №580-VIII встановлено, що служба в поліції є державною службою.
Разом з тим, аналізуючи всі доводи учасників справи, суд звертає увагу на те, що відповідач-1, стверджуючи про те, що переведення позивача на нову посаду було зумовлено інтересами служби, а саме необхідністю доукомлектування відповідного органу поліції не надав жодних доказів, які б підтверджували, що орган поліції ГУНП в Дніпропетровській області, в якому позивач до цього проходив службу, укомлектований належним чином і що, в разі переведення позивача на іншу посаду в іншу місцевість, не буде порушено інтереси служби в підрозділі, де він проходив службу. Тобто, відповідачем-1 не доведено дотримання принципу балансу інтересів при прийнятті спірного наказу.
Також суд звертає увагу й на те, що спірний наказ відповідачем-1 прийнято виключно на підставі ч.ч. 1, 7, 8 ст. 65 Закону № 580-VIII без жодного посилання на Законом № 2136-IX щодо врегулювання особливостей трудових правовідносин під час воєнного стану.
Крім того, в наказі Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області зазначено, що ОСОБА_1 переведено для подальшого проходження служби в поліції до Головного управління Національної поліції в Херсонській області та звільнено з займаної посади відповідно до ч.ч. 1, 7, 8 Закону України «Про Національну поліцію».
При цьому, відповідачем в спірному наказі не зазначено, на підставі якого пункту частини 1 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» позивача переміщено.
Частина 1 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» містить виключний перелік підстав для переміщення поліцейських.
Зазначення у тексті наказу мотивів та конкретних підстав переміщення поліцейського є обов`язковою складовою рішення. Такі вимоги є гарантією дотримання прав особи, зокрема, що до якої прийнято рішення про переміщення.
Наведення в наказі лише ч. 1 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» без визначення пункту є посиланням на узагальнене положення нормативного акту про наявність вичерпного переліку підстав для переміщення поліцейських. Таке посилання не дає можливості встановити конкретну підставу для винесення посадовою особою наказу про переміщення поліцейського.
Вказане є порушенням принципу юридичної визначеності, який є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. Даний принцип є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання).
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття, чого в цій справі відповідачем зроблено не було.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 серпня 2022 року у справі № 160/8111/20.
Крім того, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди зокрема перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано.
Це узгоджується з передбаченим пунктом 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із "повною юрисдикцією", тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо: повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (п. 70 рішення Європейського суду з прав людини від 28 червня 1990 року у справі "Обермейєр проти Австрії"; п. 155 рішення Європейського суду з прав людини від 4 березня 2014 року у справі "Гранд Стівенс проти Італії").
При цьому стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами Європейський суд з прав людини виробив позицію, за якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п. 111 рішення від 31 липня 2008 року у справі Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки"; п. 157 рішення від 21 липня 2011 року у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" п. 47-56 рішення від 2 грудня 2010 року у справі "Путтер проти Болгарії").
Прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю.
Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень. І навпаки, не наведення мотивів прийнятих рішень «суб`єктивізує» акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, з яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність рішення.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 826/6528/18, від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18, від 10 січня 2020 року у справі № 2040/6763/18, від 02 грудня 2021 року у справі № 280/5176/20).
При цьому, аналіз практики Європейського Суду з прав людини дає підстави для застосування принципу юридичної визначеності, який, в свою чергу, є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. Даний принцип є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання). Принцип правової визначеності має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування існуючих норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій, а також послідовність дій держави щодо можливого втручання в охоронювані Конвенцією та Конституцією України права та свободи цієї особи.
Щодо рівнозначності посад, суд зазначає наступне.
Відповідно до розділу ІV Управління, відділи, відділення Переліку №142 встановлено, що для посади заступник начальника сектору (відділення, чергової частини) та для посади старший дільничний офіцер поліції встановлено однакове граничне спеціальне звання - капітан поліції.
На відповідні посади призначаються поліцейські, які мають первинні спеціальні звання, передбачені для відповідних посад, та відповідають критеріям, що визначені для відповідної посади. Проте, жодних відомостей стосовно того, якими є первинні спеціальні звання, за наявності яких можливе призначення поліцейського на посаду старшого дільничного офіцера поліції та на посаду заступника начальника сектору (відділення, чергової частини), суду не надано.
Враховуючи, що для вказаних посад однаковим є граничне спеціальне звання капітан поліції, а обов`язковою умовою для переміщення поліцейського на рівнозначну посаду в поліції з метою забезпечення більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, є саме відповідність спеціального звання, суд вважає непропорційним застосування до вказаних правовідносин лише граничного звання, без урахування початкового спеціального звання.
Аналіз Положення №260, яке регулює порядок оплати праці поліцейських, дає підстави для висновку про те, що для кожної конкретної посади передбачено певний розмір посадового окладу, який залежить від характеру та обсягу покладених на посадову особу завдань, обов`язків та відповідальності.
Відповідно до довідки №82 від 26.03.2024 р., наданої Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області, грошове забезпечення ОСОБА_1 за посадою заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на день переведення до іншого місця служби 18.02.2024 р. складало: посадовий оклад - 2 850,00 грн.; оклад за спеціальне звання - 2 000,00 грн.; надбавка за стаж служби в поліції (40%) 1 940,00 грн.; надбавка за специфічні умови проходження служби (60%) 4 074,00 грн.; премія (182,681%) 19 846,46 грн. Разом розмір місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 на день переведення становив 30 710,46 грн.
Згідно довідки № 126 від 01.04.2024 р., наданої Головним управлінням Національної поліції в Херсонській області, грошове забезпечення ОСОБА_1 за посадою старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області за березень 2024 р. становило: посадовий оклад - 2 500,00 грн.; оклад за спеціальне звання - 2 000,00 грн.; надбавка за стаж служби в поліції (40%) 1 800,00 грн.; надбавка за специфічні умови проходження служби (45%) 2 835,00 грн.; премія (207,853%) 18 987,37 грн.; додаткова винагорода ПКМУ 168 (30 000) 11 379,28 грн. Разом розмір місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 за березень 2024 р. становив 39 501,65 грн.
Отже, розмір посадового окладу за посадою старшого дільничного офіцера поліції - 2 500 грн., надбавка за стаж служби в поліції (40%) 1 800,00 грн., надбавка за специфічні умови проходження служби (45%) 2 835,00 грн. є нижчими, ніж оклад за посадою заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції 2 850 грн., надбавка за стаж служби в поліції (40%) 1 940,00 грн., надбавка за специфічні умови проходження служби (60%) 4 074,00 грн., що свідчить про нерівнозначність вказаних посад.
Загальний розмір грошового забезпечення позивача на посаді старшого дільничного офіцера поліції 39 501,65 грн. перевищує загальний розмір за посадою заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції 30 710,46 грн. лише за рахунок премії, розмір якої є змінним, та за рахунок додаткової винагороди за постановою КМУ №168, яка є разовим видом грошового забезпечення.
Крім того, суд проаналізував посадову інструкцію заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області, які надані відповідачами.
Відповідно до посадової інструкції старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області передбачено наступні завдання, обов`язки та повноваження:
- підпорядковується начальнику сектору превенції;
- співпрацює з органами місцевою самоврядування, представниками територіальних громад, населенням, керівниками підприємств, соціальних навчальних та культурних закладів, закладів захисту дітей з метою реалізації принципу взаємодії з населенням на засадах партнерства, обміну інформацією для подальшого її використання під час виконання службових обов`язків;
- старший ДОП проводить відкриті зустрічі з представниками органів місцевого самоврядування областей, районів, міст та сіл з метою налагодження ефективної співпраці між поліцією та органами місцевого самоврядування і населенням. Інформує про стан законності, боротьби із злочинністю, охорони громадського порядку та результати діяльності на відповідній території;
- старший ДОП у межах поліцейської дільниці проводить серед населення роз`яснювальну роботу для формування у населення правової культури, негативного ставлення до суспільно небезпечних явищ з метою підняття іміджу поліції та про способи захисту і самооборони від злочинних посягань;
- старший ДОП у взаємодії з органами соціальною захисту населення місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, службами у справах дітей, благодійними, громадськими організаціями, представниками територіальних громад, спеціалізованими установами для осіб, які відбули покарання, здійснює роботу запобігання вчиненню правопорушень, у тому числі стосовно осіб, які перебувають у складних життєвих обставинах;
- співпрацює з групами реагування патрульної поліції щодо застосування превентивних заходів стосовно осіб, які схильні до вчинення правопорушень та/або перебувають на превентивних обліках поліції, інформує чергову частину органу (підрозділу) поліції у разі отримання від населення відомостей про осіб, які мають наміри вчинити кримінальні правопорушення або їх учинили, розшукуваних злочинців, осіб, які зникли безвісти;
- уживає заходів для запобігання вчиненню домашнього насильства та його припинення;
- організовує та контролює діяльність помічника ДОП, що полягає в
плануванні роботи, наданні відповідних доручень та навчанні методиці й тактиці
роботи на поліцейській дільниці, перевірці якості, повноти та об`єктивності
складених ним матеріалів;
- уживає всіх можливих заходів для надання невідкладної, зокрема
домедичної і медичної, допомоги особам, які постраждали внаслідок
кримінальних чи адміністративних правопорушень, нещасних випадків, особам,
які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я, а також
особам, які постраждали від торгівлі людьми;
- здійснює контроль за дотриманням фізичними та юридичними особами
спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, спеціальних
засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових
речовин і матеріалів, інших предметів, матеріалів та речовин, на які
поширюється дозвільна система;
- виконує окремі письмові постанови суддів та ухвали судів;
- виявляє та веде облік осіб, які підлягають профілактичному впливу, на
підставах та в порядку, що встановлені законодавством України. Підписує та
надсилає до інформаційних центрів запити щодо осіб, стосовно яких
здійснюється профілактична робота з метою перевірки на наявність у них
судимості. Здійснює запити за місцем роботи правопорушників щодо видавання
на них характеристик, довідок та інших документів, необхідних для перевірки
заяв громадян; до наркологічних, психоневрологічних диспансерів та інших
установ та закладів охорони здоров`я про перебування громадян на медичному
або профілактичному обліку, наявність у них захворювань на хронічний
алкоголізм чи наркоманію, їх ставлення до лікування. Організовує повідомлення
за місцем роботи осіб, які перебувають під наглядом поліції, встановлення щодо
них адміністративного нагляду та подає пропозиції стосовно закріплення за ними
- викликає громадян і посадових осіб за справами та матеріалами, які є в
його провадженні, або здійснює привід громадян і посадових осіб, які без
поважних причин ухиляються від явки за викликом. Отримує від громадян і
посадових осіб пояснення, відомості, довідки за кримінальними та
адміністративними справами. Затримує та доставляє до підрозділів поліції
відповідно до законодавства України осіб, які підозрюються у вчиненні злочину
або ухиляються від виконання кримінального покарання чи адміністративного
арешту, а також осіб, відносно яких запобіжним заходом є взяття під варту;
- направляє до органів судово-медичної експертизи на медичне обстеження
осіб, яким заподіяно тілесних ушкоджень, готує запити про ступінь тяжкості цих
ушкоджень. У своїй діяльності дотримується законності, гуманізму та поваги до
особистості. Бере участь в оперативних нарадах та зборах. Виконує інші функції,
що випливають із покладених на нього завдань;
- у прикордонних районах взаємодіють відповідно до законодавства у межах контрольованих прикордонних районів з дільничними інспекторами прикордонної служби щодо проведення превентивних заходів з протидії нелегальній міграції та іншій протиправній діяльності на державному кордоні, отримання інформації про шляхи проникнення та накопичення контрабандних товарів, а також мешканців населених пунктів, розташованих поблизу державного кордону, які здійснюють незаконні операції з переміщення товарів.
Згідно витягу з посадової інструкції заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_1 передбачені наступні посадові завдання, обов`язки та повноваження:
- здійснює керівництво діяльністю сектора кримінальної поліції, розділяє обов`язки між особовим складом, очолює та контролює його роботу;
- формує функціональні обов`язки особового складу. Складає поточні та спеціальні плани роботи сектора, організовую та контролює їх виконання. Забезпечує ефективну реалізацію завдань щодо боротьби із злочинністю, захисту інтересів суспільства і держави від протиправних посягань у межах повноважень відділення;
- несе персональну відповідальність за результати роботи особового складу сектора, виконавську та службову дисципліну;
- бере безпосередню участь у практичних заходах реагування на виявлення злочинної діяльності за напрямом діяльності сектору кримінальної поліції;
- регулює роботу з ефективної взаємодії сектора з іншими структурними підрозділами органів внутрішніх справ при вирішенні питань правоохоронної діяльності, що належить до напрямів роботи сектора за дорученнями керівництва особисто та організовує та контролює своєчасний та якісний розгляд особовим складом сектора звернень громадян, органів виконавчої влади, громадських об`єднань, підприємств, установ, організацій тощо з питань, що належать до компетенції сектора, подає керівництву пропозиції щодо вжиття відповідних заходів за результатами їх розгляду;
- вирішує в межах своєї компетенції питання призначення та переміщення особового складу, вживає заходів щодо зміцнення кадрів, визначає резерв на висунення та навчання;
- забезпечує повноту, достовірність та своєчасність подання до керівних органів даних та інших відомостей про стан правоохоронної діяльності за напрямом роботи сектора;
- здійснює контроль за професійним ставленням молодих спеціалістів;
- забезпечує високий рівень фізичної, вогневої та службової підготовки;
- аналізує стан виконавської дисципліни та вживає заходів щодо її зміцнення;
- контролює дотримання особовим складом законності та правомірності дій під час виконання службових обов`язків.
Посади заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області є відмінними між собою за обсягом завдань та обов`язків, рівнем відповідальності.
Сукупність викладених обставин свідчить про те, що посада, яку займав позивач до звільнення та посада, на яку позивача було призначено в порядку переміщення не є рівнозначними, більш того, посада, з якої позивача було звільнено є вищою за посаду, на яку його було призначено в порядку переміщення для забезпечення більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.
Отже, позивача переміщено на нижчу посаду з посиланням на необхідність забезпечення більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, з порушенням вимог статті 65 Закону № 580-VIII, зважаючи на те, що переведення за вказаними підставами врегульовано на законодавчому рівні лише на рівнозначні посади.
Враховуючи, що ані в доповідній записці від 31.01.2024 р. №558, ані в наказі № 153 о/с від 16.02.2024 р. не конкретизовано підстави, у зв`язку з якими позивач переводиться до іншого місця служби; позивача переміщено на посаду нижчу, ніж та, на якій поліцейський перебував до переміщення, що суперечить статті 65 Закону №580-VIII, суд дійшов висновку, що відповідач-1 під час прийняття наказу № 153 о/с від 16.02.2024 р., діяв з порушенням норм Закону №580-VIII.
В зв`язку з наведеним, наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 16.02.2023 р. № 153 о/с в частині, що стосується ОСОБА_1 , не відповідає вимогам п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки винесений відповідачем-1 на підставі, у межах повноважень, але не у спосіб, визначений законодавством та не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому підлягає скасуванню.
Наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 16.02.2024 р. № 52 о/с є похідним від наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 16.02.2023 р. № 153 о/с, тому також є протиправним та підлягає скасуванню.
Наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 19.02.2024 р. № 127 в частині, що стосується ОСОБА_1 , також є похідним від наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 16.02.2023 р. № 153 о/с, тому також є протиправним та підлягає скасуванню.
Частиною 1статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з частиною 2статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечитьзаконуі забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зорустатті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 19.02.2024 р. № 127 в частині, що стосується ОСОБА_1 .
Стосовно позовних вимог про стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області різниці між грошовим забезпеченням за посадами суд зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що загальний розмір грошового забезпечення позивача на посаді старшого дільничного офіцера поліції 39 501,65 грн. перевищує загальний розмір за посадою заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції 30 710,46 грн.
Таким чином, відсутні підстави для стягнення з відповідача-1 різниці між грошовим забезпеченням за посадами.
Відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про: поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 2,72-77,139,243-246,255,262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Національної поліції в Херсонській області, третя особа: Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення різниці між грошовим забезпеченням - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №153 о/с від 16 лютого 2024 р. в частині: відповідно до частин першої, сьомої та восьмої ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію», на підставі листа Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 22.01.2024 р. № 192/01/2-2024 та доповідної записки УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області від 01.02.2024 р. №558 перевести для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Херсонській області з 19 лютого 2024 року:
майора поліції ОСОБА_1 (0046681), звільнивши з посади заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, установивши йому премію за лютий 2024 р. у розмірі 182,681 відсотків.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 16.02.2024 № 52 о/с в частині: відповідно до абзацу 1 пункту 2 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби призначити майора поліції ОСОБА_1 (0046681), який прибув з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції відділення поліції №2 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області з 19 лютого 2024 року в порядку переведення, встановивши посадовий оклад 2500 грн. та щомісячну грошову надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 45%.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 19.02.2024 №127 «Про залучення та підпорядкування поліцейських» в частині: п. 3 залучити для забезпечення ефективного виконання оперативно-службових завдань та підпорядкувати з 19 лютого 2024 року до відділу поліції №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області наступних поліцейських:
майора поліції ОСОБА_1 (0046681), старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області.
Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
В решті позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук