Справа № 447/665/24
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 травня 2024 рокусправа № 447/665/24
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Братичак Уляна Володимирівна, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про захист прав споживача та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 12.03.2024 звернувся в Миколаївський районний суд Львівської області з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якому просить:

- зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг здійснити застосування належних заходів державного нагляду до ТОВ «Газорозподільні мережі України» у вигляді позапланової перевірки та застосування штрафу.

Ухвалою судді Миколаївського районного суду Львівської області Павліва В.Р. від 18.03.2024 у справа №447/665/24 адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про захист прав споживача та зобов`язання вчинити дії передано на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду (адреса: вул. Чоловського, 2, м. Львів, 79018 ).

Справа №447/665/24 надійшла до Львівського окружного адміністративного суду 06.05.2024.

Після автоматизованого розподілу для розгляду цієї справи визначено головуючу суддю Братичак У.В.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Положеннями ст.ст.160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено форму та зміст позовної заяви, а також документи, що додаються до такої.

За змістом ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 встановлено у розмірі 3028,00 грн.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн).

Як видно зі змісту позовної заяви, позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру, таким чином, сума судового збору за подання даної позовної заяви становить 1211,20 грн, яку не сплачено позивачем.

Натомість, зі змісту позовної заяви, позивач вважає, що він звільнений від сплати судового збору в силу положень частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

За приписами частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», на яку посилається позивач, при зверненні з позовною заявою, споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Отже, особа звільняється від сплати судового збору на підставі наведеної норми Закону, якщо позов стосується порушення її прав як споживача у спірних правовідносинах.

У розумінні пункту 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.

Так, у постановах від 06.04.2023 у справі №340/1191/22, від 08.12.2021 у справі №640/13582/20 Верховний Суд з посиланням на постанову від 18 жовтня 2018 року у справі №826/10597/17 сформував правовий висновок, що для застосування положень статті 22 Закону 1023-XII заявники мають довести, що відповідач є суб`єктом господарювання та у спірних правовідносинах виступає як виробник чи продавець товарів, виконавець робіт чи надавач послуг, а позивач - споживачем його товарів, робіт чи послуг, що дало б можливість суду віднести спір до категорії спорів, що стосуються захисту прав споживачів і колегія суддів не вбачає підстав для відступлення від вищенаведених висновків.

Як убачається зі змісту позовної заяви, підставою звернення позивача до суду є не виконання ТОВ «Газорозподільчі мережі України» рішення НКРЕКП №1091/16.5.2/9-24 від 19.01.2024 та ряду існуючих законодавчих актів. Позивач вважає, що НКРЕКП знало про порушення його економічних прав, як споживача газу проте не застосувало відповідних санкцій до ТОВ «Газорозподільні мережі України».

У прохальній частині позовної заяви позивач просить суд зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг здійснити застосування належних заходів державного нагляду до ТОВ «Газорозподільні мережі України» у вигляді позапланової перевірки та застосування штрафу.

За змістом п.п. 1,2 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 10 вересня 2014 року № 715/2014, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президентові України і підзвітним Верховній Раді України.

НКРЕКП є органом державного регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг.

Таким чином, суд зазначає, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг не є надавачем послуг з постачання газу, тому у спірних правовідносинах позивач не є споживачем відповідних послуг, а виступає фізичною особою, яка оскаржує належне виконання функцій суб`єктом владних повноважень щодо регулювання діяльності у сфері енергетики та комунальних послуг. З огляду на що, даний спір власне й передано на розгляд Львівському окружному адміністративному суду в порядку адміністративного судочинства.

В той же час, позивачем не обґрунтовано, що відповідачем, який не є суб`єктом господарювання (надавачем послуг) порушеного його право як споживача.

Отже, пред`явлений до НКРЕКП позов не пов`язаний з порушенням прав позивача як споживача, на які розповсюджуються приписи статей 4, 21 і 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак, підстав для звільнення позивача від сплати судового збору суд не вбачає.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №520/11513/21, від 29.04.2024 у справі № 320/17656/24.

Оскільки в матеріалах справи відсутній оригінал квитанції про сплату судового збору, наведене вище свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам, встановленим ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім цього, порушуючи вимоги п.7 ч.5 ст.160 КАС України, позивачем в позовній заяві не вказано, чи вживались ним заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначається зокрема наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Порушуючи вимоги зазначеної статті, у позовній заяві не було зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Крім того, усупереч вимог п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві позивачем не надано власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.1 ст.169 вищевказаного Кодексу, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, враховуючи виявлені недоліки, позовну заяву належить залишити без руху, а позивачу встановити спосіб і строк їх усунення. Роз`яснити позивачу, що у випадку усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169, 248, 256, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

позовну заяву ОСОБА_1 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про захист прав споживача та зобов`язання вчинити дії залишити без руху для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків, шляхом подання в канцелярію Львівського окружного адміністративного суду (вул.Чоловського, 2, м.Львів, 79018) в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали:

- оформленої відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України позовної заяви з доказами її надсилання в системі Електронний суд відповідачу;

- документа про сплату судового збору за подання адміністративного позову (1211,20 грн).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяБратичак Уляна Володимирівна