Справа № 520/4348/24
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 р. № 520/4348/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 31.08.2023 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити позивачу пенсію за віком із врахуванням страхового стажу у період навчання у Харківському інституті удосконалення лікарів у клінічній ординатурі з 27.12.1993 по 31.08.1995 року з дати її звернення для оформлення пенсії за віком.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що відмова відповідача у призначенні пенсії за віком є протиправною та такою, що порушує її право на належний соціальний захист та справедливий і гарантований державою рівень пенсійного забезпечення.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Представником відповідача 07.03.2024 надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

У період з 29.04.2024 по 12.05.2024 суддя Панов М.М. перебував у щорічній відпустці, тому вирішення вказаного питання здійснюється в перший робочий день після відпустки.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

29.05.2023 через Центр надання адміністративних послуг позивач звернулася до органів Пенсійного фонду України за призначенням пенсії за віком. Звернення ОСОБА_1 було розподілене на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, рішенням якого від 06.06.2023 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії з огляду на недосягнення нею на той час пенсійного віку, визначеного чинним законодавством України, та недостатністю страхового стажу.

Зокрема, у вказаному Рішенні було зазначено, що при розгляді питання про призначення пенсії ОСОБА_1 не було взято до уваги довідки про факт роботи з 28.04.1992 по 25.11.1993 та з 27.12.1993 по 31.08.1995 згідно довідок Харківського національного медичного університету №228/23 та 229/23 від 14.04.2023 з огляду на те, що її прізвище у зазначених довідках не відповідає паспортним даним.

У подальшому, позивач отримала у КП «Міський архів» додаткові документи для підтвердження страхового стажу та у зв`язку із досягненням 26.06.2023 пенсійного віку, повторно через Центр надання адміністративних послуг позивач звернулася до органів Пенсійного фонду України для оформлення пенсії за віком.

Звернення позивача було розподілене на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, і Рішенням від 30.08.2023 про відмову у призначенні пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_1 знову було відмовлено у призначенні пенсії з огляду на недостатність страхового стажу.

Причиною відмови стало те, що до страхового стажу позивача не було зараховано період навчання з 27.12.1993 по 31.08.1995 у клінічній ординатурі, оскільки згідно витягу з наказу №35-К від 30.06.1995, який видано Харківським інститутом удосконалення лікарів, прізвище у наказі не відповідає прізвищу у паспорті на українській мові (Велигоцька-Велігоцька).

До страхового стажу відповідачем не було зараховано період навчання у Харківському інституті удосконалення лікарів у клінічній ординатурі з 27.12.1993 по 31.08.1995 через те, що прізвище « ОСОБА_2 » у Архівних довідках Харківського медичного університету (є правонаступником Харківського інституту удосконалення лікарів) від 14.04.2023 за вих. №228/23 та від 18.08.2023 за вих. №570/23 зазначене неправильно з огляду на те, що наказ від 27.12.1993 №34-К про зарахування позивача на навчання до клінічної ординатури було складено російською мовою, а наказ від 30.06.1995 №35-К про відрахування у зв`язку із закінченням навчання у Харківському інституті удосконалення лікарів - українською, а прізвище позивача у цьому наказі було неправильно перекладено з російської мови на українську.

Позивач, вважаючи дії відповідача щодо незарахування періоду навчання з 27.12.1993 по 31.08.1995 та відмову призначити пенсію за віком протиправними, звернулася до суду із даним адміністративним позовом.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері реалізації особами, які мають право на пенсію, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення, у випадках, передбачених Конституцією України, регулюються нормами Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Згідно з частинами першою та другою статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також:

д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Отже, законодавець, крім роботи, виконуваної на підставі трудового договору на підприємствах, передбачив можливість зарахування до страхового стажу періоду навчання і визначив для цього певні умови та порядок.

За змістом положень статті 62 Закону України № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання (пункт 8 Порядку №637).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи, а період навчання підтверджується виданими навчальним закладом дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Відповідно до пункту 1.7 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) (далі - Порядок №22-1) звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

За приписами підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Згідно з пунктом 4.2 розділу IV в редакції Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, серед іншого, уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Позивачем на підтвердження періоду навчання в клінічній ординатурі при Харківському інституті удосконалення лікарів з 27.12.1993 по 31.08.1995 до заяви про призначення пенсії додано копію посвідчення № НОМЕР_1 , виданого на російській мові «Велигоцкой Марине Николаевне» 31.08.1995 про проходження підготовки з 27.12.1993 по 31.08.1995.

Також, архівними довідками №228/23 та №229/23 від 14.04.2023, № 570/23 від 18.08.2023 підтверджено, що " ОСОБА_3 " (так у документі), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 27 грудня 1993 р. було зараховано на навчання у клінічну ординатуру по кафедрі психотерапії до Харківського інституту удосконалення лікарів (підстава: наказ ХІУЛ від 30 грудня 1993 р. №134-к). 31 серпня 1995 р. ОСОБА_4 , клінічного ординатора кафедри психотерапії було відраховано у зв`язку з закінченням терміну навчання (підстава: наказ ХІУЛ від 30 червня 1995 р. №35-к) та видано посвідчення №1199 від 31.08.1995 р.

У паспорті громадянина України номер НОМЕР_2 , орган, що видав 6311, дата видачі 27.07.2017, зазначено: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: місто Харків Харківська область.

Отже, у наказі про навчання позивача дійсно вказано прізвище « ОСОБА_5 », що не відповідає прізвищу, яке вказано у паспорті - « ОСОБА_2 ».

Так, судом встановлено, що пенсійним органом у рішенні про відмову в призначенні пенсії не зазначено про наявність будь-яких сумнівів щодо факту навчання позивача з 27.12.1993 по 31.08.1995 у клінічній ординатурі Харківського інституту удосконалення лікарів, а лише зазначається, що прізвище у наказі № 35-к від 30.06.1995, виданому Харківським інститутом удосконалення лікарів, не відповідає паспортним даним позивача.

У даному випадку судом встановлено, що мова йде про одну і ту ж особу, але має місце різне написання прізвища в окремих документах, виданих ОСОБА_1 . Разом з тим, суд вважає, що допущення іншого написання прізвища у наказі про навчання не можуть бути підставою для незарахування спірного періоду навчання до страхового стажу позивача.

Суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, враховуючи, що помилка в написанні прізвища позивача в наказі про навчання не може нівелювати ці відомості про навчання й освіту особи та позбавляти її права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею стажу, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №64 від 30.08.2023 в частині відмови зарахувати спірний період навчання з 27.12.1993 по 31.08.1995 ОСОБА_1 до страхового стажу.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач повинен був зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 спірний період навчання з 27.12.1993 по 31.08.1995 у клінічній ординатурі Харківського інституту удосконалення лікарів.

Як зазначалося судом раніше, відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Разом з тим, пенсійним органом при прийнятті оскаржуваного рішення зазначено, що на час звернення до пенсійного органу страховий стаж особи для права на пенсію складає 29 років 11 місяців 24 дні, страховий стаж особи складає 28 років 08 місяців 15 днів.

Отже, при зарахуванні відповідачем спірного періоду з 27.12.1993 по 31.08.1995 до страхового стажу, ОСОБА_1 буде мати більше 30 років страхового стажу для права на пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із врахуванням страхового стажу у період її навчання у Харківському інституті удосконалення лікарів у клінічній ординатурі з 27.12.1993 по 31.08.1995 з дати її звернення для оформлення пенсії за віком.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська область, 65012, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 30.08.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із врахуванням страхового стажу у період навчання у Харківському інституті удосконалення лікарів у клінічній ординатурі з 27.12.1993 по 31.08.1995 з дати її звернення для оформлення пенсії за віком.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати в загальному розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ().

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов