Справа № 705/4998/23
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 травня 2024 року

м. Київ

справа №705/4998/23

адміністративне провадження № К/990/12298/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Губської О.А.,

суддів: Білак М.В., Мацедонської В.Е.

перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 705/4998/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2024 року цю касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строку у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання документа про сплату судового збору, заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та уточненої касаційної скарги із викладенням підстав для касаційного оскарження судового рішення.

На виконання вимог цієї ухвали суду скаржник подав заяву про усунення недоліків до якої долучив платіжну інструкцію про сплату судового збору. У зазначеній заяві скаржник зазначає про те, що кінцевою датою тридцятиденного строку оскарження оскаржуваної ухвали є 31 березня 2024 року. Указує, що оскільки 31 березня 2024 року припадає на вихідний день останній день строку переноситься на найближчий робочий день, тобто 01 квітня 2024. На підтвердження поважної причини пропуску строку скаржник надав копію витягу з «Журналу реєстрації вхідних документів ІНФОРМАЦІЯ_2 » за 01 березня 2024 року та супровідний лист з додатками Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року №02,3-07/705/4998/23/15775/2024.

Перевіривши доводи зазначеної заяви, суд касаційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку касаційного оскарження.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа «Олександр Шевченко проти України», пункт 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Тобто, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі й установленням строків на звернення до суду з касаційними скаргами.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

В ухвалі від 16 квітня 2024 року Верховний Суд зазначив, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена 19 лютого 2024 року, повне судове рішення складено того ж дня. Відповідно останнім днем її оскарження було 20 березня 2024 року.

Касаційну скаргу відповідач подав 29 березня 2024 року.

Оскільки скаржник пропустив строк на касаційне оскарження та не подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, не надав доказів отримання копії оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції Верховний Суд залишив цю касаційну скаргу без руху.

Виконуючи вимоги зазначеної ухвали суду скаржник так і не подав саме заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, водночас в заяві про усунення недоліків вказав на поважність пропуску такого строку, оскільки копію оскаржуваної ухвали він отримав 01 березня 2024 року. На підтвердження таким своїм посиланням надав копію витягу з «Журналу реєстрації вхідних документів ІНФОРМАЦІЯ_2 » за 01 березня 2024 року та супровідний лист з додатками Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року № 02,3-07/705/4998/23/15775/2024.

Проте Верховний Суд зазначає, що скаржником не надано належного доказу, який би підтверджував дату отримання оскаржуваної ухвали (зокрема, конверт, в якому надійшла оскаржувана ухвала). Супровідний лист Шостого апеляційного адміністративного суду із вхідним штампом ІНФОРМАЦІЯ_1 чи журнал реєстрації вхідних документів не може вважатись належним доказом підтвердження отримання судового рішення, оскільки виключно підтверджує дату реєстрації зазначеного процесуального документа відповідальним працівником, а не дату його вручення.

Разом з цим з долучених до касаційної скарги документів вбачається, що Шостий апеляційний адміністративний суд надіслав ухвалу від 19 лютого 2024 року скаржнику засобами поштового зв`язку. Конверта, у якому надійшла оскаржувана ухвала скаржник не надав.

Таким чином, вказані скаржником причини пропуску строку касаційного оскарження не дають підстав для висновку, що касаційну скаргу подана на судове рішення протягом тридцятиденного строку після його вручення та про наявність об`єктивних непереборних обставин, які б перешкоджали своєчасному оскарженню судового рішення у цій справі, та до того ж не підтверджені належними доказами.

За правилами пункту 4 частини першої статті 333 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.

За такого правового регулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 333 КАС України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 705/4998/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддіО.А. Губська М.В. Білак В.Е. Мацедонська