Справа № 420/16689/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 травня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), за участю третіх осіб - Військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 07.07.2023 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , за участю третіх осіб - Військової частини НОМЕР_4 , ОСОБА_2 , про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,в якій просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у не звільненні з військової служби ОСОБА_1 за сімейними

обставинами у зв`язку необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір`ю;

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір`ю.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він є військовослужбовцем, старшим солдатом, старшим стрільцем-оператором І стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини. Його мати є особою, що потребує постійного догляду, що підтверджується висновком ЛКК, що відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є безумовною підставою для звільнення з військової служби. У зв`язку із цим позивач подав рапорт про звільнення разом із усіма необхідними документами, зокрема копіями документів, що підтверджують наявність родинних зв`язків та висновок ЛКК, а також акт, яким підтверджено необхідність догляду саме ним як сином. Позивачу повідомлено про відмову в реалізації рапорту, проте документ на руки не було видано, а відправлено фото відповіді військової частини про відмову у задоволенні рапорту з підстав недоведеності обставин необхідності здійснення постійного догляду за матір`ю військовослужбовця безпосередньо ним. Таку відмову позивач вважає неправомірною.

12.07.2023 ухвалою суддя ухвалив залишити без руху позовну заяву та надати строк на усунення недоліків.

14.07.2023 до суду надійшла заява про усунення недоліків від представника позивача.

24.07.2023 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , за участю третіх осіб Військової частини НОМЕР_4 , ОСОБА_2 , про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

24.10.2023 рішенням суду в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , за участю третіх осіб - військової частини НОМЕР_4 , ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у не звільненні з військової служби ОСОБА_1 за сімейними обставинами у зв`язку необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір`ю та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року у справі № 420/16689/23 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.04.2024 було частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 . Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.10.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Так, Верховний Суд у постанові від 11.04.2024 зазначив, що спірним у цьому спорі є питання допустимості рішення ЛКК комісії КНП Центр ПМСД № 18 Одеської міської ради від 23.05.2023 року на підтвердження необхідності здійснення позивачем постійного догляду за матір`ю та його звільнення із військової служби за сімейними обставинами.

Суди попередніх інстанцій, надаючи оцінку обставинам цієї справи та вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів, не дослідили чи є рішення ЛКК комісії КНП «Центр ПМСД» №18 Одеської міської ради від 23.05.2023 року документом, що віднесений до повноважень органів, визначених в Постанові Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 № 413 «Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу», на яку посилались суду в оскаржуваних рішеннях, та чи підтверджує вона всі відомості, які необхідні для застосування положень підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-XII. Тобто чи відповідає вказане рішення встановленій формі, чи віднесено до компетенції уповноваженого на це чинним законодавством органу, чи містить інформацію про строк, на який воно видане, оскільки позивач ініціює остаточне звільнення з військової служби, тощо.

Отже, Верховний Суд доходить висновку про те, що суди вирішили справу без повного та всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі, не надали оцінку всім наявним доказам, що стосуються предмету спору, у їх сукупності.

30.04.2024 справа №420/16689/23 надійшла до Одеського окружного адміністративного суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на новий розгляд судді Скупінській О.В.

06.05.2024 ухвалою судді прийнято до розгляду адміністративну справу №420/16689/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , за участю третіх осіб - Військової частини НОМЕР_4 , ОСОБА_2 , про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Розпочато розгляд справи №420/16689/23 спочатку зі стадії відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України.

08.05.2024 представник позивача ОСОБА_3 , подала до суду заяву (вхід.№ЕС/18796/24) про залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Розглянувши зазначену заяву суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджаються своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.5 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч.2, 3 ст.240 КАС України заява про залишення позову без розгляду може бути подана лише до початку розгляду справи по суті. Про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, у відповідності з ч.2 ст.262 КАС України, заява позивача про залишення позову без розгляду подана до початку розгляду справи по суті.

Суд зазначає, що ст.240 КАС України розташована у главі 8 «Зупинення і закриття провадження у справі. Залишення позову без розгляду» КАС України, зважаючи на що положення вказаної статті застосовуються до справ, по яким вже відкрито провадження у справі.

Положення цієї норми, відповідно до принципу диспозитивності, передбачає право позивача на порушення провадження в суді та право розпорядження своїми вимогами на свій розсуд.

Отже, підстави для відмови у задоволенні заяви представника позивача законодавством не передбачені, оскільки це є безумовним правом особи, яка звернулася до суду з позовом.

З урахуванням наведених обставин та приписів ст.240 КАС України, суд дійшов висновку, що заяву від 08.05.2024 (вхід.№ЕС/18796/24) про залишення позову без розгляду слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.12, 240, 248 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 від 08.05.2024 (вхід.№ЕС/18796/24) про залишення позову без розгляду задовольнити.

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , за участю третіх осіб - Військової частини НОМЕР_4 , ОСОБА_2 , про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 );

Треті особи:

- Військова частина НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 );

- ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА