Справа № 159/2496/24
Суддя: Чалий А. В.
Дата ухвалення: 2024-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/2496/24
Провадження № 2-а/159/53/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 рокум.Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Чалого А.В.,

за участю секретаря судового засідання Конашук М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з вказаним вище позовом, в якому просить скасувати постанову № 357-24 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 04 березня 2024 року, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень та закрити провадження у даній адміністративній справі.

В обґрунтування позову посилався на те, що 09.04.2024 у мобільному додатку «Дія» позивачу надійшло повідомлення про те, що відносно нього відкрито виконавче провадження. 12.04.2024 у відповідь на заяву позивача Ковельський відділ ДВС листом від 11.04.2024 № 63983/3 надав копії матеріалів виконавчого провадження, серед яких постанова № 357-24 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 04 березня 2024 року. Ознайомившись із текстом постанови № 357-24 позивач вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з наступними обставинами.

21.02.2024 працівник ІНФОРМАЦІЯ_1 запропонував вручити позивачу повістку до ІНФОРМАЦІЯ_3 , на що він погодився. Проте ознайомившись з її змістом він відмовився її отримувати оскільки, заповненої повістки у працівника ІНФОРМАЦІЯ_3 не було, а були лише готові бланки із підписом та печаткою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що позивач висловив свої заперечення, правомірно вважаючи, що повістка повинна бути заповнена однією і тією ж особою, а підпис і печатка на ній проставляються вже після (а не до) її повного заповнення. Окрім вже згадуваних ним недоліків, повістка містила невірні відомості щодо дійсної адреси реєстрації за місцем проживання позивача. Про відмову отримувати повістку було складено Акт відмови військовозобов`язаного від отримання повістки, позивач ознайомився з даним актом та виклав свої заперечення на окремому аркуші.

Позивач звертає увагу суду на те, що у повістці, яку йому намагався неправомірно вручити капітан ОСОБА_3 , вказано про прибуття до Ковельського РТЦК 22 лютого 2024 року о 08:00 год, в той час як у розписці про отримання цієї повістки зазначено час прибуття на 09:00 год 22 лютого 2024 року. Разом з тим, вказані у постанові № 357-24 обставини не відповідають дійсності, оскільки позивач повідомив представника Ковельського РТЦК мотиви неотримання повістки, а саме: повістка була заповнена з невірними даними, неправильно вказане місце проживання, повістка не була заповнена до її вручення, підпис у повістці не збігався з підписом уповноваженої особи. За таких умов, у позивача були обґрунтовані сумніви, що вказана повістка стосується саме його, а не іншої особи.

Позивач зазначає, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення він не отримував, про розгляд справи саме 04 березня 2024 року на певну годину його не було повідомлено, а відтак позивач не брав участі у розгляді адміністративної справи щодо нього з вини Ковельського РТЦК.

Позивач вважає, що жодний нормативно-правовий акт не містить обов`язку отримувати повістку РТЦК та СП, у якій невірно вказані персональні дані особи, якій вона вручається та порушено порядок її складення.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.04.2024 відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду.

23.04.2024 судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача.

26.04.2024 до Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У відзиві відповідач зазначає, що позивач, громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи військовозобов`язаним і перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , під час дії особливого періоду, 21.02.2024 був оповіщений військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 і зобов`язаний прибути на 08 год 22.02.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення облікових даних, проходження військово-лікарської комісії і подальшого можливого призову на військову службу по мобілізації. Проте, позивач ОСОБА_1 відмовився отримувати повістку і прибувати на 08 год 00 хв 22.02.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , надав пояснення, що повістка була заповнена з невірними даними та не уповноваженою особою. Представником ІНФОРМАЦІЯ_3 в присутності позивача ОСОБА_1 був складений акт про відмову від отримання повістки та відмову від отримання протоколу, протокол про адміністративне правопорушення було зачитано усно та надіслано поштою рекомендованим листом. Позивачу ОСОБА_1 роз`яснені ст. 63 Конституції України, права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомлено останнього, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 15 год 00 хв 04.03.2024 в кабінеті № 6 ІНФОРМАЦІЯ_3 . На розгляд адміністративної справи позивач ОСОБА_1 не з`явився. Постанова була надіслана останньому поштою.

Відповідач зауважив, що указаними нормами передбачений обов`язок призовників військовозобов`язаних та резервістів у разі отримання ним виклику де районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, явитися за таким викликом у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях). Вважає, що позивач ОСОБА_1 , який є військовозобов`язаним, порушує норми закону по мобілізації.

Крім того, відповідач зазначив, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, останній раз з`являвся в ІНФОРМАЦІЯ_6 05 вересня 2019 року для надання своїх облікових даних, де він вказував, що його адреса проживання АДРЕСА_1 . 06.09.2019 останньому було видане тимчасове посвідчення військовозобов`язаного за № НОМЕР_1 , а тому вважає, що твердження позивача ОСОБА_1 про заповнення повістки з невірними даними не відповідає дійсності, оскільки повістка була заповнена відповідно до облікової картки військовозобов`язаного, де були внесені його дані 05 вересня 2019 року, коли він отримував обліковий документ.

Відмова військовозобов`язаного ОСОБА_1 від отримання повістки без поважних причин, не свідчить про відсутність у нього обов`язку явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 на дату та час указані у повістці і не звільняє його від такого обов`язку.

Враховуючи вищенаведене вважає, що в діях позивача ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, а тому суб`єктом владних повноважень правомірно, а саме ІНФОРМАЦІЯ_7 , правомірно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Позивач ОСОБА_1 не довів протиправність прийнятої постанови №357 від 04.03.2024.

Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.03.2024 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_4 винесено постанову № 357-24 про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП ОСОБА_1 у виді штрафу в сумі 5 100 гривень.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Відповідно до вищевказаної постанови військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 08:00 год 22.02.2024 для уточнення облікових даних, проходження військово-лікарської комісії і подальшого можливого призову на військову службу по мобілізації, проте відмовився від отримання повідомлення та прибуття у вказаний день та час чим порушив вимоги ч. 10 ст. 1 ЗУ "Про військовий обов`язок та військову службу" та п. 1 ч. 1 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію".

Своїми діями військовозобов`язаний порушив обов`язок громадян, з`являтись завикликом ІНФОРМАЦІЯ_9 під час дії правового режиму особливого періоду, встановлений ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Правил військового обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Згідно частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.02.2024 № 357, позивач ОСОБА_1 21.02.2024 відмовився від отримання повістки.

21.02.2024 о 14:55 год складено акт про те, що позивач відмовився отримувати дану повістку та прибувати до ІНФОРМАЦІЯ_3 для звірки військово-облікових даних, не надавши доказів поважності причини неявки при свідках.

До даного акту долучено додаток №1 в якому ОСОБА_1 вказав, що відмовляється від отримання повістки у зв`язку з тим, що повістка була заповнена з невірними даними, не уповноваженою особою, повістка була не заповнена до її вручення та не збігалися підписи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) або у строки, визначені командирами військових частин.

Згідно ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Правила), який є додатком до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відтак, позивач має обов`язок прибути до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зокрема у строк, що вказаний у повістці. Проте, норми чинного законодавства не містять обов`язку громадян України отримувати відповідні повістки територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Суд наголошує, що факт відмови особи від отримання повістки, не позбавляє таку особу від обов`язку прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у встановлений у повістці строк.

Стаття 210 КУпАП визначає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а стаття 210-1 КУпАП встановлює відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Дана норма є бланкетною та відсилає до іншого законодавства, яке зокрема регулює порядок проведення мобілізації.

Отже спірні правовідносини, що виникли у зв`язку із відмовою позивача від отримання повістки, на думку суду, свідчить про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно з ч. 1ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Судом встановлено, що на момент події інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення на території України введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, що підпадає під поняття «особливого періоду» в розумінні ст.1 Закону України «Про оборону України» та ст.210-1 ч.2 КУпАП, під час якого посадовими особами відповідача на виконання покладених на них обов`язків здійснювались заходи з мобілізації.

Позивач ОСОБА_1 21.02.2024 ознайомившись з повісткою за викликом його до територіального центру комплектування та соціальної підтримки на 22.02.2024, відмовився від її отримання, про що складено акт. Крім того був попереджений про розгляд адміністративної справи, який призначений на 04.03.2024 о 15:00 год в кабінеті № 6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

22.02.2024 ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, що, в свою чергу, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 - 1 ч. 2 КУпАП.

ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_4 діяв правомірно, врахувавши всі обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що останній відмовився від отримання повістки та не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 , чим порушив обов`язок громадян, встановлений ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, за наслідками чого виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Враховуючи викладене, суд вважає, оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною, і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 241-246, 286, 293 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності- відмовити повністю.

Залишити без змін постанову № 357-24 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 04 березня 2024 року, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_11 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Головуючий:А. В. Чалий