Справа № 563/808/24
Суддя: Загородько Н. А.
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 563/808/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року м. Корець

Суддя Корецького районного суду Рівненської області Загородько Н.А., вивчивши матеріали адміністративного позову на предмет дотримання вимог процесуального законодавства щодо територіальної підсудності даного спору у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Рівненській області, поліцейського ВП №7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Данилюка Максима Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі серії ЕНА №2011383,-

в с т а н о в и в :

До Корецького районного суду Рівненської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Рівненській області, поліцейського ВП №7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Данилюка М.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі серії ЕНА №2011383.

Вивчивши матеріали адміністративного позову на предмет дотримання вимог процесуального законодавства щодо підсудності даного спору визначеному місцевому адміністративному суду, суддя дійшов наступних висновків.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. (ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України)

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. ( п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України)

За правилами п.1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 25 КАС України визначена підсудність справ за вибором позивача. Так згідно з ч.1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 25 КАС України у разі невизначеності цим Кодексом територіальної підсудності адміністративної справи така справа розглядається адміністративним судом за вибором позивача.

Статтею 26 КАС України визначена підсудність справ за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача. Так згідно з ч. 1 ст. 26 КАС України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 26 КАС України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Звертаючись за підсудністю до Корецького районного суду Рівненської області, позивачем як адреса його реєстрації зазначена адреса: АДРЕСА_1 , що відноситься до території Новоград-Волинського міськрайонного суду Рівненської області.

Згідно з позовом, місцем знаходження відповідача Головного управління поліції у Рівненській області вказано адресу: 33028, м.Рівне, вул. Хвильового, 2, а відповідача - поліцейського ВП №7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Данилюка Максима Олеговича вказано адресу: 34700, Рівненська область, м. Корець, вул. Київська, 17.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 у справі за №724/716/16-а у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення. Поліцейські відповідного органу поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Головного управління поліції у Київській області і її територіальних органів. Дана позиція збігається з позицією викладеною, у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 р. у справі за № 724/716/16-а.

За таких обставин, позов не є підсудним Корецькому районному суду Рівненської області як адміністративному, та підлягає розгляду за місцем знаходження відповідача Головного управління Національної поліції в Рівненській області, а саме в Рівненському міському суді Рівненської області.

Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із важливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 7 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За вимог п.1 ч. 3 ст. 317 КАС України обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення є порушення норм процесуального права, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Принцип законного судді нерозривно пов`язаний з правом особи на повноважний, компетентний суд. Відповідно до статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд не тільки вправі, а й зобов`язаний ухилитися від розв`язання справ, йому не підсудних.

Повноваження складу суду належить сприймати і як компетентність у розумінні наявності права на розгляд у суді відповідно до предмета спору, вирішення справ судом певної інстанції та судом, який має повноваження на розгляд справ у межах територіальної юрисдикції, визначеної КАС України, що забезпечує право на розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Нормами Кодексу адміністративного судочинства України законодавець не врегулював питання передачі справи до іншого суду, якщо позовна заява подана з порушенням правил предметної підсудності.

Разом з тим, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч. 5 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 29 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 30 цього Кодексу спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Ураховуючи наведене вище, а також те, що реалізація права позивача щодо захисту порушеного права може відбутися лише в адміністративному суді за правилами територіальної підсудності за місцезнаходженням відповідача у відповідності до ч. 1 ст. 25 КАС України, а відтак приходжу висновку про те, що справу необхідно передати до Рівненського міського суду Рівненської області для розгляду після закінчення строків, передбачених ч. 8 ст. 29 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 20, 21, 29, 171, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Матеріали адміністративної справи № 563/808/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Рівненській області, поліцейського ВП №7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Данилюка Максима Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі серії ЕНА №2011383 направити за підсудністю до Рівненського міського суду Рівненської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Суддя: Н.А. Загородько