Справа № 120/14577/23
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/14577/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Слободонюк Михайло Васильович

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

14 травня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Вінницького вищого професійного училища Департаменту поліції охорони, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Департаменту поліції охорони про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Вінницького вищого професійного училища Департаменту поліції охорони, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Департаменту поліції охорони про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не прийняття на підставі висновку Вінницького вищого професійного училища Департаменту поліції охорони рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 за №850.

Зобов`язано Вінницьке вище професійне училища Департаменту поліції охорони в 15-ти денний строк після отримання від ОСОБА_1 пакету документів, повернутих останньому листом від 20.06.2023 вих. № 693/43/50/01-2023, та разом із складеним висновком про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 надіслати їх до Міністерства внутрішніх справ України для розгляду та прийняття рішення.

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути питання щодо призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі висновку, складеного Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту поліції охорони, відповідно до пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 за №850, та прийняти відповідне рішення за результатами розгляду таких документів з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 у період з 16.06.2005 по 07.11.2005 проходив навчання рядовим міліції у Вінницькому вищому професійному училищі Департаменту державної служби охорони курсантом 11-го навчального взводу.

19.01.2006 позивач оглянутий вперше Вінницькою міською МСЕК №2. За результатами огляду рішенням комісії ОСОБА_1 встановлено III групу інвалідності, захворювання, що пов`язане з проходження служби в органах внутрішніх справ, терміном на 1 рік.

При переогляді 05.02.2007 Козятинською міжрайонною МСЕК позивачу було встановлено II групу інвалідності, захворювання, що пов`язане з проходження служби в органах внутрішніх справ, терміном на 2 роки. При переогляді 10.02.2009 Вінницькою обласною МСЕК №2 гр. ОСОБА_1 пролонговано II групу інвалідності терміном на 3 роки.

При черговому переогляді 22.02.2012 Вінницькою обласною МСЕК №2 позивачу пролонговано II групу інвалідності безтерміново.

27.05.2013 позивач був оглянутий Вінницькою міською МСЕК №2 у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. За результатами огляду рішенням комісії гр. ОСОБА_1 встановлено І Б групу інвалідності безтерміново.

Надалі, 03.08.2020 позивач оглянутий Вінницькою міською МСЕК №2 у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. За результатами огляду рішенням комісії встановлено І А групу інвалідності, захворювання, що пов`язане з проходження служби в органах внутрішніх справ, безтерміново та встановлено 100% втрати професійної працездатності, одноразово.

Також судом встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23.06.2021 по справі №120/2700/21 визнано протиправною бездіяльність Вінницького вищого професійного училища Департаменту поліції охорони, яка полягає у не оформленні висновку щодо виплати грошової допомоги, у зв?язку з отриманням ним інвалідності під час проходження служби в органах внутрішніх справ, та не надсиланні пов?язаних із цим документів до Міністерства внутрішніх справ України. Цим судовим рішенням зобов?язано Вінницьке вище професійне училище Департаменту поліції охорони повторно прийняти та розглянути документи, подані ОСОБА_1 згідно заяви від 09.11.2020 (номер в журналі реєстрації вхідної кореспонденції №5-Д від 13.11.2020), щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності під час проходження служби в органах внутрішніх справ, з урахуванням наданої спірним правовідносинам оцінки.

Після прийняття даного рішення 20.08.2021 ОСОБА_1 звернувся до Вінницького вищого професійного училища Департаменту поліції охорони із заявою щодо проведення виплати одноразової грошової допомоги у зв?язку із встановленням йому першої «А» групи інвалідності внаслідок захворювання пов?язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ та додано відповідний пакет документів.

Вінницьке вище професійне училище Департаменту поліції охорони на виконання вищевказаного рішення суду листом від 08.09.2021 № 1282/43/50/01-2021/п направило до Департаменту поліції охорони пакет документів щодо здійснення виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв?язку з встановленням першої «А» групи інвалідності внаслідок захворювання, пов?язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

З урахуванням доповнень та зауважень внесеними фахівцями ДПО документи щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги листом від 03.12.2021 №1872/43/50/01-2021/п були направленні ВВПУ ДПО до Міністерства внутрішніх справ України

Департаментом фінансово-облікової політики МВС на виконання доручення керівництва МВС спільно з відповідальними підрозділами апарату МВС розглянуто листа з відповідними матеріалами ВВПУ ДПО та листом від 06.01.2022 № 406/15-2022 повернуто на доопрацювання та подальшого надсилання, на їх думку, за належністю до Національної поліції України.

Після усунення вказаних недоліків ВВПУ ДПО доопрацьовані матеріали листом від 03.02.2022 вих. №134/43/50/02/2022 надіслано для погодження до Національної поліції України.

Для подальшого опрацювання в установленому порядку Національна поліція України надіслала відповідні документи в ДПО.

В свою чергу Департамент поліції охорони листом від 12.04.2022 №866/43/3/01-2022 надіслав до ВВПУ ДПО за належністю пакет документів ОСОБА_1 для подальшого доопрацювання та інформування заявника.

Листом ВВПУ ДПО від 27.04.2022 №259/259/43/50/02/-2022 допрацьовані матеріали були направлені до МВС України для вирішення питання по суті.

Департаментом фінансово облікової політики МВС на виконання доручення керівництва МВС спільно з відповідальними підрозділами апарату МВС розглянуто повторно листа ВВПУ ДПО про надсилання документів ОСОБА_2 щодо призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та листом від 26.07.2022 вих № 20361/15-2022 повторно повернуто як такі, що не відповідають вимогам законодавства.

20.09.2022 ВВПУ ДПО було направлено лист вих. № 614/43/50/01-2022 з доопрацьованими матеріалами до МВС України для подальшого розгляду.

Однак вкотре МВС України листом вих. № 31540/15-2022 від 21.10.2022 повторно повернув документи щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги колишньому працівнику міліції охорони - особі з інвалідністю першої групи ОСОБА_1 як такі, що не відповідають вимогам законодавства з подальшим надсиланням до НПУ.

Листом ВВПУ ДПО від 07.11.2022 вих. №715/43/50/01-2022 доопрацьовані матеріали направлено в ДПО для вирішення питання по суті.

Надалі, листом від 16.11.2022 вих. № 4001/43/01-2022 ДПО надіслав пакет документів ОСОБА_1 до ВВПУ ДПО з усуненими недоліками для подальшого направлення до МВС України.

Листом від 07.12.2022 вих. №873/43/50/01-2022 ВВПУ ДПО направило до МВС України, документи з усуненими недоліками які були вказані у попередніх листах та з чіткими роз?ясненнями ДПО щодо належного надсилання документів, а саме до МВС України для прийняття рішення.

В подальшому МВС України листом від 26.12.2022 вих. 10347/15-2022 повторно повернули документи ОСОБА_1 до ВВПУ ДПО, мотивуючи свої дії тим, що недоліки які були вказані у попередніх листах не усунуті.

Листом від 28.04.2023 вих. №482/43/50/02-2023 ВВПУ ДПО було направлено всі відповідні документи до МВС України, з доопрацюваннями на які було вказано у попередніх листах Департаментом фінансово облікової політики МВС України.

Однак знову листом від 02.06.2023 вих. № 34462/49-9170-2023 матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 , повернуто Департаментом пенсійних питань та соціального захисту МВС України до ВВПУ ДПО без прийняття будь-якого рішення. Департамент МВС обґрунтував повернення матеріалів тією обставиною, що прийняття вищезазначеного рішення не відноситься до його компетенції, а покриття витрат на виплату одноразової допомоги колишнім працівникам державної служби охорони має здійснюватися Національною поліцією України за рахунок власних джерел надходжень.

З огляду на викладене, листом від 20.06.2023 вих. № 693/43/50/01-2023 ВВПУ ДПО на адресу ОСОБА_1 було повернуто пакет документів наданого ним щодо призначення йому одноразової грошової допомоги для можливості подальшого звернення у відповідні органи згідно діючого законодавства.

Також судом встановлено, що згідно довідок № 54 від 31.08.2022, №56 від 31.08.2002, № 55 від 31.08.2022, № 8 від 26.01.2022 ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія" ОСОБА_1 не отримував страхових сум за III, II та І групою інвалідності з державного обов?язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ України за страховими випадками, передбаченими Постановою КМУ від 29.06.1991 №59 (у редакції Постанови КМУ від 19.11.1992 №627 (із змінами і доповненнями).

Позивач наведену поведінку відповідача 1 щодо не прийняття рішення про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015, вважає протиправною, а тому за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України від 20.12.1990 №565-XII "Про міліцію", держава гарантує працівникам міліції соціальний захист.

Згідно з пунктом 5 розділу IX Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII, визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію". Відповідно до пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Закон №580-VIII набрав чинності 07.11.2015.

Відповідно до абзаців 2, 3 пункту 15 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію порядок виплати одноразової грошової допомоги врегульовувався нормами статті 23 Закону України від 20.12.1990 №565-XII "Про міліцію" та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015.

Частиною шостою статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-XII встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Отже, право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 07.03.2018 (справа №464/5571/16-а), від 21.06.2018 (справа №822/31/18), від 28.08.2018 (справа №804/6297/17), від 05 листопада 2019 року (справа №405/705/17(2-а/405/30/17)).

До статті 23 Закону України "Про міліцію" Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 затверджено вже згаданий вище Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, пунктом 2 якого визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 Порядку №850, днем виникнення права на отримання грошової допомоги, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Таким чином, за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання чи встановлено інвалідність, що пов`язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до Порядку №850. Таке право обумовлено наявністю визначених законодавством підстав, зокрема, захворювання особи повинно бути пов`язане, з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 13.02.2018 у справі №808/1866/16, від 18.10.2018 у справі №369/13187/17 та від 28.03.2019 у справі №296/10138/16-а, від 17.04.2020 у справі №822/736/17, від 16.03.2020 у справі №641/10426/16-а.

Пунктом 7 Порядку №850 визначено перелік документів, які подає за місцем служби працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності. Серед документів: заява (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності; довідка медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу, витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно з пунктом 9 Порядку №850, МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, чинне законодавство передбачає чіткий алгоритм дій щодо порядку та умов призначення і виплати відповідної одноразової грошової допомоги, а також чітко регламентовані повноваження Міністерства внутрішніх справ України за результатами розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги, а саме: прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову у призначенні такої допомоги.

При цьому законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень Порядку №850.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що МВС України, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний був прийняти рішення за результатом розгляду матеріалів позивача щодо виплати одноразової грошової допомоги, а не повертати матеріали відносно позивача, ухиляючись від розгляду поданих документів та від прийняття обґрунтованого рішення. Проте, всупереч вказаними вимогам Порядку № 850, МВС України не приймало ні рішення про призначення, ні рішення про відмову в призначенні грошової допомоги позивачу.

Також суд вірно врахував, що викладені в листах МВС України від 06.01.2022 №406/15-2022, від 26.07.2022 №20361/15-2022, від 21.02.2022 №31540-15-2022, від 26.12.2022 №40347/15-2022, від 02.06.2023 №34462/49-9170-2023 обґрунтування не можуть вважатися рішенням в розумінні пункту 9 Порядку №850, оскільки ними не вирішено питання призначення чи відмови у призначенні грошової допомоги, а протиправно повернуто матеріали без прийняття рішення.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника про те, що прийняття вищезазначеного рішення не відноситься до його компетенції, а покриття витрат на виплату одноразової допомоги колишнім працівникам державної служби охорони має здійснюватись поліцією за рахунок власних джерел надходжень, адже Порядком №850, у сукупності із іншими наведеними законодавчими актами чітко встановлено, що рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги має бути прийнято саме Міністерством внутрішніх справ України, і відповідно, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання Міністерства внутрішніх справ України.

Суд зазначає, що не виконання МВС України покладеного на нього обов`язку щодо прийняття в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку №850 документів одного з двох передбачених цим Порядком рішень, є порушенням вимог пункту 9 зазначеного Порядку.

При цьому, можливість повернення документів як таких, що не відповідають вимогам законодавства, Порядком №850 не передбачена, а тому неодноразове повернення Міністерством внутрішніх справ України документів позивача без прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечить зазначеним вище нормам.

Виходячи з вищевказаного, оскільки Міністерством внутрішніх справ України допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у неприйнятті на підставі висновку ВВПУ ДПО та наданого пакету документів рішення з питань призначення позивачу одноразової грошової допомоги, суд вірно зобов`язав Міністерства внутрішніх справ України розглянути документи та прийняти відповідне рішення щодо призначення / відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, що не буде втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.

При цьому, покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.

Щодо вимог зобов`язального характеру, які заявлені до Вінницького вищого професійного училища Департаменту поліції охорони, суд зазначає, що до обов`язку МВС України щодо повторного розгляду матеріалів про призначення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 передують дії Вінницького вищого професійного училища Департаменту поліції охорони щодо направлення таких матеріалів.

Натомість, як встановлено судом, повернуті листом Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України від 02.06.2023 вих. № 34462/49-9170-2023 на адресу Вінницького вищого професійного училища Департаменту поліції охорон без розгляду та прийняття рішення матеріали по ОСОБА_1 , відповідачем 2 листом від 20.06.2023 вих. №693/43/50/01-2023 в свою чергу були повернуті ОСОБА_1 за відсутністю потреби.

За таких обставин, з метою забезпечення МВС України можливості повторного розгляду раніше повернутих матеріалів про призначення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зобов`язати Вінницьке вище професійне училище Департаменту поліції охорони в 15-ти денний строк після отримання від ОСОБА_1 повного пакету документів, повернутих останньому листом від 20.06.2023 вих. № 693/43/50/01-2023, та разом із складеним висновком про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , надіслати їх до МВС України для розгляду та прийняття рішення у відповідності до Порядку № 850 та статті 23 Закону України "Про міліцію".

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. При вирішенні даного публічно-правового спору, суд правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Щодо інших доводів скаржників, колегія суддів зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року, в межах доводів апеляційної скарги відповідача відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Вінницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Полотнянко Ю.П.