Справа № 580/12313/23
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року справа № 580/12313/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу №580/12313/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська 16, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, ухвалив рішення.

І. ПРОЦЕДУРА/ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

22.12.2023 вх. №57693/23 ОСОБА_1 у позовній заяві просить (позовна заява в редакції від 07.03.2024 вх. 12265/24):

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 12.09.2023 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до пільгового стажу період роботи зазначені в довідці від 15.08.2022 №216 від 22.08.2022 №25, призначити ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 пенсію на пільгових умовах за Списком №1 відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії - з 05.09.2023.

12.03.2024 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.258 КАС України). Відповідно до ч.2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, зміст якої відповідає змісту ч. 4 ст. 12 КАС України. Згідно з частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

В обґрунтуванні вимог зазначається, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, що за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, рішенням від 12.09.2023 за № 20 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років через відсутність необхідного стажу роботи на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 6 статті 162 КАС у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

IV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

05.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Черкаські області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788).

За принципом екстериторіальності вказану заяву розглянуто ГУ ПФУ в м. Києві, рішенням від 12.09.2023 № 20 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років через відсутність необхідного стажу роботи на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років.

У рішенні від 12.09.2023 № 20 зазначається, що до пільгового стажу, що дає право на пенсію за вислуту років не врахований період роботи згідно з довідкою від 15.08.2022 №216, позаяк відповідно податку № 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, довідка має бути, завірена печаткою та підписами керівника підприємства, начальника вілділу кадрів та головного бухгалтера та зазначено підставу видачі довідки (Закон України «Про пенсійне забезпечення»), від 22.08.2022 №25 з 13.03.1986 до 25.04.1986, позаяк перетинається з початком призову на військову службу. Пільговий стаж, що дає право на пенсію за вислугу років складає 7 місяців 27 днів. Інших документів не надано. Відповідно до наданих до заяви документій про стаж (ідентифікаційний номер, трудова книжка, військовий квиток, пільгові довідки) загальний страховий стаж складає 34 роки 4 місяці 22 дні.

Вважаючи відмову в призначенні пенсії протиправною, позивач звернувся до суду з позовом про зобов`язання призначити пенсію.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з огляду на таке.

V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні відносини щодо призначення пільгової пенсії регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583.

Згідно із пунктом а статті 55 Закону №1788 право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 26 років 6 місяців з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до постанови КМУ від 12.10.1992 року за № 583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» до списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років належать бригадири магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій та штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів; електромонтери і електромеханіки контактної мережі магістральних залізниць; кондуктори вантажних поїздів; кочегари паровозів і парових кранів на залізничному ходу; майстри (шляхові, мостові, тунельні) магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій і штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів; машиністи автомотрис і мотовозів; машиністи і помічники машиністів паровозів і парових кранів на залізничному ходу; машиністи і помічники машиністів тепловозів; машиністи і помічники машиністів електровозів; машиністи і помічники машиністів дизель-поїздів; машиністи і помічники машиністів електропоїздів (секцій); машиністи-інструктори локомотивних бригад; механіки рефрижераторних поїздів (секцій); монтери колії магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій і штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів; оглядачі вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу; оглядачі-ремонтники вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу; поїзні диспетчери і старші поїзні диспетчери; регулювальники швидкості руху вагонів; ремонтники штучних споруд магістральних залізниць на дільницях з інтенсивним рухом поїздів; складачі поїздів; слюсарі по ремонту рухомого складу магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу; чергові по станціях позакласних і 1 класу, зайняті прийманням відправленням і пропусканням поїздів на дільницях магістральних залізниць з особливо інтенсивним рухом; чергові та оператори сортувальних гірок на станціях позакласних і 1 класу.

Відповідно до статей 51, 52 Закону №1788 пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені.

При збільшенні розміру пенсії за віком за кожний рік роботи (стаття 19) поряд з роботою враховуються також періоди, передбачені пунктами а - ж цієї статті і статтями 57-61 цього Закону.

Відповідно до статті 62 Закону №1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 за № 637 (далі - Порядок) основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків (пункт 1-2 Порядку).

Відповідно до пункту 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження стажу роботи приймаються членські квитки профспілок. Підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Відповідно до пункту 20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Відповідно до пункту 4 постанови КМУ від 27.04.1993№ 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазанчає таке. Основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, що визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 від 12.09.1967 НОМЕР_2 , що додана позивачем до заяви про призначення пенсії (у спірному рішенні зазначається: відповідно до наданих до заяви документів про стаж: зокрема трудова книжка): з 13.03.1986 позивач прийнятий на посаду машиніст електровоза (запис №3), у записі №4: 25.04.1986 - звільнений у зв`язку з призовом в армію, проте у записі №5 міститься дата щодо служби в армії - 18.04.1986, що співпадає з датою, що зазначена у військовому квитку позивача НОМЕР_3 : призваний на військову службу та направлений в частину 18.04.1986; з 20.07.1988 до 23.01.1989 працював на посаді помічник машиніста електровоза; з 24.07.1989 до 16.09.1989 працював на посаді машиніст електровоза (16.09.189 звільнений за певеденням в депо ОСОБА_2 ); 20.09.1989 до 09.08.2000 працював на посаді машиніст електровоза (09.08.2000 звільнений за згодою сторін).

Відповідно до довідки від 15.08.2022 №216 Додаток №5 до Порядку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що видана ОСОБА_1 про те, що він працював повний робочий день у виробничому підрозділі Локомотивному депо Козятин у період: з 20.09.1989 до 09.08.2000 - машиніст електровоза, виконував водіння потягів, перевезення вантажів.

Суд врахував, що відповідно до спірного рішення відповідачем зарахований пільговий стаж, що дає право на пенсію за вислугу років - 7 місяців 27 днів, не зарахований період роботи з 13.03.1986 до 25.04.1986 згідно довідки від 22.08.2022 №25, позаяк перетинається з початком призову на військову службу, тому фактично спірним є період з 13.03.1986 до 25.04.1986 згідно довідки д 22.08.2022 №25 та період з 20.09.1989 до 09.08.2000 згідно довідки від 15.08.2022 №216.

Беручи до уваги, відомості у трудовій книжці, відомості військового квитка (призваний на військову службу з 18.04.1986) позивача та Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, позивач має право на зарахування до пільгового стажу роботи періодів роботи з 13.03.1986 до 17.04.1986; з 20.09.1989 до 09.08.2000, позаяк періоди не зараховані немотивовано з підстав невідповідності довідки. Суд зазначає, що норми чинного законодавства надають перевагу записам трудової книжки перед іншими документами для визначення пільгового стажу.

Суд врахував, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи: 13.03.1986 до 17.04.1986; з 20.09.1989 до 09.08.2000 - записи є підтвердженням трудового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року, справа № 275/615/17 (провадження №К/9901/768/17).

Документи, що були надані із заявою про призначення пільгової пенсії, містять необхідні відомості для врахування спірних періодів до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» ст. 55 Закону № 1788.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що під час розгляду заяви про призначення пенсії від 05.09.2023 відповідачем протиправно і немотивовано не враховано періоди з 13.03.1986 до 17.04.1986; з 20.09.1989 до 09.08.2000 до пільгового стажу роботи позивача, що підтверджений записами трудової книжки, тому індивідуальний акт - рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову у призначенні пенсії від 12.09.2023 №20 прийняте не у порядку і не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тобто не відповідає критеріям, визначених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправним та належить скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 245 КАС України під час вирішення справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення порушеного права особи і вправі обрати найбільш ефективний спосіб захисту такого права, що відповідає характеру порушення з урахуванням обставин конкретної справи, однак, перебирання непритаманних суду повноважень суб`єкта владних повноважень неможливе за відсутності всіх умов, необхідних для втручання у дискреційні повноваження відповідного суб`єкта. Рішення, яке приймається суб`єктом владних повноважень у межах його дискреційних повноважень є правомірним лише за умови, що воно відповідає всім критеріям, що визначені частиною другою статті 2 КАС України (висновки ВС у справі №380/13558/21).

Суд зазначає, обчислення стажу, що враховується для призначенні пенсії та призначення пенсії, є повноваженням пенсійного органу під час здійснення адміністративних процедур. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, що би свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

З урахуванням аналізу норм законодавства та встановлених обставин, враховуючи часткове зарахування відповідачем пільговий стаж, який дає право на пенсію за вислугу років, що є спірними у справі, а також компетенцію пенсійного органу в питаннях обчислення і зарахуваня стажу, необхідного для призначення пенсії, суд з метою належного та ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 05.09.2023 про призначення пенсії за вислугою років з урахуванням оцінки та висновків суду.

Варто зазначити, що під час повторного розгляду заяви позивача відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнане судом протиправним, і повинен вирішити заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.

Мотиви здійснення органами публічної влади власних повноважень мають відповідати мотивам, з якими ці повноваження були надані законом. Органам публічної влади заборонено використовувати свої повноваження з неналежних мотивів або з неналежною ціллю, навіть якщо результат буде подібний до досягнутого в рамках законних дій. Принцип «належного врядування» не має перешкоджати органам влади виправляти ненавмисні помилки, навіть ті, яких вони припустились внаслідок недбалості (АДМІНІСТРУВАННЯ І ВИ: Посібник - принципи адміністративного права у відносинах між особами та органами публічної влади / https://rm.coe.int/handbook-administration-and-you/1680a06311).

Висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень під час здійснення повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення. Суд зауважує, що під час визначення меж встановлених зобов`язань необхідно враховувати як резолютивну, так і мотивувальну частини судового рішення.

Згідно із частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірності своїх дій (рішення) у спірних правовідносинах.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Верховний Суд 11 вересня 2023 року у справі №420/14943/21 (адміністративне провадження №К/990/8225/23) сформулював правовий висновок про те, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять легітимну основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих заявником документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення суб`єкта владних повноважень; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, що не ґрунтуються на нормах права.

Суд дійшов висновку, що відповідач, ухвалюючи індивідуальний акт, протиправно не продемонстрував сприяння у реалізації права позивача на соціальний захист - пенсійне забезпечення у контексті очікувань мотивованого управлінського рішення від компетентного органу ПФУ, що потребує виправлення, тому у контексті повноважень суду згідно частини 4 статті 245 КАС України (у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд під час зарахування стажу) належить зобов`язати суб`єкта владних повноважень - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві вирішити питання щодо перевірки спірних періодів роботи позивача відповідно до повноважень за Порядком 28-2 з урахуванням правової оцінки, наданої судом за встановлених обставин, оцінених доказів та доводів сторін, позовні вимоги належить задовольнити частково, визнавши протиправним та скасувати немотивоване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 12.09.2023 №20 під час розгляду заяви позивача від 05.09.2023 щодо перевірки відомостей про пільговий стаж, що дає право на пенсію за вислугу років та сприяти позивачеві шляхом отримання мотивованого рішення щодо зарахування спірного періоду трудової діяльності до спеціального стажу і призначення пенсії в установленому порядку.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке. Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, що належать розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Враховуючи, що позивач сплатив 1073,60 грн (квитанція від 19.12.2023 №), позовні вимоги задоволено частково, наявні підстави для стягнення на користь позивача витрат зі сплати судового збору у сумі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 255, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 12.09.2023 №20 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву від 05.09.2023 ОСОБА_1 та прийняти мотивоване рішення з урахуванням оцінки та висновків суду.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська 16, м. Київ, 04053, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 536,80 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію рішення направити сторонам справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Києві [вул. Бульварно-Кудрявська 16, м. Київ, 04053, ].

Суддя Лариса ТРОФІМОВА