Справа № 480/12155/23
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду у м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) (далі по тексту - відповідач, вч НОМЕР_1 ), і просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні із розрахунку з 26.04.2019 по 26.10.2019, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44;
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу з 25.04.2014 по 25.04.2019 за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 . У зв`язку з проведенням не у повному обсязі нарахувань та виплат грошового забезпечення, позивач звертався до суду з метою захисту своїх законних прав та інтересів. Рішеннями Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі №520/8038/21, а також від 21.12.2021 по справі № 520/8040/21 були задоволені позовні вимоги та зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу суму грошової допомоги на оздоровлення, а також матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2014-2017р.р. Вищезазначені рішення суду виконано відповідачем 18.10.2023 та перераховано грошові кошти на рахунок позивача. Разом із тим, позивач зазначає, що враховуючи те, що суми, які були предметом розгляду зазначених справ, не були виплачені позивачу у день звільнення, відповідно до ст.ст. 116, 117 КЗпП України позивач просить стягнути на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.04.2019 до 26.10.2019 включно.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти позовних вимог у повному обсязі та зазначає, що трудові відносини з позивачем припинені 25.04.2019. Затримка виплат боргу за рішенням суду не має жодного відношення до розрахунків по заробітній платі та. тим більше, не є втратою частини доходу з врахуванням фактичного припинення трудових відносин. Розрахунок з відповідачем на виконання рішень судів від 19.01.2022 та від 21.12.2021 проведений у повному обсязі відповідно до вимог діючого законодавства. Виплати за рішенням суду жодним чином не впливають на наявність/відсутність джерела доходу у позивача після звільнення зі служби та протягом всього часу судового спору, а тому не можуть бути враховані судом як встановлена підстава для нарахування та стягнення конкретних сум з відповідача.
Судом було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, витребувано у сторін докази.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №124 від 24.04.2019 позивача виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 15).
У зв`язку з проведенням не у повному обсязі нарахувань та виплат грошового забезпечення під час проходження військової служби, позивач звертався до суду.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі №520/8038/21, були задоволені позовні вимоги та, крім іншого, зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу для оздоровлення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди з урахуванням раніше виплачених сум під час проходження військової служби за період 2014-2017 рік.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2021 по справі № 520/8040/21 були задоволені позовні вимоги та зобов`язано відповідача, крім іншого, нарахувати та виплатити позивачу суму матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань за 2014-2017 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та провести виплату з урахуванням раніше проведених платежів.

Вищезазначені рішення суду виконано відповідачем 18.10.2023 та перераховано грошові кошти на рахунок позивача.

Дані обставини не є спірними, сторонами не заперечуються.

Позивач зазначає, що у відповідності до ст.ст. 116,117 КЗПП України, має право на нарахування та виплату середнього заробітку за період з 26.04.2019 до 26.10.2019 (включно), а саме за час затримки розрахунку при звільненні, що підтверджено судовим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі №520/8038/21, а також від 21.12.2021 по справі № 520/8040/21, протиправною, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

У рішенні від 27.07.2021 по справі №520/5907/21 зазначено, що питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні військовослужбовців (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, які не є складовими грошового забезпечення) не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення. У той же час такі питання врегульовані Кодексом законів про працю України. Строки проведення розрахунку при звільненні та відповідальність за недотримання таких строків визначені статтями 116 та 117 Кодексу законів про працю України. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні встановлено статтею 117 КЗпП України, згідно з приписами якої в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спор.

Відтак, враховуючи те, що спеціальним законодавством, яке регулює грошове забезпечення військовослужбовців, не встановлено дату проведення остаточного розрахунку зі звільненими працівниками та відповідальність роботодавця за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику всіх належних сум, суд у межах справи №520/5907/21 застосував норми статті 116 та 117 КЗпП України як таких, що є загальними та поширюються на правовідносини, які виникають під час звільнення з військової служби.

Судом встановлено згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, що позивач не тільки в межах справи №520/8038/21, а також № 520/8040/21 після звільненні з військової служби звертався до суду з вимогами нарахування та виплати відповідних сум грошового забезпечення.

Так, позивач звертався до Сумського окружного адміністративного суду та рішенням від 22.06.2020, яке набрало законної сили 25.11.2020, по справі №480/2902/20, крім іншого, було зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 25.04.2014 року по січень 2018 року з урахуванням базового місяця індексації січень 2008 року, а з 01 лютого 2018 року по 25 квітня 2019 року - з урахуванням базового місяця індексації січень 2014 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/89968394).

Також рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2020, яке набрало законної сили 11.09.2020, по справі №520/13202/19, крім іншого, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення, з урахуванням додаткових видів грошової винагороди станом на день звільнення з військової служби 25.04.2019 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/86849342).

Таким чином зазначені обставини свідчать про те, що позивачем після звільнення з військової служби було подано чотири окремі позови щодо стягнення відповідних суми грошового забезпечення.

Також судом згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що позивач реалізував своє право на звернення до суду із позовними вимогами щодо притягнення до відповідальності відповідача на підставі ст.ст.т116,117 КзпП України, а саме щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.04.2019 по 17.01.2021.

Так судом у межах розгляду справи №520/5907/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/98576412) позивачем заявлено позовні вимоги щодо визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні; а також зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні із розрахунку 480 грн. 42 коп. у день за період з 26.04.2019 року по 17.01.2021 року терміном 632 календарних днів у сумі 303 625 грн. 44 коп. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

Підставою для звернення до суду в межах справи № 520/5907/21 зазначено рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2020 по справі № №520/13202/19 та рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.06.2020 року у справі №480/2902/20.

В межах розгляду Харківського окружного адміністративного суду справи №520/5907/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/98576412) судом задоволено позовні вимоги та було застосовано принцип співмірності при визначенні розміру відшкодування позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, у відповідності до статті 117 Кодексу законів про працю України. При визначенні розміру компенсації за затримку розрахунку суд вважав за необхідне враховувати розмір середнього заробітку позивача, факт наявності спору між позивачем та відповідачем щодо права отримання коштів при звільненні, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, ступінь вини відповідача та інших обставин справи.

Судом в межах справи №520/5907/21 визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.04.2019 по 17.01.2021. Також судом зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.04.2019 по 17.01.2021 у сумі 131923,68 грн. (сто тридцять одна тисяча дев`ятсот двадцять три гривні 68 копійок), з вирішенням питання щодо утримання податків, зборів та інших обов`язкових платежів відповідно до закону.

Таким чином судом враховується, що у межах даної справи позивач повторно заявляє вимоги щодо нарахування суми середнього заробітку з 26.04.2019 до 26.10.2019 включно, оскільки за період з 26.04.2019 по 17.01.2021 позивачу задоволено позовні вимоги в межах справи №520/5907/21.

Слід зазначити, що посилання позивача, як на підставу для звернення до суду наявність двох інших судових рішення, а також перерахування коштів 18.10.2023 на виконання судового рішення від 19.01.2022 по справі №520/8038/21 та від 21.12.2021 по справі № 520/8040/21 не може бути підставою для повторного застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ст.ст. 116,117 КЗпП України та повторно нараховувати позивачу суму компенсації за затримку розрахунку при звільненні.

У межах справи №520/5907/21 судом було вирішено питання відповідальності згідно ст.ст. 116-117 КЗпП України відповідача за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Дана сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні визначена судовим рішення у межах справи №520/5907/21 за період з 26.04.2019 по 17.01.2021 у розмірі 131923,68 грн, а тому вимоги позивача повторно нарахувати та виплатити у відповідності до ст. ст. 116, 117 КЗпП України суми середнього заробітку за період з 26.04.2019 по 26.10.2019 визнаються судом неправомірними, необґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають та не узгоджується із вимогами ст.ст.116,117 КЗпП України.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні із розрахунку з 26.04.2019 по 26.10.2019, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 та зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні із розрахунку 480,04 грн у день, за період з 26.04.2019 по 26.10.2019 терміном 183 календарних днів складає 87847,32 грн, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета