Справа № 280/2455/24
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

15 травня 2024 року Справа № 280/2455/24 м. Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивачка) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивачка просить суд:

визнати неправомірним і скасувати наказ заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області від 12.12.2023 р. за №2104-п «Про проведення фактичної перевірки».

Крім того, позов міств клопотання про звільнення від сплати судового збору, обґрунтоване тим, що позивачка не отримувала доходу в 2023 році.

В обґрунтування своїх вимоги позивачка послалась на позицію викладену в постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №812/602/17 щодо оскарження наказу податкового органу про проведення перевірки платника податків, незалежно від її виду та від того, чи проведена така перевірка, наслідків реалізації такого наказу. Стверджує, що відповідачем безпідставно видано оскаржуваний наказ. Зазначає, що видаючи оскаржуваний наказ відповідач не зазначив конкретні підстави перевірки, перелічивши лише окремі пункти ПКУ.

Ухвалою від 25.03.2024, звільнено позивачку від сплати судового збору за подання до Запорізького окружного адміністративного суду цього позову, у справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін, запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

16.04.2024 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що оскаржуваний наказ було реалізовано, 20.12.2023 відносно позивачки було складено протокол про адміністративне правопорушення №1233, а постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2024 у справі №331/149/24 позивачку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 164 КУпАП, застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 грн без конфіскації. Вважає оскаржуваний наказ правомірним, просить відмовити у задоволенні позову.

13.05.2024 від позивачки до суду надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін, також просить викликати для допиту в якості свідків ОСОБА_2 , а також осіб, які склали «доповідну записку».

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступне.

23.10.2023 до відповідача від Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці надійшов лист від 23.10.2023 №ПС/3/22096-23, в якому міститься інформація щодо здійснення позивачкою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Наказом відповідача від 12.12.2023 №2104-п, виданим на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.7 п. 80.2, п. 80.6 ст. 80, п. 69.2-1, п. 69.35-1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, було призначено фактичну перевірку ППФО ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) об`єкт здійснення діяльності кіоск «Чай кофе», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Троїцька, буд. 20, з 13 грудня 2023 року тривалістю 10 діб з питань здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

На підставі наказу від 12.12.2023 №2104-п та направлень на проведення фактичної перевірки №2914 та №2913 від 13.12.2023 відповідачем була проведена фактична перевірка за наслідками якої було складено акт №8368/08-01-24-07/ від 20.12.2023р. про проведення фактичної перевірки з питань здійснення діяльності без держреєстрації. Відповідно до цього акту перевіркою було встановлено, що за адресою м. Запоріжжя, вул. Троїцька, буд. 20 кіоск « ІНФОРМАЦІЯ_1 » встановлено систематичне здійснення діяльності без державної реєстрації суб`єктом підприємницької діяльності. Зазначено, що відповідачем отримано інформацію Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці надійшов лист від 23.10.2023 №ПС/3/22096-23 щодо здійснення діяльності позивачкою без державної реєстрації. На момент перевірки 20.12.2023 кіоск «Чай кофе» був відчинений та позивачка здійснювала продаж кави та чаю і кіоск відвідували відвідувачі. Позивачка відмовилась від надання документів у зв`язку з чим здійснено виклик Національної поліції №ЕО18162 від 20.12.2023.

У зв`язку з неможливістю вручення позивачці акту фактичної перевірки №8368/08-01-24-07/ від 20.12.2023, складено акт відмови від підписання та отримання матеріалів перевірки № 1437/08/01/07/09/ від 20.12.2023, який направлено їй поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення 21.12.2023 657). Лист повернувся 13.01.2024 з відміткою «відмова від отримання».

Відповідно до встановленого порушення було складено протокол №1233 від 20.12.2023р. про адміністративне правопорушення, від отримання та підписання якого позивачка відмовилась, у зв`язку з чим протокол №1233 від 20.12.2023 направлено їй поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення 21.12.2023 840). Лист повернувся 13.01.2024 з відміткою «відмова від отримання».

Листом від 22.12.2023 за №51488/6/08-01-24-07-09 було направлено справу про притягнення до адміністративної відповідальності позивачки до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Лист Жовтневим районним судом м. Запоріжжя було отримано 25.12.2023.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення № 331/149/24 постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2024 позивачку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП у зв`язку з чим застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відтак, оскаржуваний наказ відповідача № 2104-п від 12.12.2023 був реалізований.

При цьому суд зазначає, що зі змісту постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2024 у справі №331/149/24 (провадження №3/331/235/2024) вбачається, що під час розгляду даної справи судом була надана оцінка доводам представника позивача щодо незаконності наказу відповідача від 12.12.2023 №2104-п.

Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Суд зазначає, що обґрунтованість та законність висновків податкового органу щодо наявності з боку позивачки порушення вимог законодавства встановлена постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2024 у справі №331/149/24 (провадження №3/331/235/2024).

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 в справі №816/228/17, в якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 27 січня 2015 року (справа № 21-425а14), яким обґрунтовувався висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 21.03.2021 у справі №812/602/17.

Відповідно, висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 21.03.2021 у справі №812/602/17, є незастосовним до даної справи, оскільки він не відповідає правовій позиції викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 в справі №816/228/17, яку належить застосувати у даній справі.

З урахуванням викладеного провадження у даній справі підлягає закриттю, оскільки такий спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

При цьому поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

За приписами ч. 2 ст. 239 КАС України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи викладене клопотання позивачки про розгляд справи в судовому засіданні не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 183, 238, 241-243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання позивачки про розгляд справи в судовому засіданні.

Закрити провадження в адміністративній справі №280/2455/24 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправним та скасування наказу.

Роз`яснити позивачці, що на підставі ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її постановлення.

Ухвала виготовлена та набрала законної сили 15.05.2024.

Суддя Р.В. Кисіль