Справа № 440/2919/24
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/2919/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/2919/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

11.03.2024 позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" (надалі - ТОВ "Квант Плюс", Товариство), звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України (надалі - ДПС), Головного управління ДПС в Полтавській області (надалі - ГУДПС), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - ЄРПН) від 12.09.2023 №9501691/31618527, а також зобов`язати ДПС зареєструвати в ЄРПН складену та подану на реєстрацію Товариством податкову накладну №17 від 31.12.2022 на суму 6000,00 грн, у т.ч. ПДВ - 1000,00 грн (реєстраційний номер , направлена на реєстрацію 13.01.2023), у строки, визначені нормами діючого законодавства.

Наявність обставин, які свідчать про порушення прав добросовісного платника податків, заявник пов`язує з фактом протиправних, як на його думку, мотивів відмови у реєстрації податкової накладної за наявності усіх передбачених Податковим кодексом України на те передумов, зокрема пояснень і первинних документів, наданих на підтвердження господарських операцій з надання послуг зберігання майна на користь Київського дочірнього підприємства "НМУ "Електропівденмонтаж".

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 13.03.2024 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

Відповідачі позов не визнали. У спільному відзиві на позов представник вказує на те, що в ході опрацювання копій первинних документів, поданих ТОВ "Квант Плюс", було встановлено, що до податкової накладної №17 від 31.12.2022, складеної за наслідками господарської операції з контрагентом позивача в особі Київського дочірнього підприємства "НМУ "Електропівденмонтаж", Товариством надано акт зберігання №130 від 31.12.2022, відповідно до якого послуги зберігання товарно-матеріальних цінностей були надані за період січень-грудень 2022, чим порушено п. 5 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" в частині відображення господарських операцій, які повинні бути зазначені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Додатково повідомляє, що на дату реєстрації податкової накладної ТОВ "Квант Плюс" внесено до переліку ризикових платників податку за п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку згідно з постановою КМ від 11.12.2019 №1165 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН". Заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу вважає неспівмірними наданим послугам правничої допомоги (а.с. 45-51).

Ухвалою суду від 29.03.2024 клопотання представника ГУДПС щодо розгляду за правилами загального позовного провадження справи №440/2919/24 залишено без задоволення.

04.04.2024 до суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 71-72), в якій позивач зауважив, що зміст відзиву на позовну заяву в аспекті обґрунтування правомірності відмови у реєстрації в ЄРПН розрахунків коригування носить виключно формалізований характер, оскільки містить лише посилання на норми законодавства України, які регулюють порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань, та цитування підстави для відмови у реєстрації податкової накладної від 31.12.2022 №17 в тому вигляді, у якому вона викладена в оскаржуваному рішенні від 12.09.2023 №9501691/31618527, без зазначення будь-яких пояснень чи правових обґрунтувань.

Правом на заперечення на відповідь на відзив відповідачі не скористалися.

Розгляд справи, відповідно до статті 258, частини п`ятої статті 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ТОВ "Квант Плюс" () зареєстроване у статусі юридичної особи 02.06.2022, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 11-12). Основним видом економічної діяльності ТОВ "Квант Плюс" є неспеціалізована оптова торгівля.

02.11.2020 між ТОВ "Квант Плюс" (Зберігач) та Київським дочірнім підприємством "НМУ "Електропівденмонтаж" (Поклажодавець) був укладений Договір зберігання №021120-3Б-КДП (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. вищезазначеного Договору Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання Майно, асортимент та кількість якого зазначається Сторонами у відповідних додатках до даного Договору (Актах приймання-передачі), які є невід`ємними частинами даного Договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 28.12.2021) плата за зберігання майна за даним Договором становить 500,00 грн. (п`ятсот гривень 00 коп), з урахуванням ПДВ, за місяць.

Пунктом 3.2. даного Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 28.12.2021) визначено, що Зберігач надає Поклажодавцю рахунок на оплату послуг зберігання один раз на рік.

31.12.2022 між ТОВ "Квант Плюс" та Київським дочірнім підприємством "НМУ "Електропівденмонтаж" був підписаний Акт зберігання №130 від 31.12.2022.

За результатами здійснення зазначеної господарської операції ТОВ "Квант Плюс" була складена та подана для реєстрації в ЄРПН податкова накладна №17 від 31.12.2022 на суму 6000,00 грн, у т.ч. ПДВ - 1000,00 грн (а.с. 60).

Проте, у відповідь з Реєстру позивач отримав квитанцію від 13.01.2023 про те, що "Документ збережено. Реєстрація зупинена". Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної від 31.12.2022 №17 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Податкова накладна складена та подана платником податку, який відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 14).

Реагуючи на це, позивач надав до ГУДПС повідомлення від 08.09.2023 №142 (а.с. 15-16) про надання пояснень та копії документів щодо податкової накладної від 31.12.2022 №17. У поясненнях позивач навів вищенаведені обставини, а також надав додатки у вигляді документів, на підставі яких складена податкова накладна, а саме: договір зберігання №021120-ЗБ-КДП від 02.11.2020; додаткова угода №1 від 28.12.2021; акт зберігання №130 від 31.12.2022; рахунок на оплату №92 від 31.12.2022; платіжна інструкція №1283 від 18.01.2023, платіжне доручення №1523 від 17.02.2023; оборотно-сальдова відомість по рахунку 361; договір оренди №29/01/21 від 29.01.2021 з додатками; акт здачі-приймання майна в оренду від 01.02.2021; оборотно-сальдова відомість по рахунку 631 (а.с. 52, 54-59, 61).

За наслідками розгляду цих пояснень Комісією ГУДПС з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН прийнято рішення від 12.09.2023 №9501691/31618527 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.12.2022 №17 у ЄРПН з огляду на те, що платником надано акт зберігання №130 від 31.12.2022, відповідно до якого послуги зберігання товарно-матеріальних цінностей були надані за період січень-грудень 2022, чим порушено п. 5 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV в частині відображення господарських операцій, які повинні бути зазначені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені (а.с. 18-19).

Не погодившись із правомірністю цього рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України (надалі - ПК України).

Згідно з підпунктом "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів) (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України (пункт 201.10 статті 201 ПК України).

Відповідно до пп. 14.1.60 ст. 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Положенням п. 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, платник податку - постачальник з настанням першої із умов виникнення податкових зобов`язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 ПК України, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку (пункт 8 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних).

Згідно з пунктом 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пунктів 13-15 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС. У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 11.12.2019 №1165, якою, зокрема затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №1165).

Пунктом 1 Порядку №1165 встановлено, що цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

За змістом пункту 2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Згідно з пунктом 5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет (п. 8 Порядку №1165).

Пунктами 10, 11 Порядку №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Згідно з п. 6 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Додатком 1 до Порядку №1165 визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, пунктом 8 яких передбачено, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Як вже зазначалося судом, за результатами аналізу спірної податкової накладної відповідач направив до ТОВ "Квант Плюс" квитанцію, у якій зазначено: "Документ збережено. Реєстрація зупинена. Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Податкова накладна складена платником податку, який відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних."

Надаючи правову оцінку зазначеним підставам зупинення реєстрації складеної ТОВ "Квант Плюс" податкової накладної, суд звертає увагу на те, що Порядок №1165 не містить вимоги про прийняття контролюючим органом окремого рішення з питання зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН.

Водночас, виходячи з наведених вище положень пунктів 10, 11 Порядку №1165, зміст такого рішення наводиться податковим органом у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

При цьому, пунктом 11 Порядку №1165 передбачено вимоги до змісту такої квитанції, а саме - у ній обов`язково мають бути зазначені: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Дослідивши залучену до матеріалів справи копію квитанції від 13.01.2023 суд встановив, що в ній не зазначено вимог до платника податків в частині надання конкретних пояснень та документів з метою реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Наведене, на переконання суду, унеможливлює визначення платником порядку своїх дій, які він має вчинити з метою прийняття контролюючим органом позитивного рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування у ЄРПН.

При цьому суд виходить з того, що Порядок №1165 не передбачає можливості проведення контролюючим органом консультацій, листування з платником податку на етапі прийняття рішення про реєстрацію / відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН чи залучення платника податку до процесу прийняття цього рішення в інший спосіб. Тобто, у такому випадку платник податку фактично позбавлений можливості на участь у процесі прийняття суб`єктом владних повноважень відповідного рішення. Як наслідок, визначальне значення для дотримання законності цієї процедури і забезпечення прав платника податку під час її проведення має конкретизація контролюючим органом підстав для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН та зазначення у квитанції про зупинення чітких і зрозумілих вказівок такому платнику щодо того, які саме пояснення та копії документів має надати цей платник задля розгляду питання про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН.

Однак, у цій справі надіслана позивачу квитанція містила лише загальне посилання на наявність у нього права подати пояснення та копії документів без зазначення їх конкретного переліку.

На переконання суду, під час прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення відповідної перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, під час реєстрації податкових накладних контролюючим органом фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями.

Позивачем було направлено контролюючому органу регіонального рівня пояснення та копії документів щодо спірних господарських операцій.

За результатами розгляду вищевказаних документів, відповідач дійшов висновку про наявність підстав для відмови у реєстрації податкової накладної №17 від 31.12.2022 позивача через надання платником акту зберігання №130 від 31.12.2022, відповідно до якого послуги зберігання товарно-матеріальних цінностей були надані за період січень-грудень 2022 року, чим порушено п. 5 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" в частині відображення господарських операцій, які повинні бути зазначені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Надаючи оцінку таким мотивам відмови, суд зауважує, що підтвердженням факту надання послуг є наявні в матеріалах справи: договір зберігання №021120-ЗБ-КДП від 02.11.2020; додаткова угода №1 від 28.12.2021; акт зберігання №130 від 31.12.2022; рахунок на оплату №92 від 31.12.2022; платіжна інструкція №1283 від 18.01.2023, платіжне доручення №1523 від 17.02.2023; оборотно-сальдова відомість по рахунку 361; договір оренди №29/01/21 від 29.01.2021 з додатками; акт здачі-приймання майна в оренду від 01.02.2021; оборотно-сальдова відомість по рахунку 631.

Відповідно до приписів 1 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з частинами першою, другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Таким чином, факт здійснення господарських операцій повинен підтверджуватися первинними документами (накладними, актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), тощо), які містять відомості про такі господарські операції та повинні відповідати вимогам частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність".

Вищезазначений акт зберігання №130 від 31.12.2022 містить такі обов`язкові реквізити як назва документа, дата складання, назва підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особисті підписи та печатки, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції.

Крім того, суд зауважує, що наявність або відсутність окремих документів, а також помилки в їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що відбувався фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.06.2022 у справі №803/1130/13-а та у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №804/7470/16.

Таким чином, платником надано до контролюючого органу копії документів, які підтверджують надання послуг на виконання умов договору зберігання №021120-ЗБ-КДП від 02.11.2020.

Платник податку ТОВ "Квант Плюс" після настання першої з умов виникнення податкових зобов`язань, визначених пунктом 187.1 статті 187 ПК України (надання послуг), був зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, а отже правомірно вчинив такі дії.

Отже, платник податку після настання першої з умов виникнення податкових зобов`язань, встановлених пунктом "б" пункту 187.1 статті 187 ПК України, склав та подав на реєстрацію податкову накладну №17 від 31.12.2022.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про те, що позивач надав усі копії документів, необхідні для підтвердження свого права на реєстрацію в ЄРПН податкової накладної №17 від 31.12.2022.

Суд наголошує на тому, що будь-які рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Однак, спірне рішення Комісії про відмову в реєстрації в ЄРПН спірної податкової накладної прийняте відповідачем без урахування усіх фактичних обставин досліджених господарських правовідносин та з допущенням формального підходу до розгляду поданих платником документів, що свідчить про його необґрунтованість.

В той же час у цій справі суд не надає оцінку реальності здійснення господарських операцій, оскільки це питання має досліджуватися під час здійснення податкового контролю, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України включає в себе систему заходів, які вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи встановлені обставини та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, зважаючи на наявність у позивача передбачених законодавством документів, необхідних для складання податкової накладної №17 від 31.12.2022, зважаючи на те, що реальність господарської операції може бути перевірена контролюючим органом під час проведення перевірки платника податків, суд дійшов висновку про відсутність фаактичних та правових підстав для відмови у реєстрації в ЄРПН вищезазначеної податкової накладної.

Тож рішення комісії ГУДПС з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 12.09.2023 № 9501691/31618527 про відмову в реєстрації податкової накладної №17 від 31.12.2022 було прийнято без урахування всіх обставин, що мають значення для їхнього прийняття, тобто необґрунтовано, а отже є протиправним, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Суд зауважує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Пунктами 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010, передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Таким чином, обов`язок щодо реєстрації в ЄРПН поданої платником податкової накладної покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, яким на сьогодні є ДПС.

Тож належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є покладення зобов`язання на ДПС зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №17 від 31.12.2022, подану на реєстрацію ТОВ "Квант Плюс" (), датою її подання.

Отже, адміністративний позов слід задовольнити у повному обсязі.

При зверненні до суду з позовом у цій справі позивач сплатив судовий збір у сумі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №84 від 04.03.2024 та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зважаючи на те, що причиною виникнення цього спору слугувало прийняття Комісією ГУДПС протиправного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної у ЄРПН, суд, на підставі ч. 1 ст. 139 КАС України, дійшов висновку про те, що понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ГУДПС.

Крім цього, позивач заявив до відшкодування судові витрати, понесені на оплату професійної правничої допомоги з боку адвоката Карасенко О.О., що оцінені ним у 1500,00 грн.

Згідно зі ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

На підтвердження розміру витрат, понесених на оплату послуг з правничої допомоги, позивач надав лише копії договору про надання правової допомоги №0101/23 від 01.01.2023 (а.с. 20-22), додаткової угоди №61 до договору №0101/23 про надання правової допомоги від 01.01.2023 (а.с. 23).

Разом з тим участь адвоката у цій справі нічим не підтверджена, оскільки усі заяви, у тому числі позовна заява, відповідь на відзив підписані директором ТОВ "Квант Плюс" Комаренком В.А., який також засвідчував усі копії матеріалів справи, надані до суду. Фактично роль адвоката у цій справі зводилася лише до документування витрат на правничу допомогу.

Враховуючи це, а також відсутність доказів фактичної оплати з боку ТОВ "Квант плюс" послуг адвоката, підстави для відшкодування витрат, пов`язаних з отриманням правничої допомоги, відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної від 12.09.2023 №9501691/31618527.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №17 від 31.12.2022 днем подання її на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" ().

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" (; вул. Конституції, 13, м. Полтава, 36020);

Відповідач: Державна податкова служба України (; Львівська площа, 8, м. Київ, 04053);

Відповідач: Головне управління ДПС в Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192; вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун