Справа № 438/734/24
Суддя: Слиш А. Т.
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/734/24
Провадження № 2-а/438/25/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 травня 2024 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:

Головуючого судді Слиша А.Т.,

за участі секретаря судових засідань Шипіш С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа інспектор СРПП відділення поліції №1 (м. Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції Дрозд О.І. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

16 квітня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить скасувати постанову про накладення відносно нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №779177 від 11 березня 2024 року про застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. На обґрунтування позовних вимог вказав, що 12 квітня 2024 року представнику позивача ОСОБА_1 - адвокату Романському С.І. після ознайомлення в Бориславському міському суді Львівської області з матеріалами справи №438/567/24 (щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 cт. 126 КУпАП) стало відомо про наявність оскаржуваної постанови серії БАД № 779177 від 11 березня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка виносилась 11 березня 2024 року без участі ОСОБА_1 , в ній відсутні підписи ОСОБА_1 , від підписів та від отримання її копії ОСОБА_1 не відмовлявся, копію такої постанови ОСОБА_1 не отримував взагалі (ні наручно, ні поштою).

Даною незаконною постановою серії БАД № 779177 від 11 березня 2024 року застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. за нібито вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Згідно п.5 оскаржуваної Постанови серії БАД № 779177 від 11.03.2024 року: «Керуючи транспортним засобом MITSUBISHI LANSER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належність ОСОБА_1 , 11.03.2024 року 10 год. 35 хв. на (в) м.Борислав по вул. Дрогобицька гр.ОСОБА_1 керував ТЗ MITSUBISHILANSER з ДНЗ НОМЕР_1 , у якого не було дзеркала заднього виду, яке передбачене конструкцією ТЗ, чим порушив п.31.4.7.а) ПДР України - чим скоїв (ла) адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП».

Тобто, в цій графі п.5 Постанови серії БАД № 779177 від 11.03.2024 року не зазначено ініціалів (ім`я та по батькові гр.ОСОБА_1), який нібито керував ТЗ MITSUBISHI LANSER з ДНЗ НОМЕР_1 11.03.2024р. о 10 год. 35 хв. в м.Бориславі по вул. Дрогобицька, у якого не було дзеркала заднього виду, яке передбачене конструкцією ТЗ (зазначено лише: «гр.ОСОБА_1»).

Однак, обставини викладені у оскаржуваній Постанові серії БАД № 779177 від 11.03.2024 року - не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи, як і не відповідають положенням п.31.4.7.а) ПДР України та диспозиції ч.1ст.121 КУпАП.

Вищевказану постанову позивач вважає незаконною, необґрунтованою, протиправною, а дії інспектора патрульної поліції при винесення постанови були протиправними, безпідставними та невмотивованими.

Ухвалою суду від 19 квітня 2024 року відкрито провадження у адміністративній справі.

Позивач та його представник - адвокат Романський С.І. в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. До судового засідання від представника позивача надійшла заява від 07 травня 2024 року про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача та третя особа у судове засідання не прибули, хоча були повідомлені про дату, час і місце судового засідання належним чином. Про поважність причин неявки в судове засідання суд не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 07 травня 2024 року не з`явилися, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини справи, оглянувши матеріали справи, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст. 246 КАС України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

За умовами ч. 1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч. 1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 779177 від 11 березня 2024 року, в якій зазначено, що 11.03.2024 р. о 10 год. 35 хв. в м.Бориславі по вул. Дрогобицька гр. ОСОБА_1 керував ТЗ «Mitsubishi Lancer» з д.н.з. НОМЕР_1 у якого небуло дзеркала заднього виду, яке передбачене конструкцією ТЗ, чим порушив п.31.4.7.а ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. У зв`язку з тим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Спірні правовідносини носять публічно-правовий характер та виникли між сторонами у зв`язку з незгодою позивача з рішенням суб`єкта владних повноважень щодо порушення позивачем Правил дорожнього руху та накладення, у зв`язку з цим, на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення та Правила дорожнього руху.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В силу положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.31.4.7.а ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: інші елементи конструкції: немає передбачених конструкцією транспортного засобу стекол, дзеркал заднього виду.

Суд вважає, що будь-які докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, - у постанові серії БАД № 779177 від 11.03.2024 року не зазначені.

Тож, суд вважає, що відповідачем по справі не було надано належних доказів в розумінні ст. 251 КУпАП на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, яке виразилось у порушенні п. 31.4.7.а ПДР України, а ГУНП в Львівській області не довело правомірність винесення оскаржуваної постанови.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

За ч. 2 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, а у ч. 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У даній постанові встановлено, що оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України), суд має констатувати, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація, довідка про здійснення габаритно-вагового контролю тощо).

Наявність лише постанови про притягнення до відповідальності не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З огляду на що, при розгляді даної справи суб`єктом владних повноважень, на якого покладено процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не підтверджено недотримання позивачкою Правил дорожнього руху, а відповідно суду - факту вчинення нею правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП з урахуванням, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України) не встановлено.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд доходить висновку, що прийняте рішення (постанова) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, без повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі. Відомості, які б спростовували даний висновок суду відсутні.

Таким чином, з Головного управління Національної поліції в Львівської області підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань, витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп. Разом з тим, відповідно до поданої заяви позивач зазначив, що судові витрати з відповідача не стягувати.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 73-77, 132, 139, 205, 241-245, 286 КАС України

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серія БАД №779177 від 11 березня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень, провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП- закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: м. Львів, пл.Генерала Григоренка, 3, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108833;

третя особа: інспектор СРПП відділення поліції №1 (м. Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції Дрозд Олег Іванович, адреса: Львівська область, Дрогобицький район, м. Борислав, вул. В.Великого,30.

Повний текст складено 13 травня 2024 року.

Головуючий суддя Андрій СЛИШ