Справа № 480/9760/23
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2024 року Справа № 480/9760/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9760/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головвного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач), звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач 2), в якій просила:
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області додатково зарахувати позивачу до страхового стражу наступні періоди її роботи: з 24.12.1980 року по 02.04.1981 року (0 років 3 місяці 10 днів) бібліотекар відділу обробки та комплектування центральної районної бібліотеки Білопільської ЦБС; з 01.09.1981 року по 02.03.1984 року (2 роки 5 місяців 24 дні) навчання у середньому навчальному закладі; з 05.05.1984 року по 06.08.1984 року (0 років 3 місяці 2 дні) няня-прибиральниця в дитячому садку-ясла ділянки «Тепле» Торфопідприємства «Пальцо»; з 22.10.1984 року по 08.12.1987 року (3 роки 1 місяць 17 днів) майстер на 2-му виробничому відділку, майстер ремонтної групи, інженер другої категорії на Гусівському торфопідприємстві міста Гусь-Хрустальний Володимирської області рф; з 19.01.1988 року по 29.04.1996 року (8 років 3 місяці 11 днів) бухгалтер, інспектор з праці та заробітної плати Білопільського райсількомунгосп; з 30.07.1996 року по 01.02.1997 року (не включно; 0 років 6 місяців 3 дні) виплата по безробіттю; з 01.02.1997 року по 18.10.1999 року (2 роки 8 місяців 18 днів) кондитер ІІІ розряду, кондитер ІV розряду, бухгалтер, укладальник хліба хлібобулочного цеху Білопільського хлібзаводу; з 08.08.2000 року по 01.02.2001 року (0 років 5 місяців 25 днів) виплата по безробіттю Білопільського районного центру зайнятості Сумської області; ·з 01.01.2007 року по 14.05.2010 року (3 роки 4 місяці 14 днів замість належних 2 років 1 місяця 27 днів в період з 01.01.2007 року по 30.04.2010 року) прибиральник службових приміщень Центрелектрозв`язку № 6 (м. Білопілля) Сумської філії ВАТ «Укртелеком», яке з 01.05.2007 року було реорганізоване цех електрозв`язку (м. Білопілля) центру електрозв`язку № 3 (м. Конотоп), яке, у свою чергу, було реорганізоване у цех телекомунікаційних послуг № 1 (м. Білопілля) Сумської філії ВАТ «Укртелеком»; з 30.12.2015 року по 22.12.2016 року (0 років 11 місяців 23 дні) догляд за пенсіонером;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області повторно вирішити питання про призначення позивачу пенсії за віком з урахуванням висновків і мотивів суду у цій справі.
Зокрема, представник позивача зазначає, що відповідачем протиправно не було враховано період роботи позивачки згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 24.12.1981, оскільки дівоче прізвище, вказане в трудовій книжці не відповідає дівочому прізвищу, вказаному в свідоцтві про укладення шлюбу. На переконання представника, з огляду на те, що факт належності трудової книжки позивачу відповідач під сумнів не ставив, описка у прізвищі не може бути підставою незарахування трудового стажу, оскільки це є надмірним формалізмом та вказані помилки не можуть нівелювати відомості трудової книжки, позбавивши позивача права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого стажу.
Також, на переконання представника позивача, період догляду позивачем за пенсіонером з 30.12.2015 по 22.12.2016 підлягає врахування до загального стажу. Водночас, твердження відповідача, що вказані періоди не підлягають врахуванню, оскільки в матеріалах пенсійної справи відсутнє підтвердження факту сплати страхових внесків за дані періоди до Пенсійного фонду, є безпідставними, оскільки позивач не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків.
З урахування наведеного, представник вважає, що стаж роботи позивача на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком є достатнім, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, зазначивши, що право на отримання пенсії визначено у ст. 8 Закону № 1058-IV, яким користуються громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Вказує, що Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» і статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» викладеного у новій редакції, згідно якого особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років та за наявності не менше ніж 30 років страхового стажу роботи.
Водночас, як стверджує представник, згідно розрахунку стажу у позивача із необхідних 30 років підтверджено лише 10 років 02 місяців 19 днів страхового стажу, що не дає право на призначення пенсії.
Так, за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди: роботи до 1999 року згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 24.12.1981 року, оскільки в свідоцтві про шлюб дівоче прізвище ( ОСОБА_2 ), а в трудовій книжці ( ОСОБА_2 ). Позивачу повідомлено, що для зарахування до стажу спірного періоду необхідно надати Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища; догляду за пенсіонером з 30.12.2015 по 22.12.2016, оскільки відсутня сплата внесків реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальних відомостей про застраховану особу.
Таким чином, представник зауважив, що страховий стаж позивача на момент звернення є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Копія ухвали про відкриття провадження у справі була направлена Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області через підсистему "Електронний суд" та отримана ним 11.09.2023, про що свідчить довідка про доставку електронного листа. Проте, відзиву на позовну заяву суду надано не було.
Втім, на виконання вимог ухвали відповідач 2 надав витребувані судом докази.
Відтак, вбачається можливим здійснювати розгляд справи за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до регіонального відділення управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою від 24.05.2023 про призначення пенсії за віком (а.с. 45).
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.
При цьому, у вказаному рішенні зазначено, що вік заявника становить 60 років 3 місяці. Страховий стаж особи становить 10 років 2 місяці 19 днів.
За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди:
- роботи до 1999 року згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 24.12.1981 року, оскільки в свідоцтві про шлюб дівоче прізвище ( ОСОБА_2 ), а в трудовій книжці ( ОСОБА_2 ). Необхідно надати Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища;
- догляду за пенсіонером з 30.12.2015 по 22.12.2016, оскільки відсутня сплата внесків реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальних відомостей про застраховану особу.
Додатково повідомлено, що згідно записам про роботу в трудовій книжці НОМЕР_2 від 24.12.1981 року необхідно надати уточнюючі довідки за період: роботи з 22.10.1984 по 08.12.1987, оскільки в трудовій книжці не можливо ідентифікувати назву підприємства на печатці, що засвідчує запис про звільнення, що суперечить Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях.
Не погодившись з рішенням про відмову у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058- IV).
Відповідно до частин 1, 2 статті 26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.
У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою статті 26, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року становить від 23 до 33 років.
У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою статті 26, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 65 років мають особи за наявності страхового стажу: починаючи з 1 січня 2028 року становить від 15 до 25 років.
Суд встановив, що позивачка досягла 60-річного віку 24.02.2023. Таким чином, для призначення позивачу пенсії за віком після набуття нею встановленого законом 60-річного віку, її загальний страхований стаж повинен був становити не менше 30 років.
За приписами статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж. Обсяг страхового стажу (стажу роботи) є одним із основних чинників для визначення розміру пенсійних виплат.
За змістом частини першої ст. 1 Закону № 1058-IV термін страховий стаж визначений як період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески, а страховий стаж у солідарній системі визначений частиною першою статті 24 Закону як період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Страховий стаж обчислюється в місяцях (ч.ч. 2, 3 ст. 24 Закону № 1058-IV).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абз. 1 ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).
Порядок підтвердження стажу регламентовано у статті 62 Закону № 1788-XII, яка визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Пунктами 1, 2 Порядку № 637 визначено: основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктами 17-18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.
При цьому, за змістом позовної заяви та оскаржуваного рішення у межах спірних правовідносинах питання полягає у правомірності незарахування відповідачем 1 до страхового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком періоду її трудової діяльності до 1999 року згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 24.12.1981 року з огляду на розбіжності у дівочому прізвищі позивачки, зазначеному на титуліній сторінці трудової книжки НОМЕР_2 від 24.12.1981 року (" ОСОБА_2 ") (а.с. 47) та дівочому прізвищі позивачки, зазначеному у свідоцтві про укладення шлюбу НОМЕР_3 ("Песковая") (зв. бік а.с. 44).
У контексті наведеного, суд враховує, що за приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162 (зі змінами) (далі - Інструкція № 162), що була чинна на момент видачі позивачеві трудової книжки НОМЕР_2 від 24.12.1981 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.
Згідно пунктів 2.2, 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої 20.06.1974 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи) заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу.
Відповідно до пункту 1.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої 20.06.1974 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи) питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання за обліку, врегульовано постановою Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 "Про трудові книжки робітників та службовців" та даною Інструкцією.
За приписами пункту 18 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 "Про трудові книжки робітників та службовців" відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації.
Отже, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.
Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації здійснено з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист та вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.
На переконання суду, розбіжності у написанні на титульній сторінці трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 24.12.1981 року (а.с. 47) її дівочого прізвища та у свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (зв. бік а.с. 10) є формальною неточністю та з урахуванням інших доказів на підтвердження факту приналежності ОСОБА_1 трудової книжки серії НОМЕР_2 не може бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Так, як встановлено судом, у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 щодо спірного періоду наявні такі записи (а.с. 47-51):
- 24.12.1980 року - прийнята тимчасово на посаду бібліотекарем відділу обробки та комплектування центральної районної бібліотеки Білопільської ЦБС (наказ від 24.12.1980 № 26);
- 02.04.1981- звільнена з тимчасово займаної посади бібліотекаря відділу обробки та комплектування центральної районної бібліотеки Білопільської ЦБС (наказ від 01.04.1981 № 20);
- 01.09.1981 - 02.03.1984 року навчання у середньому навчальному закладі;
- 05.05.1984 - прийнята ненею-прибиральницею в дитячому садку-ясла ділянки «Тепле» Торфопідприємства «Пальцо» (наказ від 07.05.1984 № 52-к);
- 06.08.1984 - звільнена за власним бажанням ст. 31 КЗпП РСФСР (наказ від 15.08.1984 № 97-к);
- 22.10.1984 року - прийнята майстром на 2-ий виробнbxe дільницю в Гусівському торфопідприємстві міста Гусь-Хрустальний Володимирської області рф (наказ від 18.10.1984 № 111 "п");
- 27.11.1986 - переведена майстром ремонтної групи (наказ від 05.12.1986 № 133-к);
- 01.10.1987 - присвоєно кваліфікацію інженер другої категорії (наказ від 13.10.1987 № 347);
- 08.12.1987 - звільнена за ст. 31 31 КЗпП РСФСР (власне бажання у зв`язку зі зміною місця проживання) (наказ від 10.12.1987 № 67-к);
- 19.01.1988 - прийнята бухгалтером до Білопільського райсількомунгосп (наказ від 19.01.1988 № 5-к);
- 20.07.1988 - переведена на посаду інженера з праці та заробітної плати (наказ від 20.07.1988 № 57-кп2);
- 29.04.1996 - звільнена у зв`язку з скороченням штату (наказ від 29.04.1996 № 15-к)
- 30.07.1996 року по 01.02.1997 року - виплата допомоги по безробіттю;
- 01.02.1997 - прийнята на роботу кондитером ІІІ розряду Білопільського хлібзаводу (наказ від 31.01.1997 № 19-пз);
- 01.04.1997 - присвоєно ІV розряд кондитера Білопільського хлібзаводу (наказ від 02.04.1997 № 67);
- 13.08.1997 - переведена бухгалтером Білопільського хлібзаводу (наказ від 13.08.1997 № 132);
- 08.12.1997- переведена укладальником хліба хлібобулочного цеху Білопільського хлібзаводу (наказ від 08.12.1997 № 197).
- 18.12.1999- звільнена за п.1 ст. 36 (за угодою сторін) (наказ від 18.10.1999 № 197).
Таким чином, суд зауважує, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 від 24.12.1981 року містить інформацію про трудовий стаж з відповідними записами про періоди трудової діяльності позивача з 24.12.1980 року по 02.04.1981 року в центральній районній бібліотеці ІНФОРМАЦІЯ_1 ; з 05.05.1984 року по 06.08.1984 року в дитячому садку-ясла ділянки «Тепле» Торфопідприємства «Пальцо»; з 22.10.1984 року по 08.12.1987 року в Гусівському торфопідприємстві міста Гусь-Хрустальний Володимирської області рф; з 19.01.1988 року по 29.04.1996 року в Білопільському райсількомунгосп; з 01.02.1997 року по 18.10.1999 року в Білопільському хлібзаводі, а також містить посилання на відповідні накази, на підставі яких зроблено записи про прийняття позивача на роботу та звільнення з роботи. В графі щодо оспорюваних періодів записи не містять помилок, виправлень чи неточностей.
Посилання відповідача 1 на той факт, що період роботи позивача з 22.10.1984 по 08.12.1987 не підлягає врахуванню, оскільки в трудовій книжці неможливо ідентифікувати назву підприємства на печатці, що засвідчує запис про звільнення, не може бути підставою незарахування трудового стажу, оскільки це є надмірним формалізмом та вказані неточності не можуть нівелювати відомості трудової книжки, позбавивши позивача права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого стажу.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, наявність виправлень у трудовій книжці позивача не спростовує факту наявності у нього страхового стажу у спірний період, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Відтак, періоди трудової діяльності позивача з 24.12.1980 року по 02.04.1981 року в центральній районній бібліотеці ІНФОРМАЦІЯ_1 ; з 05.05.1984 року по 06.08.1984 року в дитячому садку-ясла ділянки «Тепле» Торфопідприємства «Пальцо»; з 22.10.1984 року по 08.12.1987 року в Гусівському торфопідприємстві міста Гусь-Хрустальний Володимирської області рф; з 19.01.1988 року по 29.04.1996 року в Білопільському райсількомунгосп; з 01.02.1997 року по 18.10.1999 року в Білопільському хлібзаводі підлягають врахуванню до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком.
Щодо зарахування періодів отримання позивачем допомоги по безробіттю, суд враховує, що відповідно до відомостей трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 у період з 30.07.1996 по 01.02.1997 та з 08.02.2000 по 01.02.2001 отримувала виплату допомоги по безробіттю відповідно до Закону України "Про зайнятість населення".
Відповідно до абз. 3 ст. 24 Закону України № 1058-IV період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
Таким чином, оскільки записи трудової книжки позивачки підтверджують отримання нею допомоги по безробіттю згідно положень Закону України «Про зайнятість населення», період отримання такої допомоги (з 30.07.1996 по 01.02.1997 та з 08.02.2000 по 01.02.2001) також підлягає зарахуванню до загального страхового стажу ОСОБА_1 .
Щодо позовних вимог в частині зарахування до страхового стажу періоду роботи позивачки з 01.01.2007 року по 14.05.2010 року, суд враховує наступне.
Так, дослідженням трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_1 :
- 01.01.2007 - прийнята прибиральником службових приміщень за сумісництвом у Центрелектрозв`язку № 6 (м.Білопілля) Сумської філії ВАТ «Укртелеком», яке з 01.05.2007 року було реорганізоване цех електрозв`язку (м. Білопілля) центру електрозв`язку № 3 (м. Конотоп), яке, у свою чергу, було реорганізоване у цех телекомунікаційних послуг № 1 (м. Білопілля) Сумської філії ВАТ «Укртелеком»;
- 14.05.2010 - звільнена з посади за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України.
Водночас, відповідно до розрахунку стажу для призначення пенсії ОСОБА_3 (зв. бік а.с. 52) до страхового стажу позивачки враховано період її роботи у Центрелектрозв`язку № 6 (м. Білопілля) Сумської філії ВАТ «Укртелеком», яке з 01.05.2007 року було реорганізоване цех електрозв`язку (м. Білопілля) центру електрозв`язку № 3 (м. Конотоп), яке, у свою чергу, було реорганізоване у цех телекомунікаційних послуг № 1 (м. Білопілля) Сумської філії ВАТ «Укртелеком» лише з 01.01.2007 по 31.12.2010.
Про причини неврахування періоду роботи ОСОБА_1 на зазначеному підприємстві у повному обсязі відповідач не вказує, доказів правомірності такого неврахування не надає.
За наведених обставин, оскільки записи трудової книжки ОСОБА_1 підтверджують факт роботи позивача з 01.01.2007 року по 14.05.2010 року прибиральником службових приміщень за сумісництвом у Центрелектрозв`язку № 6 (м.Білопілля) Сумської філії ВАТ «Укртелеком», яке з 01.05.2007 року було реорганізоване цех електрозв`язку (м. Білопілля) центру електрозв`язку № 3 (м. Конотоп), яке, у свою чергу, було реорганізоване у цех телекомунікаційних послуг № 1 (м. Білопілля) Сумської філії ВАТ «Укртелеком», період такої роботи у повному обсязі підлягає зарахуванню до загального страхового стажу ОСОБА_1 .
Також, оскільки період навчання позивачки з 01.09.1981 року по 02.03.1984 року в Орехівському індустріальному технікумі підтверджено записами у трудовій книжці серії НОМЕР_2 (запис № 3, № 4), вказаний період підлягає врахуванню до загального страхового стажу ОСОБА_1 у повному обсязі.
Щодо врахування до страхового стажу позивачки періоду здійснення нею догляду за пенсіонером з 30.12.2015 по 22.12.2016, суд зазначає наступне.
За приписами пункту "є" частини 3 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.
Відповідно до пункту 10 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993, час догляду за особою з інвалідністю I групи, дитиною з інвалідністю віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, встановлюється на підставі: - акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду; - документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для осіб з інвалідністю I групи і дітей з інвалідністю) і вік (осіб похилого віку і дітей з інвалідністю).
Акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду складається органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації), сільських, селищних рад, опитування осіб, за якими здійснюється догляд, та їх сусідів, інших даних.
Документами, які підтверджують перебування на інвалідності, можуть бути виписка із акта огляду медико-соціальної експертної комісії, медичні висновки, пенсійне посвідчення, посвідчення одержувача допомоги або довідка органів праці та соціального захисту населення або Пенсійного фонду та інші документи. Документами, які підтверджують вік, можуть бути свідоцтво про народження або паспорт чи довідка житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації) та інші.
Відповідно до пункту 9 статті 11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, серед інших, підлягають непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, та за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства.
Стаж обчислюється на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу, які надаються відділом персоніфікованого обліку Пенсійного фонду.
Відповідно до пункту 1 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 558 від 29.04.2004 (був чинним на час призначення компенсації), непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, котрих обслуговують соціальні служби), призначається щомісячна компенсаційна виплата.
Як зазначено вище, при зарахуванні до страхового стажу періоду догляду за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, до управління Пенсійного фонду України надається довідка, яка підтверджує отримання щомісячної компенсаційної виплати, за яку сплачені страхові внески.
На підставі викладеного, час догляду за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребував постійного стороннього догляду зараховується у разі отримання компенсації по догляду за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребував постійного стороннього догляду, в управлінні праці та соціального захисту населення.
Як встановлено судом, відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації від 23.12.2023 № 22/11-204 ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні та отримувала компенсацію за надання соціальних послуг за хворою особою, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно Закону України "Про соціальні послуги" допомогу призначено з 30.12.2015 по 22.12.2016 (зв. бік а.с. 36).
Суд зазначає, що питання визначення осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, а також підстави і порядок нарахування та сплати єдиного внеску передбачені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядком нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за деякі категорії застрахованих осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 № 178, відповідно до яких визначальним у вирішенні питання права на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є надання соціальних послуг хворій особі похилого віку, яка не здатна до самообслуговування і потребує постійної сторонньої допомоги.
Відтак відповідно до вимог вищезазначених нормативно-правових актів позивач підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, як особа яка надавала соціальні послуги.
Проте, невиконання уповноваженим органом покладеного на нього обов`язку нарахувати та сплатити єдиний внесок не є підставою для незарахування до страхового стажу періоду надання соціальних послуг хворій особі похилого віку, яка не здатна до самообслуговування і потребує постійної сторонньої допомоги.
Враховуючи вищевикладене, відповідач протиправно не врахував до страхового стажу позивача період здійснення ним догляду за хворою особою, з 30.12.2015 по 22.12.2016.
За наведених обставин, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято передчасно, без підрахунку належним чином страхового стажу позивача із врахуванням даних стосовно періоду роботи позивача, зазначеного у трудовій книжці від 24.12.1981 року НОМЕР_2 , без врахування періоду отримання позивачем допомоги по безробіттю та періоду здійснення догляду за хворою особою, а тому підлягає скасуванню в судовому порядку, а позовні вимоги в цій частині - задоволенню.
Застосовуючи механізм захисту права позивача на пенсію, порушеного відповідачем як суб`єктом владних повноважень, суд вважає, що з урахуванням повноважень, наданих суду частиною другою статті 245 КАС України, в частині позовної вимоги зобов`язального характеру позов належить задовольнити шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 24.05.2023, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні із зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком, періоду її роботи з 24.12.1980 року по 02.04.1981 року на посаді бібліотекаря відділу обробки та комплектування центральної районної бібліотеки Білопільської ЦБС; періоду навчання з 01.09.1981 року по 02.03.1984 року в Орехівському індустріальному технікумі; періоду роботи з 05.05.1984 року по 06.08.1984 року на посаді няні-прибиральниі дитячого садка-ясла ділянки «Тепле» Торфопідприємства «Пальцо»; періоду роботи з 22.10.1984 року по 08.12.1987 року на посаді майстра на 2-му виробничому відділку, майстра ремонтної групи, інженера другої категорії в Гусівському торфопідприємстві міста Гусь-Хрустальний Володимирської області рф; періоду роботи з 19.01.1988 року по 29.04.1996 року на посаді бухгалтера, інженера з праці та заробітної плати Білопільського райсількомунгосп; періоду отриманння допомоги по безробіттю з 30.07.1996 року по 01.02.1997 року; періоду роботи з 01.02.1997 року по 18.10.1999 року на посаді кондитера ІІІ розряду, кондитера ІV розряду, бухгалтера, укладальника хліба хлібобулочного цеху Білопільського хлібзаводу; періоду отримання допомоги по безробіттю з 08.08.2000 року по 01.02.2001 року в Білопільському районному центру зайнятості Сумської області; періоду роботи з 01.01.2007 року по 14.05.2010 року на посаді прибиральника службових приміщень Центрелектрозв`язку № 6 (м. Білопілля) Сумської філії ВАТ «Укртелеком», яке з 01.05.2007 року було реорганізоване цех електрозв`язку (м. Білопілля) центру електрозв`язку № 3 (м. Конотоп), яке, у свою чергу, було реорганізоване у цех телекомунікаційних послуг № 1 (м. Білопілля) Сумської філії ВАТ «Укртелеком»; періоду здійснення догляду за хворою особою з 30.12.2015 року по 22.12.2016 року.
Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, а докази понесення ним інших судових витрати відсутні, виходячи з положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко