Справа № 280/4173/24
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

13 травня 2024 року Справа № 280/4173/24 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Максименко Л.Я., перевіривши матеріали

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, )

про визнання протиправними дій, забов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо призначення позивачу пенсії та її виплати до 31.12.2022 без урахування архівних довідок (про заробітну плату) від 14.08.2020 №04-25/К та №04-25/К- 1280, виданих архівним управлінням Запорізької міської ради;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо виплати позивачу з 01.06.2023 пенсії у розмірі 2558,00 грн. (розрахованої без урахування архівних довідок (про заробітну плату) від 14.08.2020 №04- 25/К та №04-25/К-1280, виданих архівним управлінням Запорізької міської ради);

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії позивача з дня її призначення по 31.12.2022 та з 01.06.2023 - з урахуванням заробітку, зазначеного в архівних довідках (про заробітну плату) від 14.08.2020 №04-25/К та №04-25/К-1280, виданих архівним управлінням Запорізької міської ради, й виплатити мені недоотриману пенсію.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 КАС України, з огляду на наступне.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Так, у позовній заяві вказано адресу позивача АДРЕСА_1 , але доказів реєстрації місця проживання чи перебування позивача за вказаною адресою не надано. При цьому, згідно копії паспорту, долученої до позову ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Таким чином, позивачу слід надати суду докази реєстрації місця проживання або перебування за адресою АДРЕСА_1 або уточнену позовну заяву із зазначенням належним чином зареєстрованої адреси місця проживання чи перебування позивача.

Також, відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписи абзацу 1 частини 2 статті 122 КАС України визначають, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

При цьому, поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Верховний Суд також наголошує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Так, позивач, зокрема, оскаржує дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо призначення йому пенсії та її виплати до 31.12.2022 без урахування архівних довідок (про заробітну плату) від 14.08.2020 №04-25/К-1279 та №04-25/К- 1280, виданих архівним управлінням Запорізької міської ради.

З матеріалів позову встановлено, що 21.04.2023 позивач звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та листом від 15.05.2023 йому було повідомлено про неврахування довідок від 14.08.2020, а також про підстави їх неврахування при розрахунку пенсії.

Тож, суд висновує, що про порушення прав позивачу не могло не бути відомо принаймні з моменту отримання вказаного листа Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Однак, позивач, звернувшись до суду 02.05.2024 (згідно конверту) не надав пояснення разом з підтверджуючими документами в обґрунтування дотримання ним процесуального строку звернення до суду або заяву про поновлення пропущеного строку із доказами поважності причин його пропуску.

Також, щодо доводів позивача, суд зазначає наступне.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а, питання щодо застосування строків звернення до адміністративного суду, що передує вирішенню спору по суті, слід розмежовувати з питанням щодо застосування строку (періоду), за який проводиться перерахунок пенсії, у разі встановлення судом вини пенсійного органу відповідно до статті 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії, яка є тотожною статті 87 Закону України Про пенсійне забезпечення).

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду зазначала, що буквальне тлумачення наведеної вище норми права дає підстави вважати, що ці норми стосуються вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини пенсійного органу.

Визначаючи поняття нарахованої пенсії, слід звернути увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені у постанові від 20 травня 2020 року у справі №815/1226/18, згідно з якими пенсія за віком призначається особі один раз та виплачується державою протягом всього життя пенсіонера, крім виняткових випадків, що можуть бути встановлені законом. Водночас, пенсія стає нарахованою в момент призначення пенсії і залишається такою (нарахованою) до її чергової зміни.

За такого правового регулювання, норми статті 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та статті 87 Закону України Про пенсійне забезпечення в частині необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Як встановлено судом у даній позовній заяві, суми виплат, стосовно яких її подано не були нараховані відповідачем. Ці суми є спірними, а дії відповідача щодо ненарахування та невиплати таких коштів охоплюється предметом цього позову.

Тож, положення статті 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та статті 87 Закону України Про пенсійне забезпечення не можуть застосовуватись у даній справі, оскільки за змістом наведених норм строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій, у спірних же правовідносинах суми пенсії не були нараховані пенсійним органом.

Наведене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 18 січня 2023 року у справі №460/2461/21, який підтримано також у постанові КАС ВС від 10.04.2023 по справі № 240/18017/22.

Вищевикладені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам КАС України, а тому, згідно з ч.1 ст.169 КАС України, вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Суд зазначає, що недоліки даної позовної заяви можуть бути усунуті протягом 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду доказів реєстрації місця проживання або перебування позивача за адресою АДРЕСА_1 або уточнену позовну заяву із зазначенням належним чином зареєстрованої адреси місця проживання чи перебування позивача; пояснень разом з підтверджуючими документами в обґрунтування дотримання позивачем процесуального строку звернення до суду або заяви про поновлення пропущеного строку із доказами поважності причин його пропуску.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169, 171 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання протиправними дій, забов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання до суду доказів реєстрації місця проживання або перебування позивача за адресою АДРЕСА_1 або уточнену позовну заяву із зазначенням належним чином зареєстрованої адреси місця проживання чи перебування позивача; пояснень разом з підтверджуючими документами в обґрунтування дотримання позивачем процесуального строку звернення до суду або заяви про поновлення пропущеного строку із доказами поважності причин його пропуску.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду.

Суддя Л.Я. Максименко