Справа № 420/8593/24
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8593/24
УХВАЛА

15 травня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради, в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Білгород-Дністровської міської ради восьмого скликання від 07.12.2023 року № 1106-VIII «Про внесення зміни до міської комплексної Програми підтримки учасників бойових дій, ветеранів війни, Захисників і Захисниць України та членів сімей загиблих Захисників і Захисниць України мешканців Білгород Дністровської територіальної громади на 2024- 2026 роки».

Ухвалою суду від 25.03.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення залишено без руху. Повідомлено позивача, що виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду адміністративного позову оформленого у відповідності до вимог ст. 160 КАС України з наданням йог копії для відповідача.

Позивачем усунуто недоліки адміністративного позову.

Поряд з цим, представником Білгород-Дністровської міської ради подано клопотання про повернення адміністративного позову відповідно до пункту 3 частини 4 статті 169 КАС України, оскільки позивач не має адміністративної процесуальної дієздатності.

В обґрунтування заяви представник Білгород-Дністровської міської ради, покликаючись на постанову Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №320/740/16-а зазначає, що депутат місцевої ради не уповноважений представляти в судах інтереси такої ради або інтереси утворених нею комісій, або інтереси виборців інакше, ніж поза відносинами представництва.

Так, суддя зазначає, що в позовній заяві позивач вказує, що звернення з даним позовом обумовлено допущеними Радою порушеннями процедури прийняття спірного рішення, вона була обмежена у належному здійсненні власних повноважень як депутат Білгород-Дністровської міської ради VIII скликання.

В контексті завдань адміністративного судочинства, визначених статтею 2 КАС України, звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.

Заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача. Заінтересованість повинна мати об`єктивну основу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому. Тому для відкриття провадження у справі недостатньо лише твердження позивача, наведеного у позовній заяві, про порушення права, свободи або законного інтересу.

Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У розумінні КАС України, захист прав, свобод та інтересів осіб завжди передбачає наявність встановленого судом факту їхнього порушення. Таким чином, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд установлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-владних правовідносинах, що виникли між ним і позивачем.

Отже, під час розгляду справи адміністративної юрисдикції, позивач повинен зазначити, які саме його права або законні інтереси порушено рішенням та діями суб`єкта владних повноважень.

Аналогічний правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 19 травня 2022 року (справа №814/152/18).

У рішенні від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 Конституційний суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам.

Суддя констатує, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, причому, захист прав, свобод та інтересів особи є похідним, тобто, передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії можливе лише у разі, якщо такий суб`єкт повинен був вчинити такі дії (або прийняти відповідне рішення) згідно з законодавством і, невчинення цих дій (неприйняття рішення) порушує права позивача.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах, про що неодноразово було зазначено Верховним Судом, зокрема у постановах від 03 березня 2020 року у справі №331/5314/16-а (2-а/331/148/2016), від 15 квітня 2020 року у справі №712/11800/17, від 11 листопада 2021 року у справі №640/13941/20.

У спірних правовідносинах, позивач, наголошуючи на недотриманні Радою процедури прийняття спірного рішення, не формулює при цьому за захистом якого права вона звертається до суду.

Суд також зазначає, що правовий статус депутата місцевої ради як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого органу та рівноправного члена місцевої ради, а також гарантії депутатської діяльності визначені та встановлені Конституцією України, Законом України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування» (далі - Закон №280/97-ВР) та Законом України від 11 липня 2002 року №93-IV «Про статус депутатів місцевих рад» (далі - Закон №93-IV).

З аналізу положень указаних законів випливає, що депутат місцевої ради має право реалізувати свої права щодо внесення пропозицій для розгляду їх радою та її органами, пропозицій і зауважень до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті, на розгляд ради та її органів пропозицій з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю.

Саме у такий спосіб депутат місцевої ради реалізує своє право на участь у діяльності ради та у прийнятті радою відповідних рішень.

Водночас депутат місцевої ради законодавчо не наділений правом здійснювати представництво інтересів територіальної громади в судах. Нормами чинного законодавства для депутата встановлений особливий спосіб впливу як на прийняття рішень органом місцевого самоврядування, так і на життя мешканців відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Саме відповідні ради, а не окремі депутати, згідно із статтею 10 Закону №280/97-ВР, є тими представницькими органами місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їхнього імені та в їхніх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом №280/97-ВР та іншими законами, а отже, й наділені в силу закону на звернення до суду з метою захисту порушених прав територіальної громади.

У разі подання позову депутатом за для захисту інтересів територіальної громади (або її окремих представників) у суді може бути реалізоване шляхом представництва. Водночас депутат місцевої ради не уповноважений представляти в судах інтереси такої ради або інтереси утворених нею комісій, або інтереси виборців інакше, ніж поза відносинами представництва.

Аналогічну правову позицію було висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №803/413/18, від 13 березня 2019 року у справі №917/1188/12, від 20 березня 2019 року у справі №817/2297/14 та постанові Верховного Суду від 26 березня 2020 року №305/536/17, від 10 червня 2021 року у справі №305/536/17, від 19 жовтня 2023 року у справі №640/5291/22.

Суддя наголошує, що з`ясування матеріально-правової заінтересованості позивача передує розгляду питання щодо правомірності рішень, котрі оскаржуються. Відсутність матеріально-правової заінтересованості позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності оскаржених рішень.

Вказана правова позиція сформована у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №522/3665/17.

Таким чином, враховуючи викладене, а також підстави звернення позивача до суду, суддя дійшов висновку, що клопотання представника Білгород-Дністровської міської ради є необґрунтованим та передчасним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Згідно правил ст.19 КАС України (предметна юрисдикція) та ст.25-27 КАС України (територіальна юрисдикція), справа підлягає розгляду Одеським окружним адміністративним судом.

Зазначена позовна заява подана з додержанням вимог статей 159-161 КАС України. Відсутні підстави, визначені статтями 169-170, ч.5 ст.171 КАС України, для залишення позовної заяви без руху, для залишення позовної заяви без розгляду, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі. Тому позовну заяву слід прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі.

Частиною першою ст.12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно приписів ст.ст.12, 257 КАС України, адміністративна справа підлягає розгляду у загальному позовному провадженні.

Керуючись ст.ст. 12, 19, 25-27, 159-161, 171, 257 КАС України суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника Білгород-Дністровської міської ради про повернення позову відмовити.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Білгород-Дністровської міської ради (, адреса: вул. Михайлівська, 56, м. Білгород-Дністровський, 67701) про визнання протиправним та скасування рішення.

Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Встановити відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч.3 ст.162 КАС України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

У разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.6 ст.162 КАС України).

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Приписами ч.2, 5 ст.44 КАС України встановлено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Приписами ч. 1 ст. 149 КАС України встановлено, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачам п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити учасникам справи п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяв з процесуальних питань (ст. ст. 166-167 КАС України).

Запропонувати третій особі подати пояснення щодо позову протягом п`яти днів з дня його отримання, а щодо відзиву протягом десяти днів з дня його отримання.

Звернути увагу учасників справи, що надання доказів відбувається в порядку ст.79 КАС України, а витребування доказів згідно ст.80 КАС України.

Витребувати у відповідача Білгород-Дністровської міської ради () належним чином завірені копії документів, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення, а також належним чином завіреної копії оскаржуваного рішення з усіма додатками до нього.

Зобов`язати відповідача подати до суду витребувані докази у строк для подання відзиву.

Призначити підготовче засідання на 10.06.2024 року о 10:00 год., у приміщені Одеського окружного адміністративного суду за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 14, зала судових засідань №31.

Відповідно до ч. 4 ст. 264 КАС України зобов`язати відповідача опублікувати оголошення про відкриття провадження у справі №420/8593/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Білгород-Дністровської міської ради восьмого скликання від 07.12.2023 року № 1106-VIII «Про внесення зміни до міської комплексної Програми підтримки учасників бойових дій, ветеранів війни, Захисників і Захисниць України та членів сімей загиблих Захисників і Захисниць України мешканців Білгород Дністровської територіальної громади на 2024- 2026 роки».

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України - http://adm.od.court.gov.ua/sud1570/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя П.П. Марин