Справа № 280/1565/24
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ УХВАЛЕННЯ ДОДАТКОВОГО СУДОВОГО РІШЕННЯ

13 травня 2024 року Справа № 280/1565/24 : ТЕКСТ

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Батрак І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача Підсівальникової О.О. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.04.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Судом визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 18.08.2023 № 09 про відмову у призначенні пенсії, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 період проходження військової служби з 01.11.2015 по 31.01.2017 згідно з довідкою про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески №1605 від 14.11.2022, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 , у зв`язку із чим призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 11.08.2023.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

23.04.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача адвоката Підсівальникової Ольги Олегівни про ухвалення додаткового рішення у справі № 280/1565/24 про стягнення правових витрат у розмірі 5000,00 грн, які складаються із витрат на правничу допомогу.

Ухвалою від 25.04.2024 призначено заяву до судового розгляду без виклику учасників справи в порядку письмового провадження; запропоновано учасникам справи подати до суду заперечення (пояснення) щодо заяви про ухвалення додаткового рішення у справі до 09 травня 2024 року.

На підставі приписів частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Проте ні відповідач ні третя особа не надіслали на адресу суду заперечень (пояснень ) на заяву.

Вирішуючи заяву про ухвалення додаткового рішення, суд виходить з наступного.

Частинами 1 та 2 статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог частин 3-5 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

З аналізу вищенаведених положень слідує, що КАС України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові питання, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази або вирішені не всі клопотання. Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Представник позивача просить ухвалити додаткове рішення у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Разом із тим, слід зазначити, що питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, яке було заявлено у позовній заяві, судом вирішено по суті.

Так, в мотивувальній частині рішення суду щодо клопотання позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, крім іншого, зазначено: «Так, на підтвердження витрат на правничу допомогу адвокатом Підсівальниковою О.О. надано договір про надання правничої допомоги № 77 від 03.02.2024, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правничої допомоги ВН №1312341 від 05.02.2024, квитанцію до прибуткового касового ордеру №77 від 03.02.2024 на суму 5000,00 грн.

Ознайомившись з поданими представником позивача документами, суд не вважає їх достатніми для вирішення питання про присудження до стягнення за рахунок відповідача понесених витрат на правничу допомогу, оскільки з вказаних документів не вбачається, що вказані послуги були надані адвокатом саме у Запорізькому окружному адміністративному суді у межах даної справи, оскільки відповідно до договору про надання правничої допомоги № 77 від 03.02.2024 клієнт доручає, а адвокат зобов`язується надати йому правничу допомогу, консультації з правових питань, відповідно до умов договору, а саме: забезпечити представництво інтересів ОСОБА_1 з усіма необхідними повноваженнями перед третіми особами (юридичними і фізичними), воєнних формуваннях, а також судах загальної юрисдикції, національної поліції України, її структурних та територіальних підрозділах , органах прокуратури тощо.

За відсутності належних та допустимих доказів про обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількості витраченого часу, розміру гонорару є неможливим надати належну оцінку, визначити співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи, що у свою чергу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Додаткової ідентифікації наданих послуг, окрім у межах договору про надання правничої допомоги № 77 від 03.02.2024, надані позивачем документи не містять.

Таким чином, враховуючи вимоги статті 134 КАС України, позицію Верховного Суду, суд приходить до висновку, що подані документи не можуть слугувати достатніми та належними доказами для підтвердження понесених позивачем судових витрат саме у справі № 280/1565/24, а тому суд не знаходить підстав для їх стягнення. »

Крім того, в резолютивній частині рішення суду зазначено: "В задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.»

Отже, у рішенні суд дослідив надані до позову докази на підтвердження заявлених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу, надав їм оцінку, визнав їх недостатніми та висловив судження щодо відсутності підстав для відшкодування судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу, внаслідок чого судом здійснено розподіл судових витрат шляхом відмови в задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Так, чинне процесуальне законодавство не передбачає можливості вирішення питання про розподіл судових витрат на підставі додатково поданих доказів шляхом ухвалення додаткового рішення, якщо відповідне питання вже було вирішено судом у рішенні.

Таким чином, питання про розподіл судових витрат вирішено судом по суті, а тому відсутні підстави для ухвалення додаткового судового рішення в цій частині.

При цьому, незгода з висновками суду першої інстанції щодо вирішення питання про судові витрати реалізується шляхом апеляційного оскарження, а не у спосіб подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Враховуючи викладене, наведені обставини не можуть бути підставою для ухвалення додаткового судового рішення, а тому в задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись ст. 241, 243, 248, 252 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справ№ 280/1565/24 відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Батрак