Справа № 260/2368/24
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2024 рокум. Ужгород№ 260/2368/24

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника Драненко Віктора Володимировича ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2024 року ОСОБА_1 , через уповноваженого представника ОСОБА_2 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, якою просить:"1) визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 22.03.2024 р. №08 у призначенні ОСОБА_1 пенсії; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком".

15 квітня 2024 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Зобов`язано Головне управління ПФУ в Закарпатській області надати суду до 09 травня 2024 року відмовні матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .

19 квітня 2024 року на виконання вимог суду, відповідачем надано належним чином засвідчені копії документів відмовної пенсійної справи ОСОБА_1 .

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішення є незаконне, так як відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб, а саме п.3 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: а) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час. Тобто, з урахуванням зазначеного, Позивачу достатньо страхового стажу для призначення пенсії.

26 квітня 2024 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування зазначено, що ОСОБА_1 станом на момент подання заяви про призначення пенсії досяг 56 років 6 місяців та 16 днів. Стаж після проведеного попереднього розрахунку склав 24 роки 05 місяців 10 днів, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 115 Закону №1058 є недостатнім для призначення пенсії, адже має складати 25 років. Законодавцем надано право достроково вийти на пенсію позивачу у 55 років проте, після попереднього прорахунку в системі PC права головним управлінням до страхового стажу було враховано всі періоди роботи позивача, жодних не зарахованих періодів не має. Проаналізувавши позов та позовні вимоги звертають увагу суду, що позивач намагається отримати обрахунок стажу за положеннями одразу двох нормативно-правових актів, а саме: Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ станом на 13.06.2023 року. Згідно довідки №287 від 11.10.2023 року МОУ витяг з наказу вислуга років календарна 06 р. 03 м. 10 дн. Пільгова - 01. рік. 05 м. 00 днів, (який саме період є пільговим не вказано??????). Немає вказівки яка саме загальна вислуга чи в календарну вислугу включена пільгова вислуга. Згідно додатків поданих до позову прослідковується, що дата заключення контракту 21.07.2020 рік, а виключений з особового складу позивач 11.10.2023 року, що в сукупності складає 2 роки 3 міс. Які саме роки та періоди позивач вважає спірними не є зрозумілими та й в позові не міститься жодних обґрунтувань, крім прохальної частини зарахувати 1 за 3. Відповідно до даних поданих представником позивача та позивачем згідно довідки №1659 від 31.10.2023 року виданої МОУ військовою частиною НОМЕР_2 з 24.04.2022 року по 31.12.2022 р. позивач брав учать у заходах, необхідних для забезпечення оброни України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Проте, довідка №1659 від 31.10.2023 року суперечить довідці №1658 від 31.10.2023 року де вказано більший проміжок часу 27.07.2020 року по 23.02.2022 року. Щодо посилання позивача на пункту 3 Постанови КМУ від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ » №393.Проте, сама назва цієї постанови вказує, що на її застосування мають особи, які мають право на призначення пенсії згідно Закону №2262, проте, позивач звернувся та має право на призначення пенсії згідно Закону №1058. Однак, неможливо використовувати для обрахунку стажу одночасно складові, які передбачені для різних формул обрахунку стажу, а саме: при призначенні пенсій за вислугу років та призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 31 жовтня 2023 року № 1659 ОСОБА_1 в період з 24.02.2022 по 31.12.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Донецькій та Луганській областях, (а.с. 54-55).

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 31 жовтня 2023 року № 1658 ОСОБА_1 в період з 27.07.2020 по 24.12.2020, з 07.06.2021 по 03.09.2021, з 10.09.2021 по 20.09.2021, з 17.02.2022 по 23.02.2022 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, (а.с. 56).

ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 01 листопада 2023 року (а.с. 50).

15 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою № 4509 про призначення пенсії за віком, надавши документи згідно з переліком, вказаним у розписці-повідомленні (а.с. 31-32).

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

22 березня 2024 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 08 позивачу відмовлено в призначенні пенсії як учаснику бойових дій, оскільки відсутній страховий стаж. Страховий стаж заявника становить 24 роки 5 місяців 10 днів, (ас. 63).

Не погодившись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведені норми означають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ), військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейські, які брали участь у бойових діях, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, а також батьки і дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на пенсію: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Зазначена норма кореспондується з пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV), яким встановлено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Отже, військовослужбовці, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України після досягнення чоловіками 55 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що на час звернення до пенсійного органу із заявою від 15 березня 2024 року позивач досягнув віку, який за умови наявності страхового стажу 25 років дає право на призначення пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону №1058-ІV.

Вирішуючи виниклі правовідносини, суд враховує, що відповідно до абзацу другого пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону №1788-XII передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Пунктом 2.3 розділу II Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей (надалі також - Положення № 530), затвердженого наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 за № 1294/26071, передбачено, що при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу) участь у бойових діях у воєнний час та час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції - один місяць служби за три місяці.

Таким чином, зазначена служба підлягає зарахуванню до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, наведеній у постановах з розгляду подібних правовідносин від 18.01.2023 у справі №1.380.2019.003739, від 21.03.2023 у справі №160/6146/19.

У спірних правовідносинах суд встановив, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 01 листопада 2023 року (а.с. 50).

Факт проходження позивачем військової служби підтверджується наказом командира військової частини (по стройовій частині) № 287 від 11 жовтня 2023 року, (а.с. 51-52).

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 31 жовтня 2023 року № 1659 ОСОБА_1 в період з 24.02.2022 по 31.12.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Донецькій та Луганській областях, (а.с. 54-55).

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 31 жовтня 2023 року № 1658 ОСОБА_1 в період з 27.07.2020 по 24.12.2020, з 07.06.2021 по 03.09.2021, з 10.09.2021 по 20.09.2021, з 17.02.2022 по 23.02.2022 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, (а.с. 56).

Разом з тим, територіальні органи Пенсійного фонду України не позбавлені можливості надсилати уповноваженим органам відповідні запити для уточнення даних.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що періоди проходження позивачем військової служби з 27.07.2020 по 24.12.2020, з 07.06.2021 по 03.09.2021, з 10.09.2021 по 20.09.2021, з 17.02.2022 по 23.02.2022, з 24.02.2022 по 31.12.2022 підлягають зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах як один місяць за три місяці.

За таких обставин суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 08 від 22 березня 2024 року про відмову позивачу у призначенні спірної пенсії за віком є протиправним, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Разом із тим, щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком, суд зазначає наступне.

З практики Європейського суду слідує, що в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

При цьому, у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої 11.03.1980 на 316-й нараді, зазначено, що під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Статтею 58 Закону №1058-ІV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має власну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку щодо обрання іншого способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, а саме шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 березня 2024 року № 4509 про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону №1058-ІV, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення, зарахувавши позивачу до страхового стажу періоди проходження військової служби з 27.07.2020 по 24.12.2020, з 07.06.2021 по 03.09.2021, з 10.09.2021 по 20.09.2021, з 17.02.2022 по 23.02.2022, з 24.02.2022 по 31.12.2022 із розрахунку один місяць служби за три місяці.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Зважаючи на те, що позивача від сплати судового збору звільнено, підстави для вирішення питання щодо відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника Драненко Віктора Володимировича ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 08 від 22 березня 2024 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 березня 2024 року № 4509 про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону №1058-ІV, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення, зарахувавши позивачу до страхового стажу періоди проходження військової служби з 27.07.2020 по 24.12.2020, з 07.06.2021 по 03.09.2021, з 10.09.2021 по 20.09.2021, з 17.02.2022 по 23.02.2022, з 24.02.2022 по 31.12.2022 із розрахунку один місяць служби за три місяці.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 15 травня 2024 року.

СуддяТ.В.Скраль