Справа № 160/4077/24
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2024 рокуСправа №160/4077/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидоренко Д.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби 12.07.2023 року солдатом ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Військову частині НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 премію за липень 2023 року та додаткову винагороду згідно постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за липень 2023 року включено та здійснити перерахунок грошового забезпечення за період з 12.07.2023 року по 13.07.2023 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на момент звернення до суду з даним позовом, вина ОСОБА_1 не встановлена відповідним обвинувальним вироком суду, позивач не притягнутий до дисциплінарної, адміністративної та кримінальної відповідальності, пункт 2 та 3 оскаржуваного наказу є незаконним та підлягає скасуванню. Також позивач зазначає, що саме службове розслідування було проведено з порушенням вимог Дисциплінарного статуту, чим порушено право позивача на захист.
Ухвалою суду від 26.02.2024 року у задоволенні клопотання представника позивача - ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку звернення до суду по адміністративній справі №160/4077/24 відмовлено. Залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії. Позивачу у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду: заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати інші підстави для поновлення строку та доказів, що підтверджують причини такого пропуску.
На виконання вимог ухвали суду від 26.02.2024 року, від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду від 27.02.2024р.
Ухвалою суду від 01.03.2024 року відкрито провадження у справі та зазначено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
11.03.2024р. засобами електронного суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування правової позиції відповідач зазначає, що неотримання в ході службового розслідування пояснень самого ОСОБА_1 не свідчить про неповноту та необ`єктивність службового розслідування і не вплинуло на встановлення істини при його проведенні. Причиною того, чому позивача не ознайомлено з актом службового розслідування та наказом від 24.07.2023р., було його поранення, евакуація та подальше стаціонарне лікування.
Копія наказу №1751/НОД від 24.07.2023р., яким вирішується питання про права та обов`язки позивача, надана йому на його першу вимогу (на адвокатський запит його представника від 29.11.2023р.).
Також, у відзиві на позов відповідач викладає клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та зміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.
15.03.2024р. до суду надійшла відповідь на відзив в якій позивач виклав незгоду з твердженнями відповідача у відзиві на позову, зокрема зазначив, що надані позивачем пояснення не були включені до Акту службового розслідування та позивача не було ознайомлено з актом до його поранення та після повернення до військової частини (з кінця серпня та кінець вересня).
18.03.2024р. до суду надійшло клопотання представника позивача про долучення доказів, а саме листа ТУ ДБР у м.Полтава від 29.01.2024р. №2755-24/15-02-2/2009-24/п.
Ухвалою суду від 14.05.2024 року відмовлено в задоволенні клопотання про перехід до загальних процедур.
Ухвалою суду від 14.05.2024 року поновлено позивачу строк звернення до суду у даній справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Доповіддю про подію, кримінальне правопорушення, що трапилось (скоєно, вчинено) у військовій частині НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.07.2023р. за №691/3967/18, командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 доповів командиру ОТУ Лиман, командиру військової частини НОМЕР_4 , командиру військової частини НОМЕР_5 та начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що близько 05:00 12.07.2023 під час перевірки наявності особового складу встановлено, що самовільно залишив місце служби в умовах воєнного стану військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 , який перебував в місці тимчасового розташування підрозділу в районі населеного пункту Чернещина Борівської селищної ради Ізюмского району Харківської області, а саме: солдат ОСОБА_1 , оператор 12 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_2 .
Також, в доповіді зазначено, що військовослужбовець дозволу (наказу, розпорядження) від своїх командирів (начальників) на вибуття за межі тимчасового розташування підрозділу не отримував, причини, що сприяли даному факту командуванню не відомі, нікого з особового складу про наміри не повідомляв. Під час розшуку встановити місцеперебування військовослужбовця не вдалось, закріплену за військовослужбовцем зброю та індивідуальні засоби захисту, боєприпаси було знайдено в розташуванні підрозділу. Особисті речі відсутні. Про даний випадок проінформовано тимчасову військову комендатуру АДРЕСА_3 , тимчасову ІНФОРМАЦІЯ_3 , представників ВКР СБУ. Свідки: капітан ОСОБА_4 , командир 12 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_2 , старший сержант ОСОБА_5 , головний сержант 12 парашутно-десантної роти з парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_2 .
Доповіддю про повернення військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , який перебував в СЗЧ від 14.07.2023р. за №691/4008/1, командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 доповів командиру військової частини НОМЕР_4 та командиру військової частини НОМЕР_5 про те, що 13.07.2023 до тимчасового розташування підрозділу в районі населеного пункту Чернещина Борівської селищної ради Ізюмского району Харківської області самостійно прибув та приступив до виконання службових обов`язків оператор 12 парашутно-десантної роти 3 парашутно десантного батальйону солдат ОСОБА_1 , який 12.07.2023р. без зброї самовільно залишив район тимчасового розташування підрозділу.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 13.07.2023р. №140 солдата ОСОБА_1 , оператора відділення протитанкових ракетних комплексів взводу вогневої підтримки 12 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону, вважати таким, що самовільно залишив місце служби з району безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) призначених рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України з 12 липня 2023 року. Припинити виплату грошового забезпечення з дня самовільного залишення військової частини з 12 липня 2023 року. Підстава: рапорт підполковника ОСОБА_6 (вх.№5486/4 від 13.07.2023).
Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (з адміністративного господарської діяльності) від 14.07.2023р. №3030/НАГД «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби 12.07.2023 солдатом ОСОБА_1 » призначено відносно оператора 12 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону солдата ОСОБА_1 службове розслідування.
В констатуючій частині вказано наказу зазначено, що він прийнятий на підставі, зокрема, рапорту командира 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_7 за вх.№5486/4 від 13.07.2023, з метою уточнення причин і умов, що сприяли самовільному залишенню місця служби 12.07.2023 оператором 12 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону солдатом ОСОБА_1 .
Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.07.2023р. №142 солдата ОСОБА_1 , оператора відділення протитанкових ракетних комплексів взводу вогневої підтримки 12 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону, вважати таким, що прибув на місце служби в район безпосередньої участі в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) призначених рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України з 13 липня 2023 року. Поновити виплату грошового забезпечення з 13 липня 2023 року. Підстава: рапорт підполковника ОСОБА_6 (вх.№5589/1 від 15.07.2023).
В розділі 3 «Обставини та факти, що були встановлені під час проведення службового розслідування» Акту службового розслідування зазначено, що з пояснень капітана ОСОБА_4 , який проходить службу на посаді командира 12 парашутно-десантної роти З парашутно-десантного батальйону стало відомо, що близько 05:00 12.07.2023 під час перевірки наявності особового складу, було виявлено відсутність в тимчасовому районі розташування 12 парашутно-десантної роти в районі населеного пункту Чернещина Борівської селищної громади Ізюмського району Харківської області оператора взводу вогневої підтримки 12 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону солдата ОСОБА_1 .
В ході розшуку військовослужбовця, на місці проживання було знайдено зброю, боєприпаси та індивідуальні засоби захисту військовослужбовця. Місцезнаходження військовослужбовця встановити не вдалося.
Відповідного дозволу на залишення району розташування підрозділу військовослужбовцю ніхто не надавав.
Охорона та оборона тимчасового району розташування підрозділу здійснюється шляхом виставлення парного патруля, який рухається маршрутом по периметру місця розташування підрозділу, про хід несення служби здійснюється доповідь кожні 15 хв. Район тимчасового розташування підрозділу немає окремої огорожі. Доповіді від патруля про вихід за межі розташування підрозділу військовослужбовця не надходили.
В подальшому, близько 11.00 13.07.2023 солдат ОСОБА_1 самостійно прибув до тимчасового розташування підрозділу в районі населеного пункту Чернещина Борівської селищної громади Ізюмського району Харківської області та приступив до виконання службових обов`язків.
З пояснень старшого сержанта ОСОБА_5 , який проходить службу на посаді головного сержанта 12 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону, стало відомо, що близько 05:00 12.07.2023 під час перевірки наявності особового складу, було виявлено відсутність в тимчасовому районі розташування 12 парашутно-десантної роти в районі населеного пункту Чернещина Борівської селищної громади Ізюмського району Харківської області оператора взводу вогневої підтримки 12 парашутно- десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону солдата ОСОБА_1 .
В ході розшуку військовослужбовця, на місці проживання було знайдено зброю, боєприпаси та індивідуальні засоби захисту військовослужбовця. Місцезнаходження військовослужбовця встановити не вдалося.
Відповідного дозволу на залишення району розташування підрозділу військовослужбовцю ніхто не надавав.
В подальшому, близько 11.00 13.07.2023 солдат ОСОБА_1 самостійно прибув до тимчасового розташування підрозділу в районі населеного пункту Чернещина Борівської селищної громади Ізюмського району Харківської області та приступив до виконання службових обов`язків.
За фактом самовільного залишення району тимчасового розташування підрозділу 12.07.2023 солдатом ОСОБА_1 направлено доповідь №691/3967/18 від 12.07.2023 командиру ОСОБА_8 (через групу морально-психологічного забезпечення ОТУ Лиман), командиру військової частини НОМЕР_4 (через управління морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_4 ), оперативному черговому військової частини НОМЕР_4 , командиру військової частини НОМЕР_5 , оперативному черговому військової частини НОМЕР_5 , начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 .
За фактом повернення до району тимчасового розташування підрозділу 13.07.2023 солдата ОСОБА_1 направлено доповідь №691/4008/1 від 14.07.2023 командиру військової частини НОМЕР_4 (через. управління морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_4 ), оперативному черговому військової частини НОМЕР_4 , командиру військової частини НОМЕР_5 , оперативному черговому військової частини НОМЕР_5 .
За час проходження служби солдат ОСОБА_1 зарекомендував себе із задовільного боку.
Станом на теперішній час солдат ОСОБА_1 перебуває в підрозділі та виконує службові обов`язки.
Також, в розділі 4 вказаного акту зазначено, що своїми діями солдат ОСОБА_1 порушив вимоги наступних нормативно-правових актів:
Розділу І Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (далі по тексту Статуту), щодо бездоганного і неухильного додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Зобов`язання кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та наказів командирів, молодитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Статей 11, 14, 16 Статуту внутрішньої служби ЗС України, щодо зобов`язання кожного військовослужбовця свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
В діях солдата ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 сі.407 «Самовільне залишення військової частини або місця служби» Кримінального кодексу України, а саме самовільне залишення розташування підрозділу, вчинене із умовах воєнного стану.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 24.07.2023р. №1751/НОД «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби 12.07.2023 солдатом ОСОБА_1 » наказано;
командиру 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_2 в термін до 24.07.2023 підготувати, а заступнику командира військової частини НОМЕР_2 з морально-психологічного забезпечення начальнику відділення направити повідомлення до територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтава, про вчинення військовослужбовцем кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 Кримінального кодексу України, а також копії акту та матеріалів службового розслідування;
Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 12.09.2023р. №2310/нод, наказано поранення оператора 12 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_2 , солдата військової служби за призовом під час мобілізації в особливий період ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з діагнозом ВОСП лівого колінного суглобу, вважати таким що отримано 26.07.2023 військовослужбовцем під час безпосередньої участі у бойових діях, внаслідок бойового ураження та дій противника та пов`язано з захистом Батьківщини.
Із розрахунку 100000 грн. пропорційно дням перебування на лікуванні після отримання поранення за період з 26.07.2023 по 31.07.2023 солдату ОСОБА_1 здійснено виплату.
Листом від 29.01.2024 №2755-24/15-02-2/2009-24/п ТУ ДБР у м.Полтаві повідомило адвокату Овчінікову А.А. про те, що слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР у м.Полтаві розглянуто повідомлення за фактом самовільного залишення місця служби 12.07.2023 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 , та надано відповідь про відсутність діях військовослужбовця ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_1 був відсутній на службі 1 добу. Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом самовільного залишення місця служби 12.07.2023 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 не вносились.
Відповідно до довідки №160/4077-1 від 11.03.2024р., наданої ОСОБА_1 , в тому, що він дійсно проходить військову службу у в/ч НОМЕР_2 , нараховані та перераховані суми основних та додаткових видів грошового забезпечення та додаткової винагороди згідно постанови КМ України №168 від 28.02.2022р. за липень 2023р. у військовій частині складають:
місяць грошове забезпечення за липень 2023р., коли нараховано та виплачено в серпні 2023 року, період 12.07.2023 по 13.07.2023, сума нарахованого грошового забезпечення 202,94, всього нараховано 202,94.
Також зазначено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №3541/НАГД від 06.08.2023, позбавлений премії в повному обсязі за липень 2023 року.
Вважаючи протиправним наказ про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби 12.07.2023 року, представник позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Положеннями Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) здійснюється правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Згідно з ч.1, 2 ст.1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 6 ст.2 Закону №2232-XII передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.
На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Представником позивача у позові зазначалося, та не заперечувалося відповідачами, що ОСОБА_1 був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації.
Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі, визначає Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 № 608 (далі Порядок №608).
Розділами V. «Оформлення результатів службового розслідування» та VІ. «Прийняття рішення за результатами службового розслідування» передбачено, що за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.
У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування.
В описовій частині акта службового розслідування зазначаються:
посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування;
неправомірні дії військовослужбовця;
зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є);
вина військовослужбовця;
причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась;
вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено;
причини та умови, що сприяли правопорушенню;
заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.
У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються:
висновки службового розслідування;
пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності;
інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.
Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.
Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.
За результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.
Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Аналізуючи зміст спірного наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 24.07.2023р. №1751/НОД «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби 12.07.2023 солдатом ОСОБА_1 », суд зазначає, що вказаний наказ не є рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, оскільки не містить розпорядчих приписів щодо накладення дисциплінарного стягнення.
Спірний наказ є розпорядчим документом який відображає управлінські рішення командира військової частини з приводу обставин самовільного залишення 12.07.2023р. місця служби в умовах воєнного стану військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_1 , внаслідок чого можливі порушення процедури проведення службового розслідування не можуть бути правовою підставою для визнання протиправним оскаржуваного наказу, у зв`язку з чим в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Щодо позовних вимог про зобов`язання Військову частині НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 премію за липень 2023 року та додаткову винагороду згідно постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за липень 2023 року включено та здійснити перерахунок грошового забезпечення за період з 12.07.2023 року по 13.07.2023 року., суд також залишає їх без задоволення з огляду на наступне.
Разом з тим, нарахування премії не здійснювалося на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 №3541/НАГД від 06.08.2023, протиправність якого не є предметом даного позову.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову повністю.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко