Справа № 520/9632/24
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

14.05.2024 справа № 520/9632/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ольги Горшкової, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, третя особа - Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправну бездіяльність Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці щодо невчинення дій по оформленню подання на повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів у розмірі 125190,0 грн, стягнутих з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження №60814634 з виконання постанови №ХК6506/299/2НД/АВ/П/ТД-ФС від 25.10.2019, виданою Головним управління Держпраці у Харківській області (правонаступник - Північно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці);

- зобов`язати Північно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці оформити відповідно до встановленої форми Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, подання на повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів у розмірі 125190,0 грн, стягнутих з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 та подати його до відповідного органу Державної казначейської служби України за місцем зарахування платежу до бюджету згідно платіжного доручення №517 від 12.02.2020.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження за правилами ст.262 КАС України.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що 25.10.2019 Головним управлінням Держпраці в Харківській області була винесена постанова про накладення на позивача штрафу №ХК6506/299/2НД/АВ/П/ТД-ФС у розмірі 125190,00 грн, яка була передана на примусове виконання Основ`янсько-Слобідському відділу державної виконвчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Державним виконавцем на підставі вказаної постанови було стягнуто з позивача грошову суму у розмірі 138009,00 грн (сума штрафу та виконавчий збір). Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 у справі №520/12431/19 постанова Головного управління Держпраці у Харківській області №ХК6506/299/2НД/АВ/П/ТД-ФС від 25.10.2019 визнана протиправною та скасована, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив підготувати та надати подання (висновок) до Державної казначейської служби України про повернення на її користь безпідставно стягнутої суми штрафу у розмірі 125190,00 грн, проте відповідачем відмовлено у складанні такого подання, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач надав відзив, в якому заперечував проти позовних вимог, вкзавши, що скасовану постанову приймало Головне управління Держпраці у Харківській області, яке наразі знаходиться в стані припинення, однак не є ліквідованим. Відтак, спірне подання повинно складатись саме Головним управлінням Держпраці у Харківській області, а не Північно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці.

Третя особа не скористалась своїм процесуальним правом, пояснень щодо предмету позову до суду не надала.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 25.10.2019 Головним управління Держпраці у Харківській області була винесена постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК6506/299/2НД/АВ/П/ТД-ФС, якою на фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 125190,00 грн.

Постановою державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.12.2019 було закінчено виконавче провадження №60814634 по примусовому виконанню постанови Головного управління Держпраці у Харківській області №ХК6506/299/2НД/АВ/П/ТД-ФС від 25.10.2019, у зв`язку зі сплатою штрафу у розмірі 125190,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №517 від 12.02.2020.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2020, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2020, у справі №520/12431/19 було задоволено адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , скасовано постанову Головного управління Держпраці у Харківській області від 25.10.2019 №ХК6506/299/2НД/АВ/П/ТД-ФС.

Позивач 23.11.2023 звернулась до відповідача із заявою, у якій просила скласти подання на помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів та інших доходів бюджету штрафу у сумі 125190,00 грн.

Відповідач 27.12.2023 повідомив позивача листом про відсутність повноважень для формування вказаного подання у зв`язку з тим, що скасовану постанову приймало Головне управління Держпраці у Харківській області, яке наразі знаходиться в стані припинення, однак не є ліквідованим. Відтак, спірне подання повинно складатись саме Головним управліннм Держпраці у Харківській області, а не Північно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами, суд зазначає таке.

Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій (частина друга статті 45 Бюджетного кодексу України).

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 (далі - Порядок № 787).

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (абзаци перший і п`ятий пункту 5 розділу І Порядку № 787).

У випадках, встановлених Конституцією України та законом, особа має право звернутися за захистом цивільного права та інтересу до органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування (частина друга статті 17 Цивільного кодексу України (далі - ЦК). Рішення, прийняте зазначеними органами щодо захисту цивільних прав та інтересів, не є перешкодою для звернення за їх захистом до суду (абзац другий частини третьої статті 17 ЦК).

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частини перша та друга статті 1212 ЦК).

На момент сплати позивачем юридична підстава для такого платежу існувала - була чинною постанова про застосування штрафу. Тому не можна вважати, що позивач сплатив кошти помилково. Так само з огляду на обставини справи немає підстав вважати, що він сплатив штраф надміру, тобто у розмірі більшому, ніж визначений у зазначеній постанові. Надалі з огляду на визнання протиправною та скасування такої постанови відповідна юридична підстава відпала.

Порядок № 787 застосовний до випадків помилково чи надміру зарахованих до бюджету. Оскільки сума адміністративно-господарського штрафу, яку вніс до бюджету позивач, не є помилково чи надміру зарахованою, Порядок № 787 на спірні правовідносини не поширюється.

Досліджуючи питання належності захисту права позивача на повернення спірних коштів у порядку адміністративного судочинства, суд звертає увагу на таке.

Так, право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можна вирішити у межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частина друга статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК)).

За змістом абзацу першого частини першої статті 20 ГПК господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках. Перелік категорій таких справ не є вичерпним.

Ознаками господарського спору, який належить до юрисдикції господарського суду, можуть бути: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами спору відносин, урегульованих Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами законодавства; наявність спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала би вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, як би прямо передбачала вирішення такого спору судом іншої юрисдикції (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.03.2019 у справі № 922/980/18).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС)).

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1 частини першої статті 4 КАС).

Публічно-правовий спір - це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).

Отже, до справ адміністративної юрисдикції процесуальний закон відніс публічно-правові спори, ознакою яких є не лише особливий суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких закон установив інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

Стосовно терміну «публічно-владні управлінські функції», то зміст поняття «публічно-владні» полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин, а «управлінські функції» - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта. З огляду на вказане до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Тому помилковим є застосування приписів статті 19 КАС та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких нібито є суб`єкт владних повноважень. Для вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення складу учасників справи. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тоді як приватноправові, зокрема господарські, відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

У випадку, коли держава вступає в цивільні, у тому числі господарські, правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у конкретних, зокрема цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах. Інакше кажучи, органи державної влади, насправді, не діють як юридичні особи, навіть якщо вони формально наділені таким статусом, а діють від імені держави, що відповідає за своїми зобов`язаннями державним майном, яким наділяє, зокрема, її органи.

Отже, те, що позивач вказав відповідачем у справі певний орган державної влади не означає, що у спірних правовідносинах відповідальним суб`єктом є не держава, а саме цей орган. Інакше кажучи, у кондикційних спірних правовідносинах орган держави є представником її інтересів, а не суб`єктом владних повноважень, який здійснює щодо позивача публічно-владні управлінські функції. Останні він реалізував тоді, коли виніс постанову про застосування штрафу та забезпечив стягнення останнього до бюджету. Подальше намагання позивача повернути з Державного бюджету України відповідну суму не пов`язане з виконанням органами державної влади, зокрема Північно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці, публічно-владних управлінських функцій щодо позивача.

Публічно-правові відносини сторін цього спору припинилися із скасуванням постанови про застосування штрафу. Кошти, які позивач сплатив на виконання цієї постанови до бюджету як штраф, стали такими, що знаходяться у бюджеті без достатньої правової підстави. Спірні правовідносини з приводу повернення відповідної суми стосуються захисту майнових прав позивача як суб`єкта господарювання.

З огляду на чинне правове регулювання правовідносини щодо повернення з бюджету коштів, які були сплачені у якості штрафу, але після скасування постанови про застосування штрафу знаходяться у бюджеті без достатньої правової підстави, не є публічно-правовими.

Такий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08.08.2023 у справі № 910/5880/21 та використано Шостим апеляційним адміністративним судом у постанові від 27.02.2024 у справі №320/1000/23.

Водночас, після визнання протиправною та скасування постанови про застосування штрафу платник згідно зі статтею 1212 ЦК має право на позов про стягнення суми перерахованих ним коштів як таких, які утримуються у бюджеті без достатньої правової підстави. Це узгоджується із практикою Великої Палати Верховного Суду про те, що рішення органу влади за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване (постанови від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17, від 15.10.2019 у справі № 911/3749/17, від 22.01.2020 у справі № 910/1809/18, від 01.02.2020 у справі № 922/614/19, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц).

Зважаючи на викладене, суд зауважує на помилковості вирішення даного спору в порядку адміністративного судочинства, оскільки його належить розглядати за правилами господарського судочинства.

Пунктом 1 частини першої статті 238 КАС передбачено, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до пункту 5 частини 1 та 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до платіжної інструкції №0.0..1 від 06.02.2024 позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 3028,00 грн.

Оскільки судом закрито провадження у справі у зв`язку з непідсудністю справи адміністративному суду, суд приходить до висновку, що сплачений позивачем судовий збір підлягає поверненню з Державного бюджету.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 140, ст.238, ст. 239, ст. 248, ст. 256, ст. 293, ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Закрити провадження по справі №520/9632/24 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, третя особа - Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконвчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Повернути Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім грн 00 коп), сплачений відповідно до платіжної інструкції №0.0..1 від 06.02.2024 за реквізитами Отримувач коштів - ГУК Харків обл/мХар Основ"ян/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37874947, Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) - 899998, Рахунок отримувача - UA4020661, Код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Копію ухвали про закриття провадження у справі надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ольга ГОРШКОВА