Справа № 500/6091/23
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 500/6091/23 пров. № А/857/24668/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П.,

Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Чепенюк О.В.) від 23 листопада 2023 року у справі № 500/6091/23, ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м.Тернопіль за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дерверон» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

25.09.2023 Головне управління ДПС у Тернопільській області звернулося в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дерверон» (далі - Товариство), просило надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу Товариства за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року позов задоволено частково.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що ПК України визначено черговість вжиття контролюючим органом заходів щодо погашення податкового боргу, а саме спочатку вживаються заходи для стягнення коштів з платника податків, та лише у разі їх недостатності погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі. Станом на 14.07.2023 рахується заборгованість по платежу орендна плата з юридичних осіб на загальну суму 228 687,17 грн (податкові зобов`язання). Контролюючим органом вживались заходи щодо стягнення податкового боргу з ТОВ «Дерверон», в тому числі, шляхом надіслання платіжних інструкцій до банківських установ, за прийнятими керівником контролюючого органу рішеннями від 03.05.2023 та від 14.07.2023 в межах суми 228687,17 грн., проте кошти на розрахункових рахунках Товариства для погашення податкового боргу відсутні. Відтак суд вбачає наявність підстав для надання дозволу на погашення податкового боргу Товариства за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі на суму 228687,17 грн, стосовно якої вживалися заходи стягнення за рахунок готівки та з рахунків у банках платника податків, а не на погашення усієї суми податкового боргу, як просить позивач у позові, надаючи до позову довідку про наявність податкового боргу станом на 24.08.2023 у розмірі 413189,11 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Тернопільській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року в частині відмови в позові та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції в частині відмови є не обґрунтованим. Скаржник вважає, що мала місце неповнота з`ясування фактичних обставин справи, необхідних для правильного застосування норм матеріального права згідно встановленого процесуального порядку та наявні порушення процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

Враховуючи, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), в силу приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, що ТзОВ «Дерверон» () зареєстроване як юридична особа та знаходиться на обліку як платник податків у ГУ ДПС у Тернопільській області, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.08.2023.

Станом на 24.08.2023, як це встановлено судом першої інстанції, за відповідачем рахується податковий борг в сумі 413189,11 грн, розрахунок якого наведений у довідці ГУ ДПС у Тернопільській області від 25.08.2023 (а.с.13).

28.03.2023 ГУ ДПС у Тернопільський області виставлено податкову вимогу №0-1900 на суму боргу 260 150,39 грн, яка надіслана платнику податків. З часу виставлення податкової вимоги, як це встановлено судом першої інстанції, податковий борг відповідача не переривався (а.с.14).

Так, заступником начальника Головного управління ДПС у Тернопільській області прийнято рішення №4338/6/19-00-13-14 від 29.03.2023 про опис майна, що належить ТОВ Дерверон, у податкову заставу (а.с.19).

На підставі вказаного рішення 25.04.2023 податковим керуючим складено акт опису майна Товариства №22 (а.с.16).

26.04.2023 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено записи про накладення обтяження (податкової застави) на майно Товариства, на підставі акта опису майна від 25.04.2023 №22.

ГУ ДПС у Тернопільській області відповідно до приписів пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України (далі - ПК України) вирішено здійснити погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення готівки та безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах Товариства.

Як це встановлено судом першої інстанції, 03.05.2023 ГУ ДПС у Тернопільській області прийнято ряд рішень №33/4-1900 «Про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу»; №34/3-1900 «Про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу платника податків»; та 14.07.2023 №194/3-1900 «Про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу платника податків» та №193/4-1900 «Про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу» (а.с.20-26).

На виконання вказаних рішень контролюючим органом здійснювались заходи щодо стягнення податкового боргу, зокрема, до установ АТ КБ Приватбанк та АТ «Комінбанк», у яких обслуговується відповідач та має відкриті банківські рахунки, направлялись платіжні інструкції: (а.с.27)

До установи АТ «Комінбанк»: від 28.07.2023 №44136-13 на суму 44981,50 грн, від 17.07.2023 №42832-13 на суму 16204,54 грн, від 17.07.2023 №42826-13 на суму 44981,50 грн, від 17.07.2023 №42811-13 на суму 11524,71 грн, від 17.07.2023 №42812-13 на суму 8834,30 грн, від 17.07.2023 №42808-13 на суму 10579,47 грн, від 17.07.2023 №42817-13 на суму 5085,91 грн, від 14.07.2023 №42705-13 на суму 44981,50 грн, від 10.07.2023 №42279-13 на суму 56928,02 грн.

До установи АТ КБ Приватбанк: від 10.07.2023 №42281-13 на суму 16204,54 грн, від 10.07.2023 №42287-13 на суму 11524,71 грн, від 10.07.2023 №42270-13 на суму 8834,30 грн, від 10.07.2023 №42286-13 на суму 11524,71 грн, від 10.07.2023 №42269-13 на суму 8834,30 грн, від 10.07.2023 №42284-13 на суму 5085,91 грн, від 10.07.2023 №42285-13 на суму 5085,91 грн, від 10.07.2023 №42288-13 на суму 11524,71 грн, від 10.07.2023 №42271-13 на суму 8834,30 грн, від 10.07.2023 №42282-13 на суму 16204,54 грн, від 30.06.2023 №41810-13 на суму 15990,22 грн, від 31.05.2023 №40485-13 на суму 53273,91 грн, від 20.06.2023 №41108-13 на суму 15990,22 грн, від 30.05.2023 №40479-13 на суму 57537,86 грн, від 10.05.2023 №39915-13 на суму 57537,86 грн, від 12.05.2023 №39977-13 на суму 53273,91 грн. Однак вказані платіжні інструкції повернуті без виконання (а.с.76-90).

Враховуючи те, що станом на 24.08.2023 у Товариства наявний податковий борг в сумі 413189,11 грн., а також і те, що заходи стягнення, вжиті контролюючим органом, не призвели до погашення боргу відповідача, ГУ ДПС у Тернопільській області звернулося до суду з позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, в редакцій чинній на час звернення контролюючого органу із позовом до суду, (далі - ПК України) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 87.2 статті 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 87.3 статті 87 ПК України закріплено перелік майна платника податків, яке не може бути використано як джерело погашення податкового боргу платника податків.

Відповідно до пунктів 88.1 та 88.2 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Згідно з пунктом 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Пунктом 89.2 статті 89 ПК України встановлено, що з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено пунктом 89.3 статті 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Аналогічні положення закріплені Розділом ІІ Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 № 586.

Порядок продажу майна, що перебуває у податковій заставі, врегульовано положеннями статті 95 ПК України якою встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Продаж майна платника податків здійснюється на публічних торгах та/або через торгівельні організації.

Аналіз наведених законодавчих положень дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що податковий борг платника податків може бути погашений за рахунок майна такого платника, переданого у податкову заставу, при цьому рішення про погашення усієї суми податкового боргу шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі, приймається на підставі рішення суду.

Обов`язковими умовами (обставинами), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із даним позовом є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення контролюючого органу до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.

Сукупність вказаних обставин наділяє контролюючого орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 25.03.2021 у справі № 807/1621/15 та від 19.07.2022 у справі № 280/3620/20, яка в силу частини п`ятої статті 242 КАС України підлягає обов`язковому застосуванню судом до спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

У зв`язку з несплатою податкового боргу відповідачу засобами поштового зв`язку надіслано податкову вимогу форми Ю від 28.03.2023 №0-1900 на суму податкового боргу 260150,59 грн, яка отримана відповідачем. Вказана вимога в адміністративному та/чи судовому порядку не оскаржувалась, доказів іншого відповідачем не надано.

Апелянт не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки вважає, що вимоги ГУ ДПС у Тернопільській області підлягають до задоволення в повному обсязі, а не частково та є усі підстави для надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу Товариства за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі.

Проте суд апеляційної інстанції зауважує, що судом першої інстанції з матеріалів справи встановлено, що станом на 24.08.2023 за Товариством рахується заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами по платежу орендна плата з юридичних осіб в сумі - 413189,11 грн (основний платіж - 413166,65 грн; пеня - 22,46 грн), а саме:

орендна плата з юридичних осіб (Борсуківська ТГ) в сумі 9452,68 грн (основний платіж - 9 445,27 грн, пеня - 7,41 грн);

орендна плата з юридичних осіб (Лановецька ТГ) в сумі 25239,74 грн (основний платіж - 25 230,57 грн, пеня - 9,17 грн);

орендна плата з юридичних осіб (Почаївська ТГ) в сумі 16382,38 грн (основний платіж - 16 381,68 грн, пеня - 0,70 грн);

орендна плата з юридичних осіб (Бережанська ТГ) в сумі 25105,17 грн (основний платіж);

орендна плата з юридичних осіб (Нараївська ТГ) в сумі 172049,72 грн (основний платіж - 172 044,68 грн, пеня - 5,04 грн);

орендна плата з юридичних осіб (Саранчуківська ТГ) в сумі 134865,24 грн (основний платіж - 134 865,10 грн, пеня - 0,14 грн);

орендна плата з юридичних осіб (Коропецька ТГ) в сумі 30094,18 грн (основний платіж) (а.с.13).

Як встановлено судом першої інстанції, ГУ ДПС у Тернопільській області відповідно до пункту 95.5 статті 95 ПК України прийнято рішення про погашення податкового боргу відповідача шляхом стягнення готівки та безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах Товариства, а саме: від 03.05.2023 №33/4-1900 «Про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу»; від 03.05.2023 №34/3-1900 «Про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу платника податків»; від 14.07.2023 №194/3-1900 «Про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу платника податків» та від 14.07.2023 №193/4-1900 «Про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу».

До матеріалів справи на виконання ухвали суду першої інстанції від 17.11.2023 про витребування доказів позивачем надано довідку від 21.11.2023 про суму податкового боргу по орендній платі з юридичних осіб станом на 14.07.2023, який підлягав стягненню з Товариства за прийнятими керівником контролюючого органу рішеннями від 03.05.2023 №33/4-1900, від 03.05.2023 №34/3-1900, від 14.07.2023 №194/3-1900 та від 14.07.2023 №193/4-1900 та щодо якого ГУ ДПС у Тернопільській області вживались заходи щодо його стягнення, в тому числі, шляхом надіслання платіжних інструкцій до банківських установ.

За змістом поданої довідки від 21.11.2023 судом першої інстанції встановлено, за відповідачем станом на 14.07.2023 рахується заборгованість по платежу орендна плата з юридичних осіб на загальну суму 228687,17 грн (податкові зобов`язання), а саме:

орендна плата з юридичних осіб (Борсуківська ТГ) в сумі 6539,03 грн;

орендна плата з юридичних осіб (Лановецька ТГ) в сумі 16093,33 грн;

орендна плата з юридичних осіб (Почаївська ТГ) в сумі 11358,38 грн;

орендна плата з юридичних осіб (Бережанська ТГ) в сумі 10579,47 грн;

орендна плата з юридичних осіб (Нараївська ТГ) в сумі 118301,04 грн;

орендна плата з юридичних осіб (Саранчуківська ТГ) в сумі 44981,50 грн;

орендна плата з юридичних осіб (Коропецька ТГ) в сумі 20834,42 грн.

Як правильно дійшов висновку суд першої інстанції, ПК України визначено черговість вжиття контролюючим органом заходів щодо погашення податкового боргу, а саме спочатку вживаються заходи для стягнення коштів з платника податків, та лише у разі їх недостатності погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі. Тобто, звертаючись до суду з позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, контролюючий орган має надати суду докази вчинення дій щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, які обслуговують даного платника.

При визначені суми податкового боргу, погашення якої слід здійснити за рахунок майна Товариства, що перебуває у податковій заставі, суд першої інстанції правильно врахував наведені вище обставини щодо можливості погашення податкового боргу за рахунок реалізації майна платника податків лише в тій частині боргу, стосовно якої вживалися заходи стягнення за рахунок готівки та з рахунків у банках платника податків.

Дійсно, матеріали справи підтверджують, що контролюючим органом вживались заходи щодо стягнення податкового боргу з Товариства, в тому числі, шляхом надіслання платіжних інструкцій до банківських установ, за прийнятими керівником контролюючого органу рішеннями від 03.05.2023 та від 14.07.2023 проте в межах суми 228 687,17 грн., яка зазначена у довідці від 21.11.2023.

В свою чергу, відповідач не надав належних та допустимих доказів виконання обов`язку, передбаченого ст. 67 Конституції України, а саме щодо сплати податкового боргу, а долученими до матеріалів справи копіями платіжних інструкцій підтверджено, що кошти на розрахункових рахунках Товариства для погашення податкового боргу відсутні.

Таким чином, згідно з вимогами статті 95 ПК України, в разі недостатності коштів на рахунках платника податків, контролюючий орган здійснює погашення податкового боргу шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває в податковій заставі.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За встановлених обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскільки визначальним при визначені суми податкового боргу, погашення якої слід здійснити за рахунок майна Товариства, що перебуває у податковій заставі, є та частина боргу, стосовно якої вживалися заходи стягнення за рахунок готівки та з рахунків у банках платника податків, відтак наявні підстав для надання дозволу на погашення податкового боргу Товариства за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі на суму 228687,17 грн, стосовно якої вживалися заходи стягнення за рахунок готівки та з рахунків у банках платника податків, а не на погашення усієї суми податкового боргу станом на 24.08.2023 у розмірі 413189,11 грн., оскільки належних та допустимих доказів дотримання законодавчого алгоритму черговості вжиття контролюючим органом заходів щодо погашення податкового боргу суду ні першої, ні апеляційної інстанції позивач не надав, а тому підстави надання дозволу на погашення усієї суми податкового богу за рахунок майна Товариства, що перебуває у податковій заставі, не довів.

Оскільки рішення суду в частині задоволення позову сторонами не оскаржується, таке в силу приписів ст.308 КАС України, не є предметом апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви правомірності звернення з позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі щодо частини податкового боргу, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року у справі № 500/6091/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко