Справа № 140/4993/24
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2024-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

10 травня 2024 року ЛуцькСправа № 140/4993/24
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про забезпечення позову Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до Ратнівського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особа, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватне підприємство «Оціночна компанія «Апекс», Сільськогосподарське приватне підприємство «Прогрес» про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

09 травня 2024 року до суду надійшов позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі також Товариство), поданий адвокатом Місюрою І.В., до Ратнівського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особа, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватне підприємство «Оціночна компанія «Апекс», Сільськогосподарське приватне підприємство «Прогрес» про визнання протиправними дій щодо передачі Державному підприємству «Сетам» на реалізацію нерухового майна в межах виконавчого провадження №73842617 за стартовою ціною реалізації, визначеною у звіті про оцінку майна від 15 березня 2024 року, проведеною суб`єктом оціночної діяльності Приватним підприємством «Оціночна компанія «Апекс»: телятника загальною площею 792,00 кв м у розмірі 320000,00 грн, без врахування податку на додану вартість.

Одночасно з адміністративним позовом Товариство подало заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі наказу Господарського суду Волинської області від 19 листопада 2010 року №02/120-1 про стягнення солідарно з Фермерського господарства «Лисок», Сільськогосподарського приватного підприємства «Прогрес» на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 998825,11 грн заборгованості у виконавчому провадженні №73842617 до набрання чинності рішенням суду у цій справі. Заява мотивована наявністю ознак очевидної протиправності дій державного виконавця. При цьому заявник не згідний з вартістю майна, визначеною державним виконавцем. Однак майно - телятник загальною площею 792,00 кв.м - передане державним виконавцем на реалізацію шляхом проведення електронних торгів, які призначені вперше на 06 травня 2024 року й не відбулися. Товариство вважає, що проведення торгів раніше, аніж судом буде винесено рішення у справі, створює загрозу реалізації описаного майна за ціною, що не відповідає його реальній ринковій вартості, й це зведе нанівець результати розгляду справи (у випадку задоволення позовних вимог).

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Заяву про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи, у дводенний строк з дня її надходження.

Заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Пунктом 5 частини першої статті 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За приписами частини другої статті 154 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Верховним Судом сформовано усталену правозастосовчу практику застосування наведених норм процесуального права, якими регламентовано питання вжиття судом заходів забезпечення позову.

Так у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі №640/9167/19 окрім іншого зазначено, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та лише у виключних, виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, з наслідками, які настануть внаслідок, зокрема, зупинення дії оскаржуваного адміністративного акта.

Заходи забезпечення позову застосовуються задля гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача. Водночас для виконання таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині другій статті 150 КАС України.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року (справа №826/8556/17) та від 25 квітня 2019 року (справа №826/10936/18).

Окрім цього Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року (справа №705/4587/17) сформулював правову позицію, згідно з якою, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними. Для забезпечення позову суд повинен на підставі доказів та з огляду на обставини справи й поведінку учасників переконатися, що загроза правам, свободам та інтересам особи має реальний характер. Загроза повинна бути прямо пов`язана з об`єктом спору та мають бути обґрунтовані підстави вважати, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини, встановлені в пункті 1 частини другої статті 150 КАС України.

Верховний Суд у постанові від 04 червня 2021 року у справі №160/8226/20 зауважував, що вказані заявником ознаки протиправності оскаржуваних дій та рішень відповідача та порушення ними своїх прав обґрунтовані посиланням на конкретні обставини справи та докази, а отже, за позицією Суду, вони підлягають доведенню у встановленому законом порядку на підставі належних та допустимих доказів і не є очевидними.

В контексті наведеного суд вважає, що заявником не обґрунтовано наявність жодної із зазначених підстав можливості вжиття заходів забезпечення позову та не надано доказів, з яких би суд міг пересвідчитись про можливість існування таких підстав.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову та долучених документів, державним виконавцем Ратнівського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 04 квітня 2024 року передано до Державного підприємства «СЕТАМ» заявку на реалізацію нерухомого майна в межах зведеного виконавчого провадження №73834753, до якого приєднане виконавче провадження №73834119.

Доводи заявника зводяться до того, що він не погоджується із визначенням у виконавчому провадженні №73834753 вартості майна (телятника загальною площею 792,00 кв.м) у розмірі 320000,00 грн. Поряд з тим у позовній заяві, заяві про забезпечення позову представник позивача покликається на виконавче провадження №73842617.

Воднораз заявником не надано належних доказів на підтвердження неправомірного визначення вартості цього майна чи того, що така вартість є заниженою/завищеною, як і доказів оскарження оцінки майна, визначеною суб`єктом оціночної діяльності - Приватним підприємством «Оціночна компанія «Апекс» у звіті про оцінку майна від 15 березня 2024 року.

Саме лише припущення заявника без належних доказів щодо неправильного визначення вартості описаного майна, яке передано державним виконавцем на реалізацію шляхом проведення електронних торгів, не може бути підставою для забезпечення адміністративного позову відповідно до статті 150 КАС України. При цьому заявником (є стягувачем у виконавчому провадженні) не вказано, відновлення яких саме прав стане неможливим чи ускладненим у разі задоволення позову, або яким чином буде ускладнене виконання рішення суду, якщо судом не буде вжито заходів забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа.

Суд зазначає, що предметом позову є визнання протиправними дій Ратнівського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо передачі Державному підприємству «СЕТАМ» на реалізацію нерухового майна за стартовою ціною реалізації, визначеною у звіті про оцінку майна, проведеною суб`єктом оціночної діяльності Приватним підприємством «Оціночна компанія «Апекс».

Отже, предметом позову є вимоги немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання.

З огляду на це відсутні підстави вважати, що невжиття запропонованих Товариством заходів забезпечення позову унеможливить виконання судового рішення, яке може бути ухвалене за результатом розгляду позову.

В таких немайнових спорах має також досліджуватися, чи доведено співмірність заявленого заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, чи є вони адекватними та відповідають вимогам, на забезпечення яких він вживається, та чи не відбудеться втручання у господарську діяльність господарюючого суб`єкта. Дослідженню підлягає така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Однак заявником не підтверджено, а судом не встановлено наявності реальної загрози виникнення незворотних для Товариства наслідків, зокрема, не доведено неможливість захисту його прав без вжиття таких заходів та що для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

У свою чергу сама лише незгода позивача (заявника) із діями (рішеннями) суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Варто зауважити, що така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову як наявність «очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, дій» може бути виявлена судом лише на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки доказів у їх сукупності. Встановлення на їх підставі ознак протиправності оскаржуваних дій та рішень є фактично вирішенням адміністративного спору по суті. Натомість під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №800/521/17 вказувала, що позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про відсутність передбачених пунктами 1, 2 частини другої статті 150 КАС України підстав для забезпечення позову, у зв`язку із чим у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про забезпечення позову Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до Ратнівського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особа, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватне підприємство «Оціночна компанія «Апекс», Сільськогосподарське приватне підприємство «Прогрес» про визнання протиправними дій відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ж.В. Каленюк