Справа № 520/3946/23
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

13 травня 2024 року №520/3946/23

Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лариси Мар`єнко, розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , через електронну систему ЄСІТС "Електронний суд" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати незаконними дії Головного Управління Національної поліції в Харківській області (код ЄРДПОУ 40108599), які полягають у незарахуванні до стажу служби в поліції ОСОБА_1 частини періоду проходження служби в органах внутрішніх справ з 07.11.2015 по 27.12.2015 на посаді курсанта факультету №1 ХНУВС з моменту призначення на посаду;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області (код ЄРДПОУ 40108599), внести зміни до розрахунку вислуги років для призначення пенсії шляхом зарахування періоду проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ з 07.11.2015 по 27.12.2015 на посаді курсанта факультету №1 ХНУВС з моменту призначення на посаду;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області (код ЄРДПОУ 40108599) визначити позивачу вислугу років для призначення пенсії 7 років 00 місяців 30 днів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем не зараховано до стажу служби в поліції частина періоду проходження служби з 07.11.2015 по 27.12.2015 року на посаді курсанта в Харківському національному університеті внутрішніх справ. Вказані дії відповідача, на думку позивача, суперечать положенням Закону України "Про Національну поліцію", Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб. звільнених з військової служби та деяких інших осіб", затвердженою постановою КМУ від 17.07.1992 року №393, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін у судове засідання.

Представник відповідача надіслав через ЄСІТС "Електронний суд" відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про Національну поліцію" обов`язковою умовою для набуття статусу поліцейський є присвоєння спеціального звання поліції. Згідно послужного списку позивача вбачається, що після звільнення з органів внутрішніх справ 06.11.2015, на відповідну посаду в поліції вона була призначена наказом ХНУВС від 03.12.2015 №218 о/с з 07.11.2015, а спеціальне звання "рядовий поліції" їй було присвоєно 28.12.2015. Таким чином, в період з 07.11.2015 по 28.12.2015 ОСОБА_1 не відповідала вимогам поліцейського, у зв`язку з чим відсутні підстави для зарахування періоду служби з 07.11.2015 по 28.12.2015 до стажу служби в органах поліції.

У відповідь на відзив представник позивача зазначив, що не погоджується з доводами та правовою позицією, викладеною у відзиві на позовну заяву, оскільки частиною 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що період роботи на посаді курсанта ХНУВС підлягає зарахуванню до вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб. звільнених з військової служби та деяких інших осіб рядового і начальницького складу", зокрема й органів внутрішніх справ.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 , в період з 17 серпня 2015 року по 06 листопада 2015 року проходила службу в органах внутрішніх справ на посаді курсанта факультету з підготовки фахівців для підрозділів слідства Харківського Національного університету внутрішніх справ (далі ХНУВС) на підставі наказу №120 о/с від 11.08.2015.

Відповідно до постанови МВС України від 07.11.2015 "Про затвердження штатів, установ і закладів МВС" факультет підготовки фахівців для підрозділів слідства було реорганізовано у факультет №1, у зв`язку з чим, наказом Харківського національного університету внутрішніх справ (далі - ХУНВС) від 06.11.2015 року №206 о/c позивачку звільнено з органів внутрішніх справ за п.63 "к" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України (у зв`язку із переходом в установленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) починаючи з 06.11.2015 року.

В період з 07 листопада 2015 року по 27 грудня 2015 року позивачка продовжувала проходити службу в органах внутрішніх справ та обіймала посаду курсанта факультету №1 ХНУВС на підставі наказу №218 о/c від 03.12.2015.

В подальшому відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" в порядку переведення з органів внутрішніх справ до органів Національної поліції, у зв`язку з ліквідацією органів внутрішніх справ, ОСОБА_1 переведена до органів Національної поліції України, де 28 грудня 2015 року призначена на посаду курсанта факультету №1 ХНУВС на підставі наказу від 03.12.2015 №218 о/c.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області №433 о/с ОСОБА_1 звільнена з органів Національної поліції за станом здоров`я (через хворобу) на підставі пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII.

Згідно з розрахунком вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1 до вислуги років для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зараховується служба в органах внутрішніх справ в період з 17 серпня 2015 року по 06 листопада 2015 року та служба в Національній поліції України в період з 28 грудня 2015 року по 16 вересня 2022 року, та становить 06 років 11 місяців 07 днів.

Представник позивача в позовній заяві зазначає, що вважає протиправними дії відповідача щодо не зарахування періоду проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ з 07.11.2015 по 27.12.2015 року на посаді курсанта ХНУВС до стажу служби в поліції, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом спірних правовідносин є зарахування стажу служби в поліції період служби курсантом в вищому навчальному закладі МВС з 07.11.2015 по 28.12.2015 року.

Відповідно до статті 1 Закону України від 2 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію", який набув чинності 07.11.2015 року (далі - Закон №580-VIII), Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Частиною першою статті 59 Закону №580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до статті 78 Закону №580-VIII, стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Відповідно до частини третьої статті 78 Закону №580-VIII, під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Згідно з частиною четвертою 4 статті 78 Закону №580-VIII, порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в Національної поліції, є, зокрема, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ.

Відповідно до ст.1 Закону №2262-ХІІ, особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до пункту "б" ст.1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України та поліцейські.

Частиною першою статті 17 Закону №2262-ХІІ визначено вичерпний перелік видів служби за періодів часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б-д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині 2 статті 17 цього Закону.

Нормами частини другої статті 17 Закону №2262-ХІІ передбачено, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Відповідно частини четвертої статті 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини 1 статті 17-2 Закону №2262-ХІІ обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом.

Частиною 2 статті 17-2 Закону №2262-ХІІ визначено, що перелік документів, що підтверджують окремі періоди військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, які підлягають зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні або на пільгових умовах визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ №393 від 17 липня 1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" (далі - Постанова КМУ №393) установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" та "з" статті 12 цього Закону, до вислуги років зараховуються служба в органах внутрішніх справ та Національній поліції.

Відповідно до послужного списку, наказом Харківського національного університету внутрішніх справи від 11.08.2015 о/с ОСОБА_1 зараховано на посаду курсанта факультету підготовки фахівців підрозділів слідства ХНУВС з 17.08.2015 року.

06 листопада 2015 року позивача звільнено з органів внутрішніх справ на п.63 "к" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України (у зв`язку із переходом в установленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) на підставі наказу Харківського національного університету внутрішніх справ від 06.11.2015 року №206 о/с.

28 грудня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію", відповідно до абзаців 1-3 частини 3 розділу II Прикінцевих та перехідних положень якого передбачено, що вищі навчальні заклади із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України і здійснювали навчання курсантів, слухачів, ад`юнктів та докторантів за державним замовленням з підготовки фахівців для потреб міліції, продовжують їх навчання та підготовку як фахівців для Національної поліції в межах раніше доведеного державного замовлення для потреб міліції.

Курсанти, слухачі, ад`юнкти та докторанти денної форми навчання вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, що належить до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, які станом на 6 листопада 2015 року мали спеціальні звання міліції, приймаються на службу до Національної поліції шляхом видання керівником відповідного вищого навчального закладу наказів про їх призначення на відповідні посади в цьому закладі з одночасним присвоєнням первинних спеціальних звань поліції.

З матеріалів справи встановлено, що у зв`язку з набранням чинності Закону України "Про національну поліцію", з 07.11.2015 (наказ ХНУВС від 30.12.2015 №241 о/с) позивача було призначено за переведенням на посаду курсанта факультету №1 Харківського національного університету внутрішніх справ, яку вона обіймала до 06.11.2015, про що зроблено відповідні записи в її послужному списку. Однак, спеціальне звання "рядовий поліції" присвоєно позивачу лише 28.12.2015 року.

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що частина перша статі 17 Закону України "Про Національну поліцію" для набуття статусу поліцейського передбачає одночасне поєднання таких умов як: особа має бути громадянином України, скласти Присягу поліцейського, проходити службу на відповідних посадах у поліції, та мати спеціальне звання.

Суд зазначає, що Харківський Національний університет внутрішніх справ проігнорував положення абзацу 2 частини 3 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" в частині присвоєння спеціального звання поліції одночасно з виданням наказу про призначення курсантів на відповідні посади в цьому закладі, роз`єднавши в часі ці дві події.

При цьому, слід врахувати, що статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" по норми Постанови КМУ №393 пов`язують зарахування стажу служби в поліції саме з дня призначення на відповідну посаду.

У постанові від 13.02.2019 Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Крім того, Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 21.02.2018 у справі №687/975/17 висловив правову позицію, що працівник, що не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення конституційного права на соціальний захист.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід врахувати положень статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ЕСНК 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Відповідно до положень статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено наявність у позивача права на зарахування до стажу служби в поліції період проходження служби курсантом в Харківському національному університеті внутрішніх справ з 07.11.2015 по 27.12.2015 року.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головне управління Національної поліції в Харківській області визначити ОСОБА_1 вислугу років для призначення пенсії 7 років 00 місяців 30 днів, суд зазначає.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що обчислення конкретного строку для визначення стажу, необхідного при призначення пенсії відноситься до дискреційних повноважень відповідача. таким чином, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул.Жон Мироносиць, буд.5, м.Харків, 61002, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Головного управління Національної поліції в Харківській області (код ЄРДПОУ 40108599), які полягають у незарахуванні до стажу служби в поліції ОСОБА_1 частини періоду проходження служби в органах внутрішніх справ з 07.11.2015 по 27.12.2015 на посаді курсанта факультету №1 Харківського національного університету внутрішніх справ з моменту призначення на посаду.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області (код ЄРДПОУ 40108599) внести зміни до розрахунку вислуги років для призначення пенсії шляхом зарахування періоду проходження ОСОБА_1 служби в органах внутрішніх справ з 07.11.2015 по 27.12.2015 на посаді курсанта факультету №1 Харківського національного університету внутрішніх справ з моменту призначення на посаду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул.Жон Мироносиць, буд.5, м.Харків, 61002, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень 44 копійки.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території м.Харків та Харківської області, повний текст рішення складено 13 травня 2024 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО