Справа № 240/2318/24
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2024-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року м. Житомир справа № 240/2318/24

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо неврахування під час прийняття рішення про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до стажу, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання, половини строку навчання у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого з 01.09.1993 по 27.06.1998 (2 роки 5 місяців), періоду роботи стажером судді Ленінського районного суду м. Луганська відповідно до ч.2 ст.137 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" з 28.01.1999 по 27.01.2002 (3 роки), а також 1 року 5 місяців безпосередньої роботи на посаді судді (понад 20 років стажу роботи суддею);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області зарахувати до стажу, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання, половини строку навчання у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого з 01.09.1993 по 27.06.1998 (2 роки 5 місяців), періоду роботи стажером судді Ленінського районного суду м. Луганська відповідно до ч.2 ст.137 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" з 28.01.1999 по 27.01.2002 (3 роки), а також 1 року 5 місяців безпосередньої роботи на посаді судді (понад 20 років стажу роботи суддею);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області з 08 червня 2023 року провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 62% суддівської винагороди, зазначеної у довідці Житомирського Апеляційного суду від 08.06.2023 року №799/23 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог Позивач вказав, що рішенням Вищої ради правосуддя від 08.06.2023 року звільнена з посади судді Житомирського Апеляційного суду у зв`язку із поданням заяви про відставку і відрахована зі штату суду.

Вказаним рішенням Вищої ради правосуддя підтверджено наявність у Позивача стажу, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання понад 20 років, в тому числі стаж роботи безпосередньо на посаді судді, стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, та відповідні періоди навчання у вищому навчальному закладі. Позивач вважає, що відповідно до положень Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року №2862-XII сумарний стаж, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання, становить 26 років 10 місяців, що відповідно до вимог чинного Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VIII надає право на призначення та виплату довічного грошового утримання в розмірі 62% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

На думку Позивача, Відповідач всупереч вказаними вимогам законодавства призначив їй щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Ухвалою суду від 02.02.2024 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У відзиві на позов Відповідач проти позову заперечує і зазначає, що стаж Позивача на посаді судді складає лише 20 років 09 місяці 24 дні, що дає право на виплату щомісячного довічного грошового утримання згідно Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 02.06.2016 року лише в розмірі 50% суддівської винагороди.

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в тому числі щодо перерахунку його розміру, регулюються правовими нормами Закону України від 2 червня 2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон №1402-VIII), в редакції що були чинні на день виникнення спору.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що рішенням Вищої ради правосуддя від 08.06.2023 року Позивач звільнена з посади судді Житомирського Апеляційного суду у зв`язку із поданням заяви про відставку і відрахована зі штату суду.

Вказаним рішенням Вищої ради правосуддя підтверджено наявність у Позивача стажу, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання понад 20 років. Як зазначено в рішенні Вищої ради правосуддя від 08.06.2023 року, копія якого долучена до позову та досліджена судом, до стажу Позивача, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання, враховано:

- стаж роботи безпосередньо на посаді судді (21 років 5 місяці);

- половина періоду навчання за денною формою у вищому навчальному закладі (2 роки 5 місяців);

- стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право на призначення на посаду судді (3 роки);

Вказане рішення Вищої ради правосуддя надало право Позивачу на звернення до Відповідача про призначення з 08.06.2023 року довічного грошового утримання.

Алгоритм дій та повноваження Відповідача, як територіального органу Пенсійного фонду України, щодо розгляду звернень про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці врегульовані приписами Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 (надалі - Порядок №3-1).

Як зазначено в п.1 вказаного Порядку №3-11, судді у відставці за наявності стажу роботи, що дає право на відставку, призначається щомісячне довічне грошове утримання.

До заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання, окрім іншого, додаються:

- копія рішення Вищої ради правосуддя про звільнення судді з посади;

- документи про страховий стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637;

- довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2);

- розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання (додаток 4).

Судом встановлено та визнається сторонами, що саме у відповідності до вказаних вимог Порядку №3-11 Позивач звернулася до Відповідача про призначення з 08.06.2023 року довічного грошового утримання.

До заяви Позивачем, окрім іншого, були долучені копія рішення Вищої ради правосуддя від 08.06.2023 року про звільнення судді з посади та розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання згідно додатку 4 до Порядку №3-11, виданого Житомирським Апеляційним судом від 08.06.2023 року №799/23.

За результатами розгляду звернення Позивача Відповідачем призначено довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Суть спору між сторонами в межах даної адміністративної справи зведена виключно до відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання Позивача від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та підлягає виплаті з 08.06.2023 року.

Оскаржуване рішення Відповідача в частині щодо розміру (відсоткового значення) такого щомісячного довічного грошового утримання не відповідає обставинам справи та не ґрунтується на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

По-перше, Відповідач не врахував, що розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється не Відповідачем, а відповідним судом (додаток 4 до Порядку №3-1).

По-друге, Відповідач не врахував, що за приписами пункту 34 розділу XII Закону №1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Як зазначалося судом, Позивач була призначена на посаду судді з 27.12.2001 року, тобто на час дії Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року №862-XII (надалі - Закон №2862-XII).

Абзацом другим частини 4 статті 43 Закону №2862-XII від 15.12.1992, чинного на час роботи Позивача на посаді судді, було передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Суд також враховує, що відповідно до вимог пункту 3-1 Постанови КМ України "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів "від 3 вересня 2005 р. N 865 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Аналогічна правова норма міститься в п.1 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" від 10 липня 1995 року N 584/95.

Крім того, як зазначалося в ст.7 Закону №2862-XII в редакції на час призначення Позивача на посаду судді, право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Наведені правові норми дають підстави суду зробити висновок, що половина строку навчання у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого з 01.09.1993 по 27.06.1998 (2 роки 5 місяців), періоду роботи стажером судді Ленінського районного суду м. Луганська відповідно до ч.2 ст.137 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" з 28.01.1999 по 27.01.2002 (3 роки), а також 1 року 5 місяців безпосередньої роботи на посаді судді (понад 20 років стажу роботи суддею) підлягають зарахуванню до стажу, який дає право Позивачу на відставку та отримання довічного грошового утримання.

Таким чином, загальний стаж роботи, що дає право на відставку та підлягає врахуванню при визначенні Позивачу розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, становить 26 років 10 місяців.

З урахуванням вказаних приписів ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання Позивача має складати 62 відсотка суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50%+6х2%) за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років), а тому суд вважає, що Відповідачем при здійсненні розрахунку щомісячного довічного грошового утримання Позивача з 08.06.2023 року протиправно зменшено його відсоткове значення.

З огляду на встановлені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Порушене право Позивача підлягає судовому захисту та поновленню шляхом:

- визнання протиправними дій Відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання Позивача із 62 % до 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язання Відповідача зарахувати половина строку навчання у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого з 01.09.1993 по 27.06.1998 (2 роки 5 місяців), періоду роботи стажером судді Ленінського районного суду м. Луганська відповідно до ч.2 ст.137 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" з 28.01.1999 по 27.01.2002 (3 роки), а також 1 року 5 місяців безпосередньої роботи на посаді судді до стажу, який дає право ОСОБА_1 на відставку та отримання довічного грошового утримання;

- зобов`язання Відповідача здійснити з 08.06.2023 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 62% суддівської винагороди, зазначеної у довідці Житомирського Апеляційного суду від 08.06.2023 року №799/23 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше проведених виплат.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 1 211,20 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області.

Керуючись статтями 2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області (м. Житомир, вул. О. Ольжича,7, 10003, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,- задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області щодо зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді ОСОБА_1 із 62 % до 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області:

- зарахувати половина строку навчання у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого з 01.09.1993 по 27.06.1998 (2 роки 5 місяців), періоду роботи стажером судді Ленінського районного суду м. Луганська відповідно до ч.2 ст.137 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" з 28.01.1999 по 27.01.2002 (3 роки), а також 1 року 5 місяців безпосередньої роботи на посаді судді до стажу, який дає право ОСОБА_1 на відставку та отримання довічного грошового утримання;

- здійснити з 08.06.2023 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 62% суддівської винагороди, зазначеної у довідці Житомирського Апеляційного суду від 8.06.2023 року № 799/23 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше проведених виплат.

Судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 1 211,20 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк