Справа № 320/12637/21
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2024-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю

за виконанням судового рішення

10 травня 2024 року справа № 320/12637/21

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Кушнової А.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, яка полягає у неприйнятті рішення про проведення у відповідності до статей 43, 51, 55 та 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунку і виплати (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 21.07.2021 за №2/3/1/3206, виготовленої ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 01 квітня 2019 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області у відповідності до статей 43, 51, 55 та 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" здійснити перерахунок і виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 60 відсотків загальної суми грошового забезпечення, визначеної на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 21.07.2021 за №2/3/1/3206, виготовленої ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 01 квітня 2019 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.10.2021 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 у справі №320/12637/21 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, викладене у листі від 23.08.2021 № 1000-0203-8/85517, про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі нової довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.07.2021 за №2/3/1/3206 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548, місцезнаходження: 08500, Київська область, місто Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) в розмірі 60 відсотків грошового забезпечення, визначеного відповідно до нової довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.07.2021 за №2/3/1/3206, починаючи з 01.04.2019.

Вказане судове рішення в апеляційному порядку оскаржено не було та набрало законної сили 24.02.2022.

28.06.2022 Київським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №320/12637/21 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548, місцезнаходження: 08500, Київська область, місто Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) в розмірі 60 відсотків грошового забезпечення, визначеного відповідно до нової довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.07.2021 за №2/3/1/3206, починаючи з 01.04.2019.

28.03.2023 постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Охріменко Н.М. відкрито виконавче провадження ВП №71396732 за виконавчим листом №320/12637/21.

25.10.2023 на адресу суду від позивача надійшла заява від 24.10.2023, в якій позивач просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області подати звіт про виконання судового рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 у справі №320/12637/21 протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду вказану заяву було передано судді Кушновій А.О. для розгляду.

Розглянувши заяву позивача - ОСОБА_1 від 24.10.2023 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в даній адміністративній справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 166 КАС України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Оскільки статтею 382 КАС України не встановлений порядок розгляду заяви позивача про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, тому розгляд вказаної заяви проведено у письмовому провадженні.

Визначаючись щодо наявності підстав для встановлення судового контролю суд зважає на таке.

Так, за ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Процедура судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах врегульована статтями 382, 383 КАС України.

Зокрема, згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Аналіз зазначеного дає підстави для висновку, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення. З набранням чинності нової редакції КАС України, законодавцем розширено повноваження суду та надано судам право встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення після ухвалення ним рішення, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що органом влади порушується принцип обов`язковості судового рішення.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами. Тобто, встановлення судового контролю не є прямим обов`язком суду за наявності відповідного звернення сторони, на користь якої ухвалено судове рішення.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

Як уже зазначалося судом вище, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 у справі №320/12637/21 адміністративний позов задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 60% грошового забезпечення, визначеного відповідно до нової довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.07.2021 за №2/3/1/3206, починаючи з 01.04.2019.

Судом встановлено, що на виконання цього рішення суду від 24.01.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області з 01.04.2019 здійснено перерахунок пенсії позивача в розмірі 60% грошового забезпечення, визначеного відповідно до нової довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.07.2021 за №2/3/1/3206.

Так, у листі від 24.04.2023 №1000-0219-8/60834 позивача за результатами його звернення повідомлено, що сума доплати по перерахунку пенсії, здійсненого на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 по справі №320/12637/21, за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 становить 259034,25 грн. Розмір пенсії за вищезазначеним рішенням суду з 01.06.2022 становить 19340,00 грн. з урахуванням обмеження максимальним розміром в десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність згідно із ст. 43 Закону №2262-ХІІ.

Отже рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 у справі №320/12637/21 виконано частково, позивачу здійснено перерахунок його пенсії на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 по справі №320/12637/21, відповідно до нової довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.07.2021 за №2/3/1/3206, починаючи з 01.04.2019. Позивач з 01.06.2022 отримує пенсію у розмірі 19340,00 грн. (обмеження пенсії максимальним розміром не було предметом спору у справі №320/12637/21). Не виконано вказане судове рішення в частині виплати заборгованості, яка виникла внаслідок здійснення такого перерахунку пенсії.

При цьому, обґрунтовуючи причини не виплати позивачеві даних коштів, відповідач у листі від 24.04.2023 №1000-0219-8/60834 повідомив позивача про те, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 у справі №320/12637/21 обліковується в Реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою за №526048. Виплата заборгованості за рішенням суду буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Так, оцінюючи відповідні доводи боржника щодо виплати заборгованості в розмірі 259034,25 грн. після виділення коштів з Державного бюджету на цю мету, суд насамперед виходить з того, що метою встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі є спонукання відповідача-суб`єкта владних повноважень до виконання рішення суду, ухваленого не на його користь, якщо таке рішення передбачає вчинення певних дій. При цьому визначальним є те, чи є достатні підстави вважати, що відповідач може ухилятися від виконання судового рішення, маючи реальну можливість його виконати.

Відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов`язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.

Статтею 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ передбачено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Отже, виплати пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ здійснюються ГУ ПФУ України у Київській області виключно за рахунок коштів державного бюджету. Інших фінансових можливостей, окрім зазначених, для здійснення пенсійних виплат орган Пенсійного фонду не має.

Водночас в силу приписів статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

На переконання суду, виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету у спосіб перерахування коштів боржнику.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження.

Таки чином встановлені обставини вказують на неможливість виконання відповідачем рішення суду у справі №320/12637/21 в частині виплати позивачеві донарахованих коштів (заборгованості) за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 в сумі 259034,25 грн. через відсутність у відповідача належного фінансового забезпечення та коштів з державного бюджету на відповідні цілі, що є необхідними для здійснення виплати цієї заборгованості.

Суд звертає увагу на те, що згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постановах від 21.11.2018 у справі № 373/436/17, від 15.05.2020 у справі № 812/1813/18, від 21.05.2020 у справі № 310/6910/16-а, від 19.02.2020 у справі № 821/1491/17 та інших, невиконання боржником судового рішення в частині виплати грошових коштів стягувачу за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

При цьому, суд наголошує, що не перерахування заявнику коштів в сумі 259034,25 грн. боржником здійснюється з поважних причин, а саме за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, що в свою чергу не може вважатися невиконанням судового рішення та підставою для здійснення судового контролю.

Більше того, фактична невиплата нарахованих 259034,25 грн. зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття.

Також суд враховує, що проблема невиконання рішень національних судів у соціальних спорах має загальнодержавний характер. Така проблема існує протягом багатьох років, а робота над її вирішенням здійснюється регулярно і найвищих рівнях публічної влади. На це, зокрема, вказує той факт, що 09.07.2021 відбувся спільний круглий стіл за участю представників Міністерства соціальної політики України, Пенсійного фонду України, Міністерства юстиції України, органів державної виконавчої служби та суддів України, на якому йшлося про критичний стан із виконанням рішень судів про перерахунок та виплату пенсій через відсутність необхідних для цього бюджетних коштів та обговорювалися шляхи виходу із ситуації, що склалась ( ІНФОРМАЦІЯ_3 https://sud.ua/ru/news/publication/207596-pochemu-ukrainskie-pensionery-ne-mogut-vypolnit-reshenie-suda-o-vzyskanii-pensii-sudi-proveli-kruglyy-stol-s-tretyakovoy).

Зрозуміло, що в умовах війни України з російською федерацією проблема з видатками державного бюджету на соціальне забезпечення лише загострилася.

Тобто проблема з виконанням рішення суду у цій справі не є індивідуальною, а охоплюється загальною проблемою належного виконання судових рішень в соціальних спорах, яка потребує системного підходу до її вирішення.

Водночас за цих обставин надані суду законом повноваження щодо здійснення судового контролю за виконанням судового рішення не здатні призвести до фактично виконання в повному обсязі ухваленого на користь позивача рішення у цій справі. Тому встановлення судового контролю у даному випадку жодним чином не вплине на виконання судового рішення та, відповідно, не захищатиме право позивача на отримання бюджетних коштів, позаяк виплати таких є залежною від можливостей держави виконати взяті на себе зобов`язання, а не від власного бажання відповідача у цій справі - органу Пенсійного фонду.

Крім того, суд враховує, що однією з основних засад адміністративного судочинства відповідно до ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відтак, суд зазначає, що позачергове виконання рішення у цій справі порушуватиме справедливий баланс інтересів, адже інші громадяни, на користь яких судові рішення були ухвалені раніше, так само як і позивач у цій справі розраховують на отримання належних їм пенсійних виплат.

Таким чином, оскільки часткове невиконання відповідачем рішення суду у цій справі обумовлене об`єктивними причинами - відсутність бюджетних коштів на відповідні цілі, а належних доказів, які б свідчили про намір суб`єкта владних повноважень ухилитися від виконання судового рішення не здобуто, суд доходить висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю в порядку, визначеному статтею 382 КАС України.

З огляду на викладене заяву позивача про встановлення судового контролю належить залишити без задоволення.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 294, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви позивача від 24.10.2023 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 в адміністративній справі №320/12637/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати (видати) сторонам по справі, зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 10.05.2024.

Суддя Кушнова А.О.