Справа № 160/8985/24
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 травня 2024 року Справа №160/8985/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сліпець Н.Є., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

05.04.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати незаконною бездіяльность Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у відмові звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з військової служби за пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації у воєнний час, за сімейними обставинами у зв`язку з перебуванням на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з військової служби за пп. «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації у воєнний час, за сімейними обставинами у зв`язку з перебуванням на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами з 03.05.2024, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

15.02.2024 до суду засобами електронного зв`язку через підсистему Електронний суд надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник заперечує проти задоволення позовних вимог, зважаючи на їх необґрунтованість та безпідставність.

12.02.2024 та 07.05.2014 до суду засобами електронного зв`язку через підсистему Електронний суд надійшла заява представника відповідача, в якій відповідач просив залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

В обгрунтування якої, представник зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду, оскільки 19.01.2024 року копію відповіді на рапорт позивача було відправлено на адресу ОСОБА_1 . 23.01.2024 року копію цієї ж відповіді з супровідним листом було надіслано на адвокатський запит ОСОБА_2 , що підтверджується квитанцією про надсилання відповіді адвокату та трекінгом укрпошти про отримання вказаного листа 06.02.2024 року. Таким чином, відповідач вважає, що позов позивачем поданий з пропуском встановлених строків пред`явлення даного позову до суду.

Вирішуючи питання дотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом, суд зазначає наступне.

За правилами ч.1 ст.122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу вимог ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

При цьому, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом і судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесуальному праві сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює їхніх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналізуючи зміст ст.122 КАС України, очевидним є те, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Отже, початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту наведених правових норм також вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному окремому випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Водночас норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Іншими словами, для поновлення строку звернення суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, що перешкоджали вчасному зверненню з адміністративним позовом, у зв`язку з чим позивач має довести суду їхню наявність і непереборність з доданням відповідних доказів, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків, а також принцип res judicata.

Як свідчить зміст позову, предметом розгляду в цій справі є відмова відповідача звільнити позивача з військової служби та зобов`язання відповідача прийняти рішення про його звільнення. Тобто спір стосується проходження позивачем військової (публічної) служби.

Так, згідно з матеріалами справи, позивач перебуває на військовій службі в Збройних силах України за мобілізацією. На даний час проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . 03.01.2024 позивач звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 з рапортом про звільнення з військової служби.

Представник позивача адвокат Кайрод Т.Г. звернулась з адвокатським запитом до Військової частини НОМЕР_1 щодо результатів розгляду рапорту позивача про звільнення.

Листом Військової частини НОМЕР_1 від 23.01.2024 адвоката позивача повідомлено про результати розгляду рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби.

При цьому, як свідчить трекінг поштового відправлення відповідь на запит Військової частини НОМЕР_1 адвокат позивача отримав 06.02.2024.

Натомість до суду з цим позовом представник позивача звернувся 05.04.2024, тобто з пропуском місячного строку звернення, встановленого ч.5 ст.122 КАС України.

З заявою про поновлення пропущеного процесуального строку для подачі цієї позовної заяви позивач до суду не звертався.

Відповідно до ч. 13 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позивачем адміністративний позов подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху, шляхом надання до канцелярії суду клопотання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом з обґрунтуванням та доказами поважності причин такого пропуску.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 161, ч. 13 ст. 171, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачу у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду клопотання про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням та доказами поважності причин такого пропуску.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець