Справа № 160/8263/24
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2024-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
10 травня 2024 р.Справа №160/8263/24
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кальник В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АВ" про забезпечення позову у справі №160/8263/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АВ" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
01 квітня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий Дім АВ звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якій позивач просить суд:
- зобов`язати Східне міжрегіональне управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків виключити Товариство з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ АВ (ідентифікаційний код юридичної особи 40975633) з переліку платників податку, що відповідають Критеріям ризиковості платника податку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
09.05.2024 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АВ" надійшла заява, в якій заявник просить:
Прийняття рішення про відповідність позивача критеріям ризикованості платника податків має наслідком зупинення реєстрації податкових накладних не лише за господарськими операціями з контрагентами, що стали підставою для винесення такого рішення, а безвибірково до всіх здійснених господарських операцій та всіх контрагентів. Вказано, що ТОВ ТОРГОВИЙ ДІМ AB перебуває в статусі ризикового платника податків на додану вартість з 17.01.2024 (рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 17.01.2024 № 682 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку) та вже станом на дату звернення до суду з данною заявою сума неотриманого покупцями ПДВ складає 28 944 651,17 гривень.
На думку позивача, невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскарженого рішення істотно ускладнює ефективний захист прав та інтересів позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень у сфері господарської діяльності, а саме: право здійснювати самостійно без обмежень господарську діяльність, оскільки зупинення реєстрації податкових накладних призводить до негативних наслідків для позивача, зокрема, до неможливості здійснення господарської діяльності через зупинення реєстрації податкових накладних, можливого розірвання ділових відносин з контрагентами, застосування контрагентами штрафних санкцій відповідно до умов договору, покладення додаткового обов`язку на заявника щодо подання документів та погіршення ділової репутації, а забезпечення позову на час судового розгляду справи відновить право позивача на здійснення господарської діяльності як платника податку на додану вартість, дасть можливість заявнику до остаточного вирішення даного спору реалізовувати своє право на здійснення діяльності та реєстрацію податкових накладних.
На думку позивача, відмова контрагентів від співпраці з позивачем буде значно більшою шкодою, оскільки відновлення ділових зв`язків та нормалізація ведення господарської діяльності з урахуванням введення на усій території України правового режиму воєнного стану, що зумовило погіршення умов ведення бізнесу, призведе до значних зусиль та витрат. Вже зараз позивач отримав листи від ПМП ПРИНЦИП, ТОВ ФУДЗТРЕЙД ЮА, ТОВ ТД РЕСУРС, ТОВ МЕРКУРІЙ ТРЕЙД ПІВДЕНЬ, ТОВ МП ЄТНА, ТОВ СТАР КОМПАНІ ОДЕСА, ФОП ОСОБА_1 , ТОВ ПОГБА, ФОП ОСОБА_2 , зі змісту яких вбачається, що включення ТОВ ТОРГОВИЙ ДІМ AB до переліку ризикових платників податків створює неможливість скористатися їхнім правом на податковий кредит, що змушує припинити співпрацю в межах укладених договорів. Контрагенти зазначають, що несвоєчасна реалізація права на отримання податкового кредиту шкодить їхнім економічним інтересам, тому вважають подальшу співпрацю згідно за укладеними договорами недоцільною.
Також заявником зазначено, 05.03.2024 року позивачем отримано від TOB ОТК Європлюс вимогу від 22.02.2024 за № 2202/2024-2 про відшкодування суми податкового кредиту згідно договору поставки №2023/193385/Є-П від 17.10.2023. На підставі зазначеної вимоги ТОВ ОТК Європлюс вимагає компенсувати суму податкового кредиту 195 915,20 грн. грошовими коштами на поточний рахунок Покупцю, як суму неустойки, згідно умов договору.
Крім того, за період перебування позивача в статусі ризикових, а саме з 17.01.2024 (рішення від 17.01.2024 за № 682) спостерігається стійкий спад реалізації товару. Так, реалізація товару за грудень 2023 року склала 231 777 925,42 гривень, в січні 2024 року - 85 658 102,12 грн, тобто спад реалізації товару після винесення рішення 17.01.2024 за № 682 склав майже 60 % в порівнянні з груднем 2023 року. А в лютому 2024 року сума реалізації товару взагалі впала до 75 679 827,72, що складає лише 32,7 % від показника за грудень 2023 року. А в березні 2024 року сума реалізації товару впала до 83 574 770,45, що складає лише 36 % від показника за грудень 2023 року. Зазначена інформація відображена в реєстрі Дані щодо реалізації та розрахунків за грудень 2023-березень 2024 (в т.ч. щодо погашення заборгованості).
Зазначено, що у місяцях, в яких позивач перебуває у стані ризикових, значно впали доходи від реалізації товару, що негативно відображається на фінансових показниках Товариства та призводить до зниження податкових надходжень в бюджет, зокрема з податку на прибуток.
Вказано, що основним фактором спаду сум реалізації товару є відмова покупців співпрацювати з ризиковим контрагентом через ризик потраплянь в таке ж коло ризикових на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, зокрема код 13 - придбання товарів (послуг) у платників податку, щодо яких прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податків.
Так, в грудні 2023 року з позивачем співпрацювало 6097 покупців, в січні 2024 року кількість покупців склала 6019, в лютому 2024 року 5 635, а в березні 5279 і негативна динаміка щодо спаду кількості покупців продовжує спостерігатися.
Разом з тим спостерігається не тільки скорочення сум замовлень від покупців, а й зменшення платежів за поточні поставки товарів у зв`язку з недоплатами покупцями сум ПДВ вартості товарів по зупиненим податковим накладним. Зокрема, позивач був вимушений укласти з ТОВ Олга-Логістик, ТОВ Візар-Нік, ПП Шик, ТОВ Продукти Світ, ТОВ Орбіта-Комп, ТОВ Вента і КО, ТОВ Плутос торг, TOB ТНС Півдня, Первомайське районе споживче товариство, ПСК Довгопристанське, ТОВ Дур-Віт Додаткові угоди до договорів поставки. Відповідно до них Покупець здійснює оплату 20 (двадцять) відсотків від розміру плати за Товар впродовж 5 (п`яти) банківських днів з моменту реєстрації Постачальником в ЄРПН відповідної податкової накладної/розрахунку коригування, що складені за операціями з поставки такого Товару. При цьому позивач декларує та сплачує свої податкові зобов`язання в повній сумі, незалежно від того чи зареєстрована податкова накладна і чи сплачено Покупцем суму податку на додану вартість. Ризиковий статус позивача також впливає на збільшення податкового навантаження з податку на додану вартість за рахунок неможливості реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних, а отже Товариство позбавлене права зменшити свої податкові зобов`язання у разі повернення товарів або грошових коштів. Дані щодо сум податку на додану вартість, на які позивач не може зменшити свої зобов`язання наведено в Реєстрі розрахунків коригування, Реєстрі податкових накладних.
Наслідки спаду реалізації товарів/послуг/робіт знайшли своє відображення і у взаєморозрахунках з постачальниками позивача. Так в порівняні з груднем 2023, в січні сума закупівля товарів/робіт/послуг скоротилась на 73,3 %, в лютому та 78,2 %, а в березні взагалі 77, 7 %.
Вказано, що основним постачальником товарів позивача є ТОВ ВИНАЛЬ, процент постачання надходжень складає більше 80% .
Пунктом 8.8. Договору поставки № 0710-19 від 07.10.2019 року, укладеного між ТОВ ВИНАЛЬ (постачальник) та ТОВ ТОРГОВИЙ ДІМ AB (покупець) визначено, що у разі якщо Покупець не виконав свої зобов`язання щодо придбання товару на встановлену, у додатку 4 до цього договору, суму за відповідний період, Покупець сплачує штраф у розмірі 1 % від суми придбання визначеної у додатку 4 до цього договору.
Так, на 4 квартал 2023 року мінімальна сума придбання товару складала 600 000 000,00 грн., на 1 квартал 2024 року була узгоджена сума мінімального придбання товару на рівні 500 000 000,00 грн. Вважаючи, що за січень-лютий 2024 року сума придбання товару за договором склала 120 839 846,35 гривень і спостерігається стійка тенденція до скорочення сум поставок, ТОВ ВИНАЛЬ в подальшому на підставі п. 8.8. Договору поставки № 0710-19 від 07.10.2019 року буде застосований до позивача штраф, який дорівнює 5 000 000,00 гривень.
Підсумовуючи викладене, позивачем зазначено, що у разі невжиття заходів ТОВ ТОРГОВИЙ ДІМ AB не матиме можливості здійснювати господарську діяльність, внаслідок чого і отримання прибутків буде також неможливим. Вже зараз вбачається стійке падіння отримання позивачем прибутків від здійснення господарської діяльності, що безумовно матиме наслідком зменшення надходжень до Державного та місцевого бюджетів, скорочення працівників у зв`язку з простоєм та неможливістю виплати заробітної плати. Перебування позивача більше двох місяців в статусі ризикового майже зупинило діяльність підприємства.
10.05.2024 року до суду від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшло клопотання, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ AB» у справі № 160/8263/24.
Відповідачем зазначено, що обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Вказано, що порушене право заявника буде відновлене з моменту його порушення, якщо таке буде встановлено судом під час розгляду справи по суті.
Також вказано, що твердження позивача про скорочення обсягів придбання/постачання не може беззаперечно свідчити що воно є наслідком прийняття у відношенні суб`єкта господарювання рішення про відповідність Критеріям ризиковості платника податку, оскільки таке скорочення може залежати (випливати) з різних факторії як-то кон`юктура ринку (сезонний та ринкові коливання попиту), економічна ситуація країні.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Відтак, розгляд заяви про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи.
При вирішенні заяви про забезпечення позову по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Частинами 1, 2 ст. 150 КАС України закріплено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
За приписами ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову відповідають предмету позовної заяви та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.
При розгляді та вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову судом надається оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не беруть участь у розгляді справи.
Порядок розгляду заяви про забезпечення позову визначений ст. 154 КАС України, відповідно до змісту якої, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Вирішуючи питання щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує те, що повноцінна діяльність підприємства можлива лише за наявності можливості складання та подання відповідної податкової звітності та сплати обов`язкових податків.
Суд також враховує принципи, викладені у Рекомендаціях NR (89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, де вказано, що рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
Таким чином, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, проведення суб`єктом господарювання у встановлені терміни реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що адмініструє орган ДПС, легалізує здійснення таким суб`єктом операцій з постачання товарів (послуг) та є підставою для покупця для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, при цьому пунктом 201.16 статті 216 цього Кодексу передбачено, що реєстрація податкової накладної може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
01.02.2020 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок).
Згідно з п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок) у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Згідно з п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків підставою для віднесення платника податків до ризикових є наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Отже, Порядком №1165 визначено, що віднесення платника податків до ризикових є підставою для зупинення реєстрації поданих таким платником податкових накладних.
При цьому, такі наслідки носять для платника негативний характер, оскільки строк реєстрації кожної податкової накладної значно збільшується, а сам по собі факт включення платника податків до переліку ризикових платників податків покладає на платника додатковий обов`язок щодо надання пояснень та документів, при цьому остаточне рішення про реєстрацію податкової накладної чи про відмову в реєстрації буде прийнято лише після надання таких пояснень та документів та за результатами їх розгляду відповідною комісією.
Водночас у п. 2 Порядку наведені наступні терміни:
- критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик;
- ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту а або б пункту 185.1 статті 185, підпункту а або б пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі платник податку) виконання свого податкового обов`язку;
Отже, питання відповідності платника податків Критеріям ризиковості платника податків має розглядатися Комісією регіонального рівня за наслідками подання таким платником для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації. При цьому моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.
Суд зазначає, що прийняття рішення про відповідність заявника критеріям ризикованості платника податків має наслідком зупинення реєстрації податкових накладних не лише за господарськими операціями з контрагентами, що стали підставою для винесення такого рішення, а й за всіма іншими господарськими операціями та контрагентами заявника.
Отже, оспорюване рішення впливає на обов`язок Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АВ", як платника податків, при постачанні товарів складати та подавати на реєстрацію в Єдиний реєстр податкових накладних податкові накладні, які є підставою для нарахування контрагентами заявника сум податку на додану вартість до податкового кредиту, а також покладає на товариство додатковий обов`язок щодо надання пояснень та документів на підтвердження здійснення господарської операції.
На думку суду, невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскарженого рішення істотно ускладнює ефективний захист прав та інтересів позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень у сфері господарської діяльності, а саме: право здійснювати самостійно без обмежень господарську діяльність, оскільки зупинення реєстрації податкових накладних призводить до негативних наслідків для заявника, зокрема, до неможливості здійснення господарської діяльності через зупинення реєстрації податкових накладних, можливого розірвання ділових відносин з контрагентами, покладення додаткового обов`язку на заявника щодо подання документів та погіршення ділової репутації, тощо, а забезпечення позову на час судового розгляду справи відновить право заявника на здійснення господарської діяльності як платника податку на додану вартість, дасть можливість заявнику до остаточного вирішення даного спору реалізовувати своє право на здійснення діяльності та реєстрацію податкових накладних.
Суд звертає увагу на те, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову призведе до незворотних наслідків у вигляді втрати державним бюджетом України грошових коштів, сплачуваних Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АВ" в якості податків, позбавлення працівників роботи та, як наслідок, заробітної плати під час дії воєнного стану, зупинення господарської діяльності, у зв`язку з відсутністю прибутку від подальшої реалізації товарів (робіт, послуг), що призведе до значних втрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АВ", які у випадку прийняття рішення у цій справі на користь позивача можуть бути підставою звернення до суду з метою стягнення їх з бюджету, що посилює негативний характер таких наслідків.
Таким чином, можливість здійснення заявником господарської діяльності безпосередньо залежить від наявності можливості складати та реєструвати податкові накладні/розрахунки коригування, сплати податкових зобов`язань, в той час як включення заявника до переліку платників податків, як відповідають критеріям ризиковості платника податку призведе до зупинення господарської діяльності підприємства, що матиме невідворотні наслідки, в тому числі, у вигляді збитків, та необхідності вивільнення працівників, які його обслуговують.
Невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку з наведених підстав може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення прав і інтересів заявника, для захисту яких він звернувся до суду.
При здійсненні судочинства суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS №005 (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини).
Відповідно до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Зокрема, Європейський Суд з прав людини у рішенні Пантелеєнко проти України від 29.06.2006 зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні Дорани проти Ірландії від 31.07.2003 Європейський Суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Водночас як наголошується у вказаних рішеннях Європейського Суду з прав людини, ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
Враховуючи вказані норми законодавства та практику Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що порушення свободи здійснення господарської діяльності товариства у зв`язку із зупиненням реєстрації податкових накладних внаслідок прийняття рішення про відповідність платника податків критеріям ризиковості платника податків, є необхідними і достатніми підставами, що свідчать про обґрунтованість, адекватність та співмірність вимог заявника щодо забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову щодо зупинення дії оскаржуваного рішення, про вжиття яких у заяві просить позивач, відповідають предмету позову, водночас вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, оскільки факт правомірності чи протиправності винесення оскаржуваного рішення відповідача буде встановлено під час повного, всебічного і об`єктивного розгляду справи.
Суд також враховує, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.
Таким чином, ухвалюючи рішення про забезпечення позову, суд виходить з того, що в разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскарженого рішення заподіяна заявнику шкода внаслідок зупинення господарської діяльності товариства у зв`язку з неможливістю реєстрації податкових накладних при реалізації товарів та відмовою контрагентів від співпраці з позивачем буде значно більшою, оскільки відновлення ділових зв`язків та нормалізація ведення господарської діяльності з урахуванням введення на усій території України правового режиму воєнного стану, що зумовило погіршення умов ведення бізнесу, призведе до значних зусиль та витрат.
З огляду на викладене, задля збереження існуючого стану, та зважаючи на об`єктивну наявність обставин, що можуть завдати матеріальних та інших збитків позивачу, суд вважає за доцільне задовольнити заяву про забезпечення позову для запобігання заподіянню, в тому числі, невідворотної шкоди правам, свободам та інтересам позивача до набрання законної сили судовим рішенням у справі.
Керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АВ" про забезпечення позову у справі №160/8263/24 - задовольнити.
Ухвала може бути пред`явлена до виконання в порядку Закону України Про виконавче провадження до 10.05.2027 (включно).

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник