Справа № 380/9665/24
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 травня 2024 рокусправа № 380/9665/24

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Мартинюк Віталій Ярославович розглянувши у м.Львові матеріали позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання дій протиправними,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправною відмову щодо не нарахування та не виплатити середнього заробітку за весь час затримки виплати всіх сум, що повинні були бути виплачені у день звільнення, а саме з 13.05.2022 по 13.02.2024, виходячи з середньоденного розміру грошового забезпечення станом на день звільнення з урахуванням індексації та доплати, передбаченої постановою КМУ №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», без урахування податків і зборів.

зобов`язати нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки виплати всіх сум, що належать позивачу та повинні були бути виплачені у день звільнення, а саме з 13.05.2022 по 13.02.2024, виходячи з середньоденного розміру грошового забезпечення станом на день звільнення з урахуванням індексації та доплати, передбаченої постановою КМУ №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», без урахування податків і зборів.

Відповідно до п.п.3, 5 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Розглядаючи питання дотримання позивачем строку звернення до суду, судом досліджується таке:

- початок перебігу строку звернення до суду;

- строк який підлягає застосуванню до спірних правовідносин;

- момент закінчення строку звернення до суду;

- поважність причин пропуску згаданого строку.

Щодо початку перебігу строку звернення до суду.

Абзацом першим ч.2 ст.122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зміст даної норми вказує на те, що початок перебігу строку давності пов`язується з днем коли особа дізналася або повинна була дізнатися.

Свої вимоги позивач обгрунтовує положеннями ст.117 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла після 19.07.2022 року).

Так, ч.1 наведеної норми передбачено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Частиною другою цієї ж норми передбачено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Зміст наведених норм вказує на те, що за відсутності спору обов`язок роботодавця щодо виплати належних працівникові сум виникає у строки визначені ст.116 Кодексу законів про працю України, а при наявності спору такий обов`язок виникає якщо спір вирішено на користь працівника.

Як наслідок право працівника вимагати згаданих виплат, як і початок перебігу строку звернення до суду, виникає в момент невиконання роботодавцем свого обов`язку.

Як вбачається зі змісту позовної заяви між сторонами існували спори щодо виплати належних працівникові сум при звільненні, які були вирішені рішеннями Львівського окружного адміністративного суду.

Інші складові грошового забезпечення, про які позивач згадує у даному спорі, були виплачені відповідачем добровільно ще у 2022 році.

Відтак, саме з цих дат (дні набрання законної сили рішеннями Львівського окружного адміністративного суду у справах №380/8160/22, №380/9203/22, №380/8444/22 та дати добровільної виплати відповідачем інших складових грошового забезпечення) належить починати перебіг строку звернення до суду окремо щодо кожної із складових грошового забезпечення, щодо яких позивач просить нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Додатково слід зазначити, що помилковим буде вважати початок перебігу строку звернення до суду з моменти виплати сум за рішенням суду, оскільки суми виплати та строки їх виплати, з урахуванням присічного шестимісячного строку визначеного у статті 116 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла після 19.07.2022 року), жодним чином не впливають на права працівника.

Щодо строку, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.122 позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зміст позовних вимог вказує на те, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з невиплатою середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Відтак, дані спірні правовідносини не можуть уважатись спором про виплату належних звільненому працівникові сум та як наслідок строки визначені ст.233 Кодексу законів про працю України не підлягають застосуванню да них.

Як вбачається з позовної заяви, наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області позивача звільнено зі служби в поліції.

Вказаний вид служби відноситься до публічної.

За таких обставин, до спірних правовідносин належить застосовувати місячний строк звернення до суду, визначений частиною 5 статті 122 КАС України.

Аналогічні правовий підхід застосовано Верховним Судом у постановах від 11.02.2021 року у справі №240/532/20 та від 07.07.2021 року у справі №500/2253/20.

Відтак, з урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку, що до спірних правовідносин повинен застосовуватись місячний строк звернення до суду, передбачений ч.5 ст.122 КАС України.

Щодо закінчення перебігу строку звернення до суду.

Як зазначалось вище, між сторонами існували спори щодо виплати належних працівникові сум при звільненні, які вирішено рішеннями Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 року у справі №380/8160/22, яке набрало законної сили 29.10.2022 року (індексація грошового забезпечення), від 08.12.2022 року у справі №380/9203/22, яке набрало законної сили 05.05.2023 року (одноразова грошова допомога при звільненні), від 19.10.2022 року у справі №380/8444/22, яке набрало законної сили 13.02.2024 року (компенсація зі дні невикористаних відпусток).

Інші складові грошового забезпечення позивача відповідачем були виплачені 30.05.2022 року (грошове забезпечення на травень 2022 року), 01.06.2022 року (додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168).

Відтак, перебіг строку щодо кожної із зазначених вище складових відповідно закінчився 29.11.2022 року, 05.06.2023 року, 13.03.2024 року, 30.06.2022 року, 01.07.2022 року.

Щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду.

У позовній заяві позивач посилається на те, що 13.03.2024 року вона звернулась до відповідача із заявою про досудове врегулювання спору. Листом від 05.04.2024 року їй було відмовлено у нарахуванні та виплаті середнього заробітку. Посилається на те, що скористалась можливістю досудового порядку вирішення спору і тому у даному випадку встановлюється тримісячний строк звернення до суду, який обчислюється з дня вручення їй згаданого листа від 05.04.2024 року.

Однак, зазнпачені посилання позивача не беруться до уваги, з огляду викладену раніше позицію щодо застосування місячного строку звернення до суду із даним позовом.

З цих же підстав суддя не враховує правові позиції Верховного Суду, викладені у його постановах від 25.02.2021 року у справі №240/5092/20, від 11.03.2021 року у справі №560/3338/19, від 15.07.2021 року у справі №300/2782/20, від 07.02.2023 року у справі №480/2878/22, від 18.05.2023 року у справі №420/9651/22 та багатьох інших, згідно яких початок перебігу строку звернення до суду із вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні має обчислюватися з дня проведення остаточного розрахунку з працівником.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак, позивачу слід подати заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших причин його пропуску нею.

За таких обставин, позовну заяву належить залишити без руху у відповідності до ч.1 ст.169 КАС України, а позивачу надати строк для усунення недоліків останньої.

Керуючись ст.ст.161,169,248 КАС України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву залишити без руху.

Позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням інших причин пропуску та доказів, що підтверджують причини пропуску такого.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович