Справа № 521/25461/23
Суддя: Плавич І. В.
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/201/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя Плавич І.В.,

секретар судового засідання Петренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту транспорту зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Департаменту транспорту зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, ОСОБА_2 , в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ОДП 1204807 від 09.11.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.1 ст. 152-1 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо водія транспортного засобу «TOYOTA AURIS», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 .

Праву про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Департаменту транспорту зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати за розгляд даної справи.

В обґрунтування своєї позиції позивач зазначила, що вона є особою з інвалідністю другої групи у відповідності до Довідки до акта огляду медико соціальною експертною комісією Серії 12ААА №312710, виданої 12.09.2017 року безстроково.

09.11.2023 року десь о 12-45 позивачка з вулиці Віце адмірала Жукова заїхала на вулицю Грецьку в напрямку вулиці Преображенська, де припаркувала свій автотранспортний засіб «Toyota Auris», державний номерний знак НОМЕР_1 , з лівої частини дороги напроти театру. На даній ділянці дороги жодного знаку оплатного паркування не було, як і спеціально відведених місць для паркування осіб з інвалідністю. Зайшла в аптеку «Тіра", що розташована поряд з місцем паркування, де їй заміряли тиск та надали медичну допомогу. В аптеці просиділа хвилин 40-45, поки почали діяти ліки. Придбавши засіб від алергічного рініту, позивачка вийшла з аптеки та побачила на лобовому склі постанову по справі про адміністративне правопорушення Серії ОДП 1204807, поряд стояв інспектор з паркування ОСОБА_2 , якому позивач вказала на спеціальний знак, розташований на її авто та показала посвідчення особи з інвалідністю і попросила анулювати штраф, як накладений незаконно. Окрім цього вказала, що будь якого знаку про оплатну парковку з лівого боку вулиці не встановлено, розмітки, яка б свідчила про оплатне паркування, не видно. Але інспектор сказав, що нічого робити не буде та щоб вона йшла до суду.

Єдиним доказом правопорушення стали чотири фотознімки автомобілю.

Відносно технічного засобу, яким було здійснено фото фіксацію правопорушення, слід вказати на відсутність експертного висновку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України щодо його функціонування згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно телекомунікаційних системах.

У відповідності до ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування забезпечують виділення та облаштування в межах майданчиків місць для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. Якщо власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування не забезпечили виділення та облаштування місць, призначених для безопатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, такими місцями на відповідних майданчиках вважаються місця, на яких розміщені транспортні засоби, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

Враховуючи візуальну відсутність на стоянці спеціально виділених місць для паркування автотранспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю, винесення постанови інспектором з паркування ОСОБА_2 відносно неї не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Від директора Департаменту транспорту зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Хитренка Володимира Володимировича надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив поновити строк на подання відзиву по справі та відмовити у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 у повному обсязі, в зв`язку з тим, що дії позивача містять склад адміністративного правопорушення, заборона на вчинення якого встановлена ПДР України, об`єктивна сторона та відповідальність ч. 1 ст. 152-1 КУпАП. Отже, дії інспектора під час виявлення адміністративного правопорушення та винесення постанови про адміністративне стягнення є цілком правомірними і такими, що відповідають діючому законодавству, а позов безпідставним та необґрунтованим.

Крім цього зазначає, що у разі не дотримання вимог щодо розташування транспортного засобу за відсутності на ньому розпізнавального знаку «Водій з інвалідністю» або розташування транспортного засобу не на спеціально відведеному місці, отримання послуг з паркування на майданчику для платного паркування повинно бути сплачено на загальних підставах.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному об`ємі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутності та заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши усі наявні докази, та надавши оцінку всім аргументам учасників викладених у позові та відзиві справи суд встановив.

Судом встановлено, що 09.11.2023 інспектором з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Кузнецовим Олегом Олександровичем було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП №1204807 відносно ОСОБА_1 із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 400 грн., відповідно до вимог ч. 1 ст. 152-1 КУпАП.

У постанові зазначено, що 09.11.2023 року о 12:34 було виявлено порушення водієм транспортного засобу «TOYOTA AURIS», д/н НОМЕР_1 вимог п. 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2009 року №1342, а саме: не відповідає вимогам дорожньої розмітки або дорожніх знаків, у тому числі несплата вартості послуг користування майданчиком за адресою: АДРЕСА_1 .

Дане правопорушення було зафіксовано в режимі фотозйомки, відповідно до ст. 14-2 КУпАП.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП та на неї накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 400 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом судового дослідження за правовідносинами, що виникли між сторонами, є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Отже, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 400 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

За приписами примітки до статті 152-1 КУпАП, під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).

Суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до п. 8.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Організація та порядок паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах населених пунктів регламентуються Правилами паркування транспортних засобів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2009 року № 1342.

Дія цих Правил поширюється на осіб, які розміщують транспортні засоби на майданчиках для паркування (далі - користувачі), а також на суб`єктів господарювання, які утримують такі майданчики. Суб`єкти господарювання - балансоутримувачі майданчиків для паркування транспортних засобів державної та комунальної форми власності визначаються відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (п. 2).

Згідно вимог пункту 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою КМУ від 03.12.2009 № 1342 користувач зобов`язаний:

- поставити транспортний засіб на місце для паркування відповідно до дорожньої розмітки та дорожніх знаків, а також з дотриманням вимог цих Правил і Правил дорожнього руху;

- сплатити вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування;

- розмістити на час паркування на майданчиках для паркування, на яких не запроваджено автоматизовану систему, під лобовим склом транспортного засобу документ про оплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування у спосіб, що забезпечує його видимість для перевірки;

- після закінчення часу паркування, за який сплачено, звільнити місце паркування або сплатити вартість послуг з користування майданчиком для платного паркування за час фактичного паркування. Допускається безоплатна стоянка транспортного засобу протягом 10 хвилин після закінчення часу паркування, за який сплачено.

Відповідно до рішення сесії Одеської міської ради №1003-VIII від 28.09.2022 року на території міста Одеси запроваджено мережу платного паркування.

Згідно до пп. г п. 30.3 ПДР «Водій з інвалідністю» - квадрат жовтого кольору із стороною 150 мм і чорним зображенням символу таблички 7.17. Знак розміщується спереду і ззаду на механічних транспортних засобах, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року №585 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №53 від 31 січня 2018) затверджено «Порядок надання пільг водіям з інвалідністю, водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі транспортними засобами, що належать громадським організаціям осіб з інвалідністю, підприємствам, установам, організаціям, які провадять діяльність у сфері соціального захисту населення, на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів.

Цей Порядок визначає механізм надання пільг власникам транспортних засобів, зазначених у частині шостій статті 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», на безоплатне паркування на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування і на безоплатне зберігання на автостоянках, на яких надаються послуги із зберігання транспортних засобів (крім гаражних кооперативів) (пункт 1 Порядку 585).

Пунктом 2 Порядку №585 визначено категорію осіб, яким надається право на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів це, зокрема, водії з інвалідністю, водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

Зазначеним вище Порядком детально визначено механізм отримання пільг, обов`язки та повноваження органів місцевого самоврядування.

Так, пункт 4 Порядку встановлює, що документом, що посвідчує право на безоплатне паркування транспортного засобу, є пенсійне посвідчення або посвідчення отримувача державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, або посвідчення особи, яка одержує державну соціальну допомогу відповідно до Закону України Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, в яких міститься запис про інвалідність.

Безоплатне паркування здійснюється шляхом розташування транспортного засобу на місці для безоплатного паркування з урахуванням дорожніх знаків та дорожньої розмітки, а також з дотриманням Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1342 і Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. При цьому в лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу розміщується розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю».

Тому, у разі не дотримання вимог щодо розташування транспортного засобу за відсутності на ньому розпізнавального знаку «Водій з інвалідністю» або розташування транспортного засобу не на спеціально відведеному місці, отримання послуг з паркування на майданчику для платного паркування повинно бути сплачено на загальних підставах.

З наданих суду фотознімків транспортного засобу «TOYOTA AURIS», д/н НОМЕР_1 , зафіксовано, що автомобіль знаходиться не в спеціально відведеному місці для осіб з інвалідністю, також даний факт підтверджується схемою розміщення майданчика для платного паркування транспортних засобів за адресою вулиця Грецька (від вулиці Преображенської до провулку Віце Адмірала Жукова).

Позивачка в свою чергу не надала суду доказів незабезпечення оператором належного функціонування засобів сплати вартості зазначених послуг відповідно до вимог цих Правил щодо обладнання таких майданчиків.

Неоплата вартості послуг за користування майданчиком для платного паркування є порушенням абз. 2 п. 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1342, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 152-1 КУпАП.

Порядок та особливості розгляду справи про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлений у ст.ст. 279-1 - 279-4 КУпАП.

Згідно з ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Відповідно до ч. 5 ст. 279-1 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 14 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1342, відведені майданчики для платного паркування повинні обов`язково бути обладнані паркувальними автоматами, платіжними пристроями та/або інформаційними знаками про способи та порядок оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування.

Оплата вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування, на яких не запроваджено автоматизовану систему, здійснюється у безготівковій формі, зокрема за допомогою засобів мобільного зв`язку. (п. 29 Правил паркування транспортних засобів).

Таким чином, в даному випадку, у разі наявної інформації про способи та порядок оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування, відсутність паркувального автомату або платіжного пристрою не є підставою для звільнення позивача від обов`язку оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування.

Така позиція викладена в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року по справі № 752/25498/21.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

У силу ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено судом фотознімки транспортного засобу «TOYOTA AURIS» д/н НОМЕР_1 , що були зроблені інспектором з паркування та надані суду, відповідають вимогам примітки до ст. 14-2 КУпАП, оскільки містять інформацію про знаходження транспортного засобу саме на паркувальному майданчику.

До того ж з матеріалів фотофіксації вбачається місце, де був розташований транспортний засіб позивача у момент вчинення адміністративного правопорушення, що є загальнодоступною інформацією, тому не потребують доказування на загальних підставах.

За наведеного, суд вважає необґрунтованими твердження позивача про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Позивачем не доведено відсутність підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідно не спростовано правомірність дій інспектора з паркування при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення серія ОДП №1204807 від 09.11.2023 року.

Відтак, вимоги позивача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення є безпідставними, не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 70, 71, 86, 120, 122, 139 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту транспорту зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повні відомості про учасників справи згідно ст. 246 ч. 5 п. 4 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач 1: Департамент транспорту зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради (65007, м. Одеса, вул. Б.Хмельницького, 18).

Відповідач 2: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ).

Суддя: І.В. Плавич