Справа № 160/2138/24
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 травня 2024 рокуСправа №160/2138/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
23 січня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Проморе» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Рівненської митниці Державної митної служби України, в якому просить:
1. Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA204000/2023/000186/2 від 14 грудня 2023 року.
2. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2023/000260.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що для здійснення митного оформлення товару позивач подав до Рівненської митниці митну декларацію, в якій визначив митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються. На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант подав документи, відповідно до яких митна вартість товару визначена основним методом визначення митної вартості. З урахуванням обставин, викладених у позові, з посиланням на судову практику, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою від 29 січня 2024 року суд відкрив провадження в адміністративній справі №160/2138/24 та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою від 26 лютого 2024 року суд клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін задоволив.
В подальшому розгляд справи суд переніс на 26.03.2024, 18.04.2024, 18.04.2024, 09.05.2024.
При проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією, що, на думку відповідача, свідчить про наявність ризиків заявленого до митного оформлення неповних відомостей стосовно умов придбання товарів, в тому числі і стосовно числових значень складових митної вартості.
Декларант у листі від 14.12.2023 №14/12-01 повідомив, що інші додаткові документи надаватися не будуть та просить прийняти рішення без врахування термінів, визначених частиною 3 статті 53 Митного кодексу України.
У зв`язку з викладеним відповідач просив суд повністю відмовити в задоволені позову ТОВ "Проморе" до Рівненської митниці у справі про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови.
15 лютого 2024 року позивач подав відповідь на відзив в якій вказано, що відповідач не обґрунтував, яким чином вказані у відзиві обставини вливають на визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, та які конкретно ризики виявлено митним органом.
Стосовно пункту 1 відзиву позивач вказує, що пунктом 2.12. Контакту №1101-23 від 09 січня 2023 року SIA Lotana LV та ТОВ «Проморе» (з урахуванням Додаткової угоди від 11.01.2023 року) передбачено, що вартість тари, пакувальних матеріалів і робіт/послуг з пакування включені у вартість Товару, який постачається за вказаним Контрактом.
Стосовно пункту 2 відзиву позивач зазначив, що згідно пункту 2.6. цього Контракт №1101-23 від 09 січня 2023 року SIA Lotana LV та ТОВ «Проморе» зобов`язання з передачі кожної партії Товару виникає у Продавця з моменту передачі ним інвойсу чи проформи-інвойсу Покупцю. Виписаний та переданий Покупцю інвойс або проформа-інвойс з цього моменту стає невід`ємною частиною цього Контракту. Передача інвойса або проформи-інвойс здійснюється з використанням електронної пошти.
Тобто остаточна ціна товару, який купується Позивачем, визначається в інвойсі або проформі-інвойсі, які надавались митному органу.
Стосовно пунктів 3 та 4 відзиву позивач зазначив, що продавцем за Контрактом SIA Lotana LV виставлено проформу-інвойс від 15.11.2023 року №846-2023 на загальну суму 47 122,08 Євро в якому помилково зазначено умови поставки FCA Klaipeda.
17.11.2023 року позивач провів оплату за платіжною інструкцією в іноземній валюті або банківських металах №43.
21.11.2023 року продавцем за Контрактом SIA Lotana LV було виставлено інвойс №2935 на загальну суму 47 122,08 Євро, в якому вказано правильні відомості щодо умов поставки CPT Dnipro.
Також в цьому інвойсі було вказано умови оплати (payment terms): 100% передплата за проформою 846-2023 (100% prepayment proforma 846-2023).
Тобто, грошові кошти у розмірі 47 122,08 Євро, які Позивач сплатив 17.11.2023 року відповідно до платіжної інструкції №43 за проформою-інвойсом від 15.11.2023 року №846-2023, було зараховано Продавцем SIA Lotana LV в якості оплати за інвойсом №2935 від 21.11.2023 року.
Стосовно пункту 6 відзиву на позовну заяву необхідно звернути увагу на наявну у матеріалах справи міжнародну автомобільну накладну CMR, а саме, на графу 1 Sender (Відправник), де відправником є SIA Lotana LV, а експедитором (Forwarder) є UAB "VPA Logistics", та графу 22 Departure (пункт відправлення), де вказано місцезнаходження експедитора (Forwarder) є UAB "VPA Logistics"
Вказаний товарно-транспортний документ підтверджує наявність правовідносин між SIA Lotana LV, що є стороною за Контрактом №1101-23 від 09 січня 2023 року та UAB "VPA Logistics", що є експедитором. Однак, митний орган не взяв до уваги цей документ.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
09 січня 2023 року між SIA Lotana LV, як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Проморе», як покупцем (далі позивач) укладено Контракт №1101-23 (далі Контракт).
Відповідно підпункту 1.1. Контракту продавець зобов`язується протягом всього строку дії цього Контракту, постачати, а покупець приймати та оплачувати продукцію, яка іменується у подальшому «Товар», в асортименті за найменуванням, у кількості /обсягах/, відповідно якості, за ціною, з вказівкою загальної суми поставки і на умовах, згідно інвойса або проформи-інвойса за кожною партією Товару, який постачається.
Згідно із пунктом 1.2. цього Контракту інвойс або проформа-інвойс є невід`ємною частиною контракту.
Відповідно до пункту 1.3. цього Контракту додаткові умови, уточнення і т.п. вказуються у додаткових угодах, що є невід`ємною частиною цього контракту.
Згідно із пунктом 2.1. цього Контракту з моменту підписання цього Контракту продавець зобов`язується у 3 (триденний) строк передати покупцю повний перелік /прайс-лист/ Товару, що мається у нього в наявності, при цьому в цей перелік не входить Товар, що знаходиться на території або у розпорядженні продавця, відносно якого вже виникли зобов`язання перед третіми особами.
Відповідно до пункту 2.5. цього Контракту продавець зобов`язується у 3 (триденний) строк з моменту отримання заявки на товар виписати та передати покупцю інвойс або проформу-інвойс (proforma-invoice) з вказівкою асортименту, кількості, ціни та загальної вартості партії Товару, що замовляється.
Згідно із пунктом 2.6. цього Котракту зобов`язання з передачі кожної партії товару виникає у продавця з моменту передачі ним інвойсу чи проформи-інвойсу покупцю. Виписаний та переданий покупцю інвойс або проформа-інвойс з цього моменту стає невід`ємною частиною цього Контракту. Передача інвойса або проформи-інвойс здійснюється з використанням електронної пошти.
Відповідно до пункту 2.7. цього Контракту поставка товару /імпорт/ (його приймання, відвантаження, контроль за збереженням, доставка на територію покупця, митне очищення) здійснюється на підставі умов поставки (п. 3.2.).
Податки, мита, гербові збори та інші витрати у зв`язку з цим Контрактом, які мають оплачуватись у країні продавця, несе продавець, а витрати в країні покупця, включаючи податки, мита, збори покупець. При оплаті за товар згідно даного Контракту банківські комісії, в тому числі комісії банків-кореспондентів, оплачуються покупцем.
Відповідно до пункту 2.12. цього Контракту (внесеного пунктом 1 Додаткової угоди від 11.01.2023 року до Контракту №1101-23 від 09.01.2023) Товар постачається у тарі (упаковці і т.п.) відповідно до виду Товару. Тара та упаковка товару, який постачається, повинні відповідати вимогам стандартів, технічним умова, іншій документації для цього виду Товару. Якщо стандарти, технічні, інша документація не містить вимог до тари і упаковки Товару, що постачаються або під час поставки (передачі) цей Товар має бути упаковано у належну тару, що забезпечує його цілісність під час навантаження/розвантаження, перевезення (транспортування) і наступного зберігання. Тара постачальнику не повертається. Вартість тари, пакувальних матеріалів і робіт/послуг з пакування, включені у вартість Товару, що постачається за цим Контрактом.
Відповідно до пункту 3.1. цього Контракту ціна товару, що є предметом купівлі-продажу, вказується в інвойсі, або в проформі-інвойсі.
Згідно пункту 3.2. цього Контракту (зі змінами, внесеними пунктом 2 Додаткової угоди від 11.01.2023 року до Контракту №1101-23 від 09.01.2023) ціна товару визначається на умовах FCA Klaipeda, FCA Riga або CPT Dnipro на підставі діючих правил ІНКОТЕРМС-2010. Умови поставки можуть змінюватись, що буде обумовлено в Інвойсі чи Проформі-інвойсу на кожну окрему партію товару. Дані вантажовідправника і вантажоотримувача вказуються у товаросупровідних документах.
Відповідно до пункту 4.1. цього Контракту у відповідності до п.п. 2.1.-2.11. цього Контракту, покупець розраховується з продавцем на підставі: попередня оплата 100% за Товар на підставі виставленого інвойса чи проформи-інвойса.
Митним органом виявлено наступні розбіжності у поданих позивачем документах:
- у графі 31 ЕМД зазначено, що оцінювані товари переміщуються у картонних коробках на піддонах, але у Контракті від 09.01.2023 №1101-23 (далі Контракт) не зазначається, що вартість тари, упаковки, або вартість пакувальних матеріалів та робіт пов`язаних із пакуванням входить у ціну товару. Це свідчить про невключення вартості тари, упаковки, або пакувальних матеріалів та робіт пов`язаних із пакуванням при розрахунку митної вартості товарів, що є порушенням частини 10 статті 58 Митного кодексу України.
- пунктами 2.1 та 2.2 Розділу 2 Контракту передбачено перелік товарів/прайс лист та заявку, що до митного оформлення не надані.
- у проформі-інвойсі від 15.11.2023 № 846-2023 зазначено умови поставки FCA Klaipeda, що суперечить відомстять, які зазначені у інвойсі від 21.11.2023 № 2935, де зазначено умови поставки CPT Dnipro.
- платіжна інструкції в іноземній валюті або банківських металах від 17.11.2023 №43, виставлена на підставі проформи-інвойсу від 15.11.2023 № 846-2023. У вищезазначеній проформі інвойсі ціна за оцінювані товари зазначена на умовах поставки FCA Klaipeda, проте до митного оформлення заявлено умови поставки CPT м. Дніпро (Україна).
- у графі 2 ЕМД зазначено відомості щодо відправника UAB "VPA Logistics", який не передбачений умовами Контракту.
З метою підтвердження інформації щодо заявленої митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, митницею направлено декларанту електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи:
1) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;
2) виписку з бухгалтерської документації продавця;
3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
4) копію митної декларації заявленої країни відправлення;
5) перелік товарів/ прайс лист та заявку, що передбачені умовами Контракту;
6) документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме щодо вартості тари, упаковки або пакувальних матеріалів та робіт пов`язаних із пакуванням.
На виконання цієї вимоги позивач надав відповідачу лист вих. № 14/12-01 від 14.12.2023 року разом з витребуваними документами. До якого додав:
1. Копію додаткової угоди від 11.01.2023 до Контракту №1101-23 від 09.01.2023;
2. Копії сертифікатів якості від спец експортних організацій.
3. Копію експортної декларації 23LTLC0100EK3494C1.
4. Копію інвойсу №2935 від 21.11.2023 до Контракту №1101-23.
14 грудня 2023 року Рівненською митницею Державної митної служби України прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2023/000186/2. У пункті 33 оскаржуваного рішення зазначено обставини його прийняття, а саме:
1) У проформі-інвойсі від 15.11.2023 №846-2023 зазначено умови поставки FCA Klaipeda, що суперечить відомостям, які зазначені у інвойсі від 21.11.2023 №2935, де зазначено умови поставки CPT Dnipro;
2) Платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах від 17.11.2023 №43, виставлена на підставі проформи-інвойсу від 15.11.2023 №846-2023. У вищевказаній проформі-інвойсі ціна за оцінювані товари зазначена на умовах поставки FCA Klaipeda, проте до митного оформлення заявлено умови поставки CPT м. Дніпро (України);
3) У графі 31 ЕМД зазначено, що оцінювані товари переміщуються у картонних коробках на піддонах, але у Контракті від 09.01.2023 №1101-23 (далі Контракт) не зазначено, що вартість тари, упаковки, або вартість пакувальних матеріалів та робіт пов`язаних із пакуванням входить у ціну товару. Це свідчить про невключення вартості тари, упаковки, або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням при розрахунку митної вартості, що є порушенням частини 10 статті 58 Митного кодексу України;
4) Пунктами 2.1 та 2.2 Розділу 2 Контракту передбачено перелік товарів/прайс лист та заявку, що до митного оформлення не надані;
5) У графі 2 ЕМД зазначено відомості щодо відправника UAB VPA Logistics, який не передбачений умовами Контракту;
6) Додатково надана додаткова угода до Контракту датується 11.01.2023. Таким чином на момент подачі ЕМД до митного оформлення була наявна у декларанта, проте до митного оформлення надана лише після виставлення вимог митницею та стосується виключно встановлених розбіжностей, що ставить під сумнів достовірність вказаного документу;
У зв`язку із прийнятим рішенням про коригування митної вартості, Рівненською митницею сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення№UA204000/2023/000260.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідачів, викладених в відзивах на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу, встановлені ч. 1 ст. 7 Митного кодексу України (далі МК України).
Пунктами 23, 24 ч. 1 ст. 4 МК України визначено, що митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Статтями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Відповідно до ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно ч. 1 та 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно із ч.5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно із ч. 4 та 5 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно із ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;
б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);
в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 57 МК митна вартість товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Приписами ст. 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато - логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Відповідно до частини третьої ст. 337 МК України контроль співставлення - це автоматизоване порівняння даних, які містяться в митних деклараціях або інших документах, поданих для митного контролю або митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях митних декларацій та інших документах, що надходять з митних та правоохоронних органів суміжних держав; в уніфікованих електронних дозвільних документах, що надходять з інших державних органів, інших електронних документах, пов`язаних з перевіркою достовірності даних, що перевіряються.
Щодо обґрунтування відповідача обраного методу визначення митної вартості товару, суд зазначає наступне.
Верховний Суд у постанові від 23.07.2019 року по справі № 1140/3242/18 вказав на те, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Стосовно документів на підтвердження митної вартості товару, суд встановив, що у оскаржуваному рішенні митний орган зазначив: «У проформі-інвойсі від 15.11.2023 №846-2023 зазначено умови поставки FCA Klaipeda, що суперечить відомостям, які зазначені у інвойсі від 21.11.2023 №2935, де зазначено умови поставки CPT Dnipro; Платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах від 17.11.2023 №43, виставлена на підставі проформи-інвойсу від 15.11.2023 №846-2023. У вищевказаній проформі-інвойсі ціна за оцінювані товари зазначена на умовах поставки FCA Klaipeda, проте до митного оформлення заявлено умови поставки CPT м. Дніпро (України)».
Разом з митною декларацією до митного оформлення Позивачем було подано інвойс №2935 від 21.11.2023 року (умови поставки CPT Dnipro) разом з пакувальними листами; платіжну інструкцію в іноземній валюті або банківських металах №43 від 17 листопада 2023 року на суму 47 122,08 Євро; проформу-інвойс від 15.11.2023 № 846-2023 (умови поставки FCA Klaipeda).
На вимогу відповідача щодо вказаних обставин позивачем надано відповідачу лист вих. № 14/12-01 від 14.12.2023 року, в якому позивач вказав, що у проформі-інвойсі від 15.11.2023 №846-2023 зазначено умови поставки FCA Klaipeda помилково, фактичні умови поставки CPT Dnipro.
Митним кодексом чи будь-яким іншим нормативно-правовим документом не встановлено вимог до такого документу як Інвойс. Інвойс - у міжнародній комерційній практиці документ, що надається продавцем покупцеві та містить перелік товарів і послуг, їхню кількість та суму коштів, яку покупець має за них сплатити. Посилання у Інвойсі на специфікацію або будь-який інший документ не є обов`язковим, крім того це є невиправданим, оскільки посилання саме на контракт є основоположною вимогою, що дає змогу ідентифікувати на підставі чого здійснюється митне оформлення товарів. На переконання суду наявність чи відсутність у рахунку-фактурі певних відомостей (реквізитів) не може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, якщо з інших поданих декларантом документів можливо встановити такі дані.
В інвойсі №2935 від 21.11.2023 року було вказано умови оплати: 100% передплата за проформою 846-2023.
Вказане дає підстави зробити висновок, що грошові кошти суму 47 122,08 Євро було зараховано в рахунок оплати за інвойсом №2935 від 21.11.2023 року з умовами поставки CPT Dnipro, які вказано в митній декларації.
Стосовно посилання відповідача на те, що у графі 2 ЕМД зазначено відомості щодо відправника UAB «VPA Logistics», який не передбачений умовами Контракту суд дійшов наступних висновків.
У наявній в матеріалах справи міжнародній автомобільній накладній CMR, а саме, у графі 1 вказано SIA «Lotana LV» та експедитора UAB «VPA Logistics», та графі22 щодо пункту відправлення зазначено місцезнаходження експедитора UAB «VPA Logistics».
Якщо відповідно до умов зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), нерезидент - сторона зовнішньоекономічного договору (контракту) не є відправником, у графі зазначаються відомості про відправника і вчиняється запис: «Див. доп.», а в доповненні наводяться відомості про нерезидента - сторону зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту).
Вказане давало можливість митниці ідентифікувати експортера за зовнішньоекономічним контрактом без отримання будь-яких додаткових документів від Позивача.
Відносно посилання відповідача про те що, додатково надана додаткова угода до Контракту датується 11.01.2023. Таким чином на момент подачі ЕМД до митного оформлення була наявна у декларанта, проте до митного оформлення надана лише після виставлення вимог митницею та стосується виключно встановлених розбіжностей, що ставить під сумнів достовірність вказаного документу суд приходить до наступних висновків.
Згідно із ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 4 ст. 204 ЦК України дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.
Згідно із ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно із ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Додаткова угода укладена між сторонами Контракту SIA «Lotana LV» та ТОВ «Проморе» 11 січня 2023 року та вносить зміни до пункту 2.12. цього Контракту стосовно включення у вартість товару вартості тари, пакувальних матеріалів і робіт/послуг з пакування.
Недійсною в установленому законодавством порядку ця додаткова угода не визнавалась.
Суд виходить з того, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність відомостей щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Сам факт подання декларантом не всіх додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.
Разом з тим, митний орган, встановивши вищевказані розбіжності, жодним чином не обґрунтовує, яким чином зазначені розбіжності, позбавляють митний орган можливості перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару.
Правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.
Витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічний правовий висновок з приводу застосування цих положень Митного кодексу України викладено у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 року у справі №21-127а15.
Суд також не бере до уваги посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в цьому випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Згідно із правовою позицією Верховним Судом у постанові від 04.09.2018 року у справі №818/1186/17 де зазначено, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.
Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 27.07.2018 року у справі №809/1174/17, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Так у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім визначення джерела інформації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 08.02.2019 року у справі №825/648/17, від 26.05.2022 року у справі №560/355/19.
Відтак суд визнає необґрунтованими доводи відповідача про не підтвердження числового значення митної вартості, визначеної за основним методом визначення митної вартості, що відповідно до приписів Митного кодексу України є підставою для корегування заявленої декларантом митної вартості.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи видно, що за подання вказаного адміністративного позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 14 013,17 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №867 від 18 січня 2024.
Оскільки позовну заяву задоволено повністю, сплачений судовий збір в сумі 14 013,17 грн. потрібно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 139, 243-246,250,255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA204000/2023/000186/2 від 14 грудня 2023 року.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2023/000260.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 13.05.2024 року.

Суддя С.В. Ніколайчук