Справа № 766/11021/23
Суддя: Майдан С. І.
Дата ухвалення: 2024-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - поліцейський взводу роти управління патрульної поліції в Херсонській області Гнатюк Євгеній Юрійович, про визнання протиправною та скасування постанови від 27.10.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.10.2023 року відносно нього складено постанову серії БАД №032334. Вказаною постановою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 27.10.2023 року о 11-35 год., керуючи транспортним засобом ГАЗ-31029, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в м.Херсоні по вул. І.Куліка, буд. 133а, керував т/з, обладнаним засобом пасивної безпеки, та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 в ПДР України - порушення правил користування ременями безпеки. Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, винесена з грубим порушенням законодавства та є такою, що підлягає скасуванню, оскільки правопорушення він не вчиняв та був порушений порядок розгляду справи. У зв`язку з цим, позивач просить скасувати постанову серії БАД №032334, винесену 27.10.2023, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Крім того, позивач просить суд визнати поважними причини пропуску та поновити строки на звернення до суду із даним позовом та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення БАД № 032334 від 27.10.2023 року, останній день для оскарження постанови є 06.11.2023 року, оскільки в момент винесення оскаржуваної постанови хворів, у зв`язку з чим не мав можливість звернутися за правовою допомогою. 06.11.2023 року був укладений договір про надання правничої допомоги з адвокатом Юрченко Н.С. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати, а саме - сплату судового збору у розмірі 536,80 грн. та правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.11.2023 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Вищевказана ухвала суду про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам, у якій відповідачу було надано 15-денний строк для подання відзиву на позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин.

Представником відповідача 08.12.2023 року подано відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Згідно з відзивом вважає, що підстави для задоволення позову та скасування постанови про адміністративне стягнення відсутні. Зазначив, що 27.10.2023 року о 11-35 годині в м. Херсоні по вул. І.Куліка, 133а водій керував транспортним засобом ГАЗ 31029, д.р.н. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки (ремені безпеки), та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3 в Правил дорожнього руху України. Водієм даного автомобіля виявився позивач, за результатами розгляду адміністративної справи, встновивши факт вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., шляхом винесення постанови. Зі змістлм постанови позимвача було ознайомлено, роз`яснено права та строки оскарженя постанови. Копія постанови була отримана позивачем, про що свідчить його особистий підпис у постанові. Позивачем не заперечувалося факту керування ним транспортним засобом та вичнення правопорушення (керування транспортним засобом який обладнаний засобам пасивної безпеки (ремені безпеки), та був не пристебнутий ременем безпеки), що зафіксовано на відеофайлі « ОСОБА_1 419099». Щодо витрат на правову допомогу, то відповідач вважає, що підстави для задоволення вимог на правничу допомогу відсутні, оскільки позивачем до матеріалів справи не надано жолдного доказу на підтвердження таких витрат.

18.01.2024 року представник позивач надав до суду відповідь на відзив, згідно якої не погоджується з доводами відповідача, що викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки відповідач посилається, як на доказ, на відеофайл « ОСОБА_1 419099», який був наданий до самого відзиву, та не був доданий до оскаржуваної постанови. З зазначеного відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом, його автомобіль стоїть на узбіччі. Отже, цей відеозапис є недопустимим доказом вини позивача у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КупАП, а позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст.262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Оскаржувану постанову позивач отримав у день її складання, тобто 27.10.2023 року. З позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови від 27.10.2023 року про накладення адміністративного стягнення, позивач звернувся лише 20.11.2023 року. Разом із поданням позову, позивачем було надано клопотання про повновлення строку на оскарження, як пропущений з поважних причин, посилаючись на ту обставину, що під час винесення постанови він хворів, про що свідчить виписка з медичної картки, у зв`язку з чим не мав можливості звернутися за правовою допомогою, та лише 06.11.2024 року позивачм був укладений договір про надання правничої допомоги з адвокатом Юрченко Н.С.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Україна як учасниці Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнаролдного стандарту справедливого судовичнства.

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». Для того, щоб право на доступ було ефективним , особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушеє її права» ( рішення у справі «Bellet v.France»). Суворе трактування національним законодавством процессуального права (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатися до суду ( рішення у справі «Perez de Rada Cavanilles v.Shain»).

Разом з цим, необхідно зважати на права скаржників на компетентне та ефективне юридичне представництво, а також на позитивні зобов`язання держави, які витікають з пункту «d» частини третьої статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року (далі - Пакт) та пункту «с» частини третьої статті 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини наголошував на тому, що тут мова йде не просто про «призначення» захисника, який би виступав від імені обвинуваченого, а про те, щоби право на юридичну допомогу реалізовувалося практично та ефективно аби забезпечити достатній захист (рішення у справах «Artico v. Italy», «Imbrioscia v. Switzerland», «Daud v. Portugal»). Оцінити чи було юридичне представництво практичним та ефективним можна лише на підставі конкретних обставин справи, дивлячись на процес в цілому (рішення у справі «Kulikowski v. Poland»).

За загальним правилом, що сформульоване у практиці Європейського суду з прав людини, незалежно від того, скористався скаржник послугами безоплатної правової допомоги або приватного адвоката, одного призначення або дозволу на представлення інтересів скаржника з боку відповідальних органів влади може виявитися недостатньо, оскільки останній має право на «практичну і ефективну», а не «теоретичну і ілюзорну» правову допомогу. Держава не несе відповідальності за кожну помилку адвоката в рамках правової допомоги, а також за дії захисту - це є предметом розгляду між скаржником і його адвокатом, у рамках правової допомоги або поза ними. У той же час, якщо неможливість або нездатність адвоката, який надає правову допомогу, ефективним чином представляти інтереси скаржника очевидна або належним чином представлена увазі відповідальних національних органів влади, вони зобов`язані втрутитися. Національні суди не повинні пасивно спостерігати за випадками неефективного юридичного представництва. Якщо того вимагають обставини справи, суду необхідно вивчити, якою мірою адвокат виконує свої обов`язки (рішення у справах «Artico v. Italy», «Sannino v. Italy», «Kamasinski v. Austria», «Cuscani v. the United Kingdom»).

Норми діючого КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного строку оскарження постанови суду. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Така правова позиція узгоджується з висновками, золбленими Верховним судовм у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 23.06.2022 року у справі № 149/905/21.

Позивач у передбачений законом спосіб та в межах строку скористався своїм процесуальним правом щодо отримання правничої допомоги, про що свідчить укладений між ним та адвокатом Юрченко Н.С. 06.11.2023 року договір про надання правничої допомоги, об`єктивно не мав можливості звернутись своєчасно із позовом до суду, оскільки у передбачений строк йому не було надано відповідної кваліфікованої допомоги.

Обставини, викладені позивачем, в клопотанні про поновлення строку на звернення до суду з позовною заявою знайшли своє підтвердження, та з врахуванням наведеного, суд вважає, що підстави пропуску строку звернення до суду, вказані позивачем в клопотанні, є поважними, тому строк звернення до суду необхідно поновити.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці «чинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Як передбачено ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган посадова особа виносить постанову по справі.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії БАД № 032334 від 27.10.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень. Відповідно до зазначеної постанови, ОСОБА_1 27.10.2023 року о 11-35 годині в м. Херсоні по вул. І.Куліка, 133а керував транспортним засобом ГАЗ 31029, д.р.н. НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасивної безпеки (ремені безпеки), та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 в ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч.1,2 ст.62 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Відповідно п.п.8, 11 частині 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію», що набув чинності 07.11.2015 року, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.5 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.2.3 «в» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно із ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Представником відповідача надано суду диск із відеозаписом, зробленим нагрудною відеокамерою інспектора патрульної поліції, зміст якого містить події щодо встановлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, та складання адміністративного протоколу за вичнення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП, та винесення постанови за вчинення адміністративного праівопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КупАП. Проте, відеозапис не містить в собі беззаперечних доказів та з нього не встановлено, що позивач порушив ПДР України, а саме: п.2.3 в ПДР України, та вчинив адміністративне правопоушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КупАП.

Підпис позивача у постанові про накладенання адміінстративного стягнення не означає згоду із тим, що він вчинив адміністративне правопорушення ( постанова ВС у справі № 757/2757/16а)

Досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про відсутність беззаперечних доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення, і відповідно доказів того, що оскаржувана постанова прийнята з урахуванням усіх істотних обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративний проступок - це насамперед дія або бездіяльність, що при наявності певних ознак розглядається законом як порушення встановлених правил поведінки громадян у певних сферах громадського життя. До таких правил, зокрема, належать правила у сфері безпеки дорожнього руху.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведено вину позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

За приписами п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного проступку провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що обвинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень в постанові, тобто в своєму рішенні, про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Ст. 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На думку суду, відповідач повинен був надати суду докази, які б підтвердили в діях позивача наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП .

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність скасувати постанову від 27.10.2023 року БАД № 032334 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.121 КупАП.

На підставі викладеного, позовна заява підлягає задоволенню в частині скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому, позовна вимога про визнання оскаржуваної постанови протиправною задоволенню не підлягає, оскільки такий спосіб захисту не віднесений до вичерпного переліку спеціальних способів захисту в подібних категоріях справ, який наведено в частині 3 статті 286 КАС України. Достатнім та ефективним способом захисту прав позивача в даному випадку є скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Тому адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Позивачем також зазначено, що ним були понесені судові витрати, які складються із судового збору у розмірі 536,80 грн.

Згідно п. 2 додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги № 29 від 06.11.2023 року, оплата за правову допомогу за домовленістю сторін здійснюється протягом двох банківських днів з моменту набрання законної сили рішенням суду першої інстанції.

На виконання умов визначених п. 2 Договору складено акт від 16.01.2024 року про наданої правової допомоги, відповідно до якого сторонами визначено обсяг наданої правової допомоги, та визначена загальна вартість виконаних робіт (послуг), яка складає 4000,00 грн.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 134 КАС витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Суд вважає, що надані представником позивача документи, щодо понесених витрат, відповідають вимогам положень ст.134 КАС України, та з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 536,80 грн, та на оплату послуг адвоката в сумі 4000 грн.

Керуючись ст.ст.19, 20, 72, 77, 132,134,242, 243, 244, 246, 250, 255, 262, 286, 295 КАС України, ст.ст.33, 222, 245, 251, 254, 256, 258, 268, 276, 278, 279, 283, 287-288 КУпАП, суд

вирішив:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовом, як пропущений з поважних причин.

Позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - поліцейський взводу роти управління патрульної поліції в Херсонській області Гнатюк Євгеній Юрійович, про визнання протиправною та скасування постанови від 27.10.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,задовольнити частково.

Скасувати постанову БАД № 032334 від 27.102023 року, винесену поліцейський взводу роти управління патрульної поліції в Херсонській області молодшим лейтенантом поліції Гнатюк Євгеном Юрійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , судовий збір в сумі 536,80 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , витрати пов`язанні з наданням правничої допомоги у розмірі 4000,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.І.Майдан