Справа № 160/8347/24
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2024 рокуСправа №160/8347/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голобутовського Р.З., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Дніпровської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробниче підприємство «Самара» про визнання протиправною та скасування постанови,
01.04.2024 Дніпровська міська рада звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), особа, яка бере участь у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробниче підприємство «Самара», в якій просить:
- визнати незаконними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 02.11.2022 №65461050;
- скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 02.11.2022 №65461050 винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) протиправно стягнуто суму виконавчого збору у розмірі 10 відсотків від суми, що підлягала стягненню за виконавчим листом №182/2669/14-ц від 02.09.2014, а саме 18410893,70 грн, оскільки останню у примусовому порядку не стягнуто, натомість стягувачу передано нереалізоване арештоване майно в рахунок погашення боргу, сума якого склала лише 8927100,00 грн. Отже, відповідачем всупереч приписам ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII неправильно обраховано суму виконавчого збору, що відповідно є підставою для визнання протиправними дій відповідача щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 02.11.2022 №65461050 та скасування означеної постанови.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 клопотання Дніпровської міської ради про поновлення пропущеного строку - залишено без задоволення.
Позовну заяву Дніпровської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), особа, яка бере участь у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Самара" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху.
Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви (скарги) протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії ухвали, шляхом:
- надання уточненої позовної заяви у якій визначитись із належним суб`єктним складом учасників справи;
- надання уточненої позовної заяви у якій привести позовні вимоги у відповідність до вимог ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, разом із доказами направлення позовної заяви з додатками всім учасникам справи;
- надання заяви про поновлення пропущеного строку разом із доказами поважності пропуску строку на звернення до адміністративного суду.
- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 02.11.2022 №65461050 винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2024 задоволено клопотання Дніпровської міської ради про поновлення пропущеного строку.
Поновлено Дніпровській міській раді строк на звернення до суду із цією позовною заявою.
Відкрито провадження в адміністративній справі; справу №160/8347/24 призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
07.05.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 клопотання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про залишення позову без розгляду в адміністративній справі №160/8347/24 за позовною заявою Дніпровської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробниче підприємство «Самара» про визнання протиправною та скасування постанови залишено без задоволення.
08.05.2024 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Таким чином, державним виконавцем 02.11.2022, на підставі ст.ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 1702470,00 грн.
09.05.2024 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи №160/8347/24 в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 клопотання Дніпровської міської ради про розгляд справи №160/8347/24 в порядку загального позовного провадження за позовною заявою Дніпровської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробниче підприємство «Самара» про визнання протиправною та скасування постанови залишено без задоволення.
Згідно з ч. 4 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
З огляду на встановлені строки розгляду вказаної категорії адміністративних справ та недопущення їх порушення, а також належного повідомлення відповідача про розгляд справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.06.2014 у справі № 182/2669/14-ц задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_1 та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» заборгованості по кредиту в розмірі 10417487,89 грн., заборгованість по відсоткам в розмірі 7848185,63 грн., заборгованість по пені в розмірі 141444,38 грн., а всього 18407117,90 (вісімнадцять мільйонів чотириста сім тисяч сто сімнадцять грн.) 90 коп. та судового збору у розмірі 3775 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять грн.) 80 коп., про що було видано виконавчий лист.
На підставі цього листа 17.10.2014 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №45125606.
08.12.2014 боржник ОСОБА_1 помер.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду від 06.09.2017 у справі №199/353/17, залишеним без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.05.2018 задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Марфінбанк» та визнано відумерлою спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_1 , а саме:

- частину будівель та споруд по АДРЕСА_1 , зареєстрованих як окремий виділений в натурі об`єкт права власності за № 20873013, загальною площею 746,1 кв. м, що належала ОСОБА_1 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому 08.08.2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Каліновичем С.П., зареєстрований в реєстрі за № 3017;

- частину будівель та споруд по АДРЕСА_2 , зареєстрованих як окремий виділений в натурі об`єкт права власності за № 21616422, загальною площею 678,9 кв.м, що належала ОСОБА_1 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому 08.08.2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Каліновичем С.П., зареєстрований в реєстрі за №3015.

Вказане майно передано у комунальну власність територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.03.2019 року у справі № 182/2669/14-ц замінено сторону боржника ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виконавчому провадженні № 45125606 відкритому на підставі виконавчого листа №182/2669/14-ц, виданого 02 вересня 2014 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області у цивільній справі №182/2669/14-ц (провадження № 2/0182/2241/2014), на територіальну громаду м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, до якої перейшла визнана судом відумерлою спадщина після смерті ОСОБА_1 .

У подальшому державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про зміну порядку виконання рішення суду.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.12.2019 року у справі № 182/2669/14-ц змінено порядок виконання рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.06.2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК») до ОСОБА_1 про стягнення боргу, шляхом стягнення боргу в рахунок погашення заборгованості по кредиту в розмірі 10417487,89 грн, заборгованості по відсоткам в розмірі 7848185,63 грн, заборгованість по пені в розмірі 141444,38 грн, а всього 18407117 грн. 90 коп. (вісімнадцять мільйонів чотириста сім тисяч сто сімнадцять грн 90 коп.) на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» з територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, до якої перейшла відумерла спадщина після смерті ОСОБА_1 , яка складається з нерухомого майна, що не зареєстровано у встановленому порядку, а саме:

- частина будівель та споруд по АДРЕСА_1 , зареєстрованих як окремий виділений в натурі об`єкт права власності за № 20873013, загальною площею 746,1 кв. м, що належала ОСОБА_1 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 08.08.2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Каліновичем С.П., зареєстрований в реєстрі за № 3017;

- частина будівель та споруд по АДРЕСА_1 , зареєстрованих як окремий виділений в натурі об`єкт права власності за № 21616422, загальною площею 678,9 кв.м, що належала ОСОБА_1 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 08.08.2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Каліновичем С.П., зареєстрований в реєстрі за №3015, в межах його вартості, визначеної па підставі Закону України «Про виконавче провадження».

07.02.2020 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування коштів.

У подальшому, 18.05.2021 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Загребельською Даною Сергіївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65461050 на підставі виконавчого листа № 182/2669/14-ц, виданого 02.09.2014 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області щодо стягнення з ОСОБА_1 па користь Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» заборгованості по кредиту в розмірі 10417487,89 грн., заборгованість по відсоткам в розмірі 7848185,63 грн., заборгованість по пені в розмірі 141444,38 грн., а всього 18407117,90 (вісімнадцять мільйонів чотириста сім тисяч сто сімнадцять грн.) 90 коп. та судового збору у розмірі 3775 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять грн.) 80 коп.

24.10.2022 державним виконавцем, на підставі ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», винесено акт та постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та передано нереалізоване арештоване майно, а саме: частину будівель та споруд, а саме будівля магазину літ.А-1, літ. А"-1, літ. АV1, .а"-1 частково відкрита веранда літ. а-1 поз. 1, 11, 24-28, 30-52, 54-65,ІІІ,ІV - загальною площею 746,1 кв. м, ганки літ. а, літ. а2, літ. а4, частина гаража літ. В-1 прим. 2 поз.1 - загальною площею 28,7 кв. м. В спільній власності: огорожа №1-8, мостіння І,II, місцезнаходження: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Шолохова, 27, за ціною третіх електронних торгів, що складає 8927100 (вісім мільйонів дев`яносто двадцять сім тисяч сто ) грн. 00 коп., що належить боржнику: Дніпровська міська рада, адреса: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, 75, на підставі рішення суду № 199/353/17-щ виданого 06.09.2017 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101.

Крім того, 24.10.2022 державним виконавцем, на підставі ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», винесено акт та постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та передано нереалізоване арештоване майно, а саме: нереалізоване арештоване майно, а саме: частини будівель та споруд, а саме будівля магазину літ.А-1, літ.А'"-1, літ. А ІV1,прибудова літ. А'-1, тамбур літ.а-1, частково відкрита веранда літ. а'-1, поз.2-10,12-23,66,І,II,V- загальною площею 678,9 кв. м, рампа з навісом літ. а3, сторожка літ.Б-2, прибудова літ.б-1, загальною площею 23,3 кв. м, сходи літ. б?, частина гаража літ. В-1 прим.1 поз.1 - загальною площею 50,6 кв. м. В спільній власності: огорожа №1-8 , мостіння І,ІІ, місцезнаходження: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Шолохова, 27 за ціною третіх електронних торгів, що складає 8097600 (вісім мільйонів дев`яносто сім тисяч шістсот) грн. 00 коп., що належить боржнику: Дніпровська міська рада адреса: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, 75, , на підставі рішення суду №199/353/17-ц виданого 06.09.2017 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101.

02.11.2022 державним виконавцем, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Після закінчення виконавчого провадження 02.11.2022 головним державним виконавцем Загребельською Даною Сергіївною винесено постанову про стягнення виконавчого збору з Дніпровської міської ради на користь держави у розмірі 1702470, 00 грн.

Позивач, не погоджуючись із постановою про стягнення виконавчого збору, звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначає Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ст. ст. 1, 5 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно зі ст. 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Статтею 42 Закону № 1404-VІІІ визначено, що кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно із ч. 5 ст. 27 Закону № 1404-VIII, виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

Також частиною дев`ятою вказаної статті Закону передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

За приписами ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з п. 8 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція) у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Вказані положення кореспондуються з нормою ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII.

При цьому п. 22 розділу ІІІ Інструкції встановлено, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Виходячи зі змісту наведеної норми Інструкції, у постанові про закінчення виконавчого провадження виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відповідну відмітку щодо залишку нестягнутої суми та суми стягнутого виконавчого збору. Відтак, законодавець, передбачивши зазначені дії виконавця, встановив, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми за виконавчим листом.

Суд вказує на те, що 02.11.2022 у ВП №65461050 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VІІІ, при цьому зі змісту останньої встановлено, що стягувачу, в рахунок погашення боргу, передано нереалізоване арештоване майно, а саме: частини будівель та споруд, а саме будівля магазину літ.А-1, літ.А???-1, літ. А ІV1,прибудова літ. А?-1, тамбур літ.а-1, частково відкрита веранда літ. а?-1, поз.2-10,12-23,66,І,II,V- загальною площею 678,9 кв. м, рампа з навісом літ. а3, сторожка літ.Б-2, прибудова літ.б-1, загальною площею 23,3 кв. м, сходи літ. б?, частина гаража літ. В-1 прим.1 поз.1 - загальною площею 50,6 кв. м. В спільній власності: огорожа №1-8 , мостіння І,ІІ, місцезнаходження: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Шолохова, 27 за ціною третіх електронних торгів, що складає 8097600 (вісім мільйонів дев`яносто сім тисяч шістсот) грн. 00 коп.

Разом з тим державний виконавець під час прийняття оскаржуваної постанови від 02.11.2022 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №65461050, визначив суму виконавчого збору виходячи з суми, яка зазначена у виконавчому листі №182/2669/14-ц від 02.09.2014, а саме 18410893,70 грн.

Суд вказує на те, що державний виконавець фактично визначив суму виконавчого збору у розмірі 10% суми, що підлягає примусовому стягненню за виконавчим документом, а не 10 відсотків від фактично стягнутої суми.

Таким чином, з урахуванням наведеного у державного виконавця не було підстав для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений в оскаржуваній постанові від 02.11.2022 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №65461050 у розмірі 1702470,00 грн, а отже, така постанова не відповідає вимогам ст. 27 Закону № 1404-VIII та підлягає скасуванню.

Водночас суд враховує те, що відповідачем не надавалось доказів фактичного стягнення ним суми, з якої ним обраховано розмір виконавчого збору, та такі докази відсутні в матеріалах справи.

Крім того, суд вважає за необхідне акцентувати увагу на тому, що одразу після відкриття виконавчого провадження №65461050, відповідачем було винесено постанову від 18.05.2021 про стягнення виконавчого збору у розмірі 1841089,37 грн, що в свою чергу відповідає 10% суми, що підлягає примусовому стягненню за виконавчим документом №182/2669/14-ц від 02.09.2014, водночас після закінчення виконавчого провадження №65461050 відповідачем винесено спірну постанову про стягнення виконавчого збору вже у розмірі 1702470,00 грн, що на переконання суду, не відповідає ані 10% від початкової суми стягнення (18410893,70 грн), ані 10% від вартості фактично переданого стягувачу нереалізованого арештованого майна (8097600,00 грн).

Жодних пояснень щодо правомірності такого обрахунку виконавчого збору відповідачем не надано.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи наведене, суд робить висновок про задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду справи не було залучено свідків та не призначено експертиз, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Дніпровської міської ради (пр-т Дмитра Яворницького, буд. 75, м. Дніпро, 49000, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Старокозацька, буд. 56, м. Дніпро, 49027, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробниче підприємство «Самара» (вул. Космонавта Волкова, буд. 1Т, м. Дніпро, 49000, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 02.11.2022 №65461050, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений ч. 6 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський