Справа № 460/3858/24
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2024-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2024 року м. Рівне №460/3858/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С. за участю секретаря судового засідання Драна О.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув,

відповідача: представник ОСОБА_1 ,

третьої особи на стороні відповідача: представник ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
доУправління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3
про визнання дій протиправними, скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області звернулося до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання неправомірними дій щодо винесення постанови про накладання штрафу в сумі 5100 грн та скасування постанови про накладення штрафу від 03.04.2024 ВП №73587904.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що рішенням суду від 03.11.2023 у справі №460/23046/23 ГУ ПФУ в Рівненській області зобов`язано здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_3 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру в розмірі двох мінімальних заробітних плат з 30.09.2023. Вказано, що 15.12.2023 на виконання рішення суду пенсійним органом з 30.09.2023 по 31.12.2023 проведено відповідне нарахування підвищення до пенсії в розмірі 13400грн. Водночас згідно з ст.8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" №3460-IX від 09.11.2023, установлено розмір мінімальної заробітної плати: з 1 січня - 7100 грн., з 1 квітня - 8000 грн. та окремо визначено розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, на рівні 1600 грн. Тож, з січня 2024 року ОСОБА_3 рішенням про перерахунок пенсії від 17.01.2024 встановлено підвищення до пенсії в сумі 3200,00грн., як визначено ст. 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік. Виплата підвищення у встановленому розмірі проводиться стягувачу з січня 2024 року. Також повідомлено, що сума доплати за період з 30.09.2023 по 31.12.2023 року в сумі 40646,67 грн., що нарахована на виконання рішення суду, буде виплачена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. Виділення таких коштів не залежить від територіального органу Пенсійного фонду України і вимагати дії, які виходять за межі повноважень немає правових підстав. Звертає увагу, що затвердженими Тимчасовими розписами доходів та видатків Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на І і ІІ квартали 2024 року не передбачені кошти на виплату заборгованості за рішеннями судів. Позивач посилається на те, що умовами для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання судового рішення та відсутність поважних причин невиконання судового рішення. Вважає, що у спірному випадку наявні поважні причини такого невиконання, оскільки невиплата пенсії пов`язана з відсутністю відповідного фінансового забезпечення, а тому підстави для застосування штрафу за невиконання рішення суду відсутні. З посиланням на судову практику Верховного Суду стверджує, що невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а тому вважає спірну постанову про накладення штрафу ВП №73587904 від 03.04.2024 протиправною і необґрунтованою, у зв`язку з чим просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 12.04.2024 позовна заява залишалася без руху.

Ухвалою суду від 29.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами ст.287 КАС України та призначено судове засідання у справі на 08.05.2024. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 . Встановлено строки для подання відзиву та пояснень.

07.05.2024 на адресу суду надійшли письмові пояснення представника третьої особи, у яких зазначено, що ГУ ПФУ в Рівненській області не виконує рішення суду від 03.11.2023 у справі №460/23046/23. Вважає, що постанова про накладення штрафу прийнята державним виконавцем правомірно, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

08.05.2024 судом протокольною ухвалою задоволено клопотання представника відповідача та оголошено перерву в судовому засіданні до 09.05.2024 для подання відзиву на позовну заяву.

09.05.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву та клопотання відповідача про продовження строку на подання відзиву

Ухвалою суду від 09.05.2024 клопотання відповідача задоволено та продовжено строк для подання відзиву на позовну заяву до 09.05.2024 включно.

В судовому засіданні 09.05.2024 представниками позивача та третьої особи повідомлено, що ними не отримано відзив. Судом встановлено, що відзив відповідачем подано без доказів надіслання його іншим учасникам справи (в системі «Електронний суд» відсутні квитанції про його направлення іншим учасникам справи). Представник позивача наполягав про надання можливості ознайомитися із запереченнями на позов, викладеними відповідачем у відзиві. У зв`язку з цим, протокольною ухвалою суду в судовому засіданні суд зобов`язав відповідача у межах строку, встановленого судом в ухвалі від 09.05.2024 подати відзив з доказами надіслання такого іншим учасникам справи, у зв`язку з чим задля забезпечення їхніх прав, передбачених ст.ст.44,47 КАС України, змушений був оголосити перерву до 10.05.2024.

Цього ж дня, 09.05.2024 після судового засідання відповідачем через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву з доказами його надіслання іншим учасникам справи.

В обґрунтування заперечень зазначено, що ГУ ПФУ в Рівненській області не виконує рішення Рівненського окружного адміністративного суду по справі №460/23046/23 від 03.11.2023 року, що набрало законної сили 05.12.2023 року, ні окремої ухвали суду від 26.12.2023 по справі № 460/23046/23 що набрала законної сили 26.12.2023 року стягувач отримує пенсію без врахування вищезазначених рішень суду. Відповідно до рішення про перерахунок пенсії від 14.12.2023, з 30.09.2023 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_3 з донарахуванням у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, а саме доплата: 13400,00 грн. Згідно з рішенням про перерахунок пенсії № 25 від 20.12.2023 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_3 з 01.01.2024, де підвищення до пенсії по ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам взагалі відсутнє. Відповідно до рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_3 від 17.01.2024 з 01.01.2024 доплата до пенсії по ст.39 Закону №796, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, згідно рішення суду по справі №460/23046/23 - взагалі відсутня. 15.03.2024 до відділу надійшла заява від представника стягувачки про невиконання рішення суду та накладення на боржника штрафу на користь держави. 21.03.2024 державним виконавцем було надіслано вимогу про негайне надання інформації щодо виконання вищезазначеного рішення з наданням підтверджуючих документів. У відповідь на вимогу державного виконавця щодо виконання рішення суду ГУ ПФУ в Рівненській області листом від 27.03.2024 повідомило, що стягувачу здійснено перерахунок пенсії та проведено нарахування підвищення до пенсії, як непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення, у розмірі двох мінімальних заробітних плат за відповідний рік. І з посиланням на ст. 63 Закону №796 зазначено, що фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством, доплата нарахованих коштів буде виплачена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Оскільки станом на 03.04.2024 боржником рішення суду не виконано в повному обсязі, державним виконавцем 03.04.2024 винесено спірну постанову про накладення на ГУ ПФУ штрафу в сумі 5100 грн. Відповідач вважає, що вказана постанова прийнята на підставі і в межах повноважень, є правомірною, а тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

10.05.2024, до початку судового засідання, від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій представник позивача серед іншого зазначив про безпідставність доводів відповідача, викладених у відзиві, оскільки такі спростовуються матеріалами справи, підтримав заявлені позовні вимоги і просив позов задовольнити.

В судове засідання 10.05.2024 представник позивача не прибув.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов.

Представник третьої особи також просив у задоволенні позову відмовити у зв`язку з невиконанням позивачем рішення суду у справі №460/23046/23.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши заяви по суті та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 03.11.2023 у справі №460/23046/23, яке набрало законної сили 05.12.2023, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 30.09.2023 нарахування та виплату ОСОБА_3 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №769-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

08.12.2023 Рівненським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі.

Цього ж дня, 08.12.2023 ОСОБА_3 звернулася до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про прийняття вказаного виконавчого листа до виконання.

13.12.2023 державним виконавцем відкрито виконавче провадження №73587904 з виконання виконавчого листа, виданого Рівненським окружним адміністративним судом 08.12.2023, та встановлено боржнику строк (10 робочих днів) на виконання рішення суду.

13.12.2023 державним виконавцем скеровано боржнику вимогу у 3-денний строк з моменту отримання вимоги повідомити чи здійснено нарахування і виплату стягувачу підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі визначеному ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

На вимогу державного виконавця від 13.12.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листом від 22.12.2023 №1700-0902-8/107694 надало інформацію про виконання рішення суду у справі №460/23046/23, згідно з якою судове рішення, що набрало законної сили, виконано у повному обсязі у межах покладених зобов`язань. Стягувачу здійснено перерахунок пенсії та проведено нарахування підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, у розмірі двох мінімальних заробітних плат за відповідний рік. Пенсію у перерахованому розмірі стягувач отримує у наступний за днем здійснення перерахунку пенсії виплатний період. Доплата згідно з рішенням суду буде виплачена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України, оскільки ст.63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством. У цьому ж листі боржник просив закінчити виконавче провадження.

До вказаного листа ГУ ПФУ в Рівненській області долучило копію рішення про перерахунок пенсії від 15.12.2023, відповідно до якого з 30.09.2023 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_3 та нараховано підвищення до пенсії, передбачене ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 13400 грн (двох мінімальних заробітних плат згідно із законом про Державний бюджет України на 2023 рік).

Натомість, 09.01.2024 державним виконавцем скеровано ГУ ПФУ в Рівненській області наступну вимогу №278 негайно надати інформацію щодо виконання рішення суду з наданням підтверджуючих документів.

У відповідь на вказану вимогу листом від 30.01.2024 №1700-0901-8/6196 ГУ ПФУ в Рівненській області повідомлено, що судове рішення виконано в повному обсязі у межах покладених зобов`язань, здійснено перерахунок пенсії, проведено нарахування підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення. Зазначено, що пенсію у перерахованому розмірі стягувач отримає у наступний за днем здійснення перерахунку пенсії виплатний період. У зв`язку з цим, просили закінчити виконавче провадження.

До заяви позивачем долучено: рішення від 15.12.2023 про перерахунок пенсії ОСОБА_3 з 30.09.2023 та нарахування підвищення до пенсії у розмірі 13400 грн та рішення від 17.01.2024 про перерахунок пенсії та нарахування з 01.01.2024 підвищення до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 3200 грн (двох мінімальних заробітних плат згідно із законом про Державний бюджет України на 2024 рік).

15.03.2024 до відділу примусового виконання рішень надійшла заява представника стягувача ОСОБА_3 про невиконання ГУ ПФУ в Рівненській області рішення суду від 03.11.2023 у справі №460/23046/23.

У зв`язку з цим, 21.03.2024 державним виконавцем винесено вимогу №5305 про зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області негайно надати інформацію щодо виконання рішення суду з наданням підтверджуючих документів.

На вказану вимогу листом від 27.03.2024 №1700-0901-8/17505 ГУ ПФУ в Рівненській області повідомлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, виконано у повному обсязі у межах покладених зобов`язань. Стягувачу здійснено перерахунок пенсії та проведено нарахування підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, у розмірі двох мінімальних заробітних плат за відповідний рік. Пенсію у перерахованому розмірі стягувач отримує у наступний за днем здійснення перерахунку пенсії виплатний період. Доплата згідно з рішенням суду буде виплачена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України, оскільки ст.63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством. У зв`язку з викладеним просив закінчити виконавче провадження.

До заяви знову долучено рішення від 15.12.2023 про перерахунок пенсії ОСОБА_3 з 30.09.2023 та нарахування підвищення до пенсії у розмірі 13400 грн та рішенні від 17.01.2024 про перерахунок пенсії та нарахування з 01.01.2024 по 29.02.2024 та з 01.03.2024 довічно підвищення до пенсії у розмірі 3200 грн.

03.04.2024 державним виконавцем прийнято постанову про накладення на ГУ ПФУ в Рівненській області штрафу за невиконання рішення в розмірі 5100 грн.

Вважаючи постанову про накладення штрафу протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі Закон №1404-VIII).

За визначенням ст.1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Примусове виконання рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи, здійснюється органами державної виконавчої служби.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону №1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 18 Закону №1404-VIII встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону №1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентований статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, відповідно до частин 1-2 ст. 63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону №1404-VІІІ визначена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Відповідно до частини 1 цієї норми, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до ч.2 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Системний аналіз правових норм дає підстав для висновку, що законодавство встановлює відповідальність боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання за невиконання рішення, а саме: накладення штрафу, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Водночас, для накладення зазначеного штрафу, законодавство передбачає установлення невиконання судового рішення без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Отже, лише невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, але не зробив цього.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Суд зауважує, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

За приписами пп.пп.4, 5 п.4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №28-2 від 22.12.2014, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до статті 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головними управліннями Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не мають.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд щодо спірних правовідносин неодноразово формував правовий висновок, зокрема, у постановах від 28.02.2019 у справі №822/1080/17, від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а, від 19.08.2020 у справі №140/784/19, від 13.10.2021 у справі №360/4705/20, згідно з яким невиконання судового рішення управлінням Пенсійного фонду в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Як свідчать матеріали справи, підставою для винесення оскаржуваної постанови та накладення на ГУ ПФУ в Рівненській області штрафу в розмірі 5100 грн. слугували висновки державного виконавця про невиконання пенсійним органом рішення суду у справі №460/23046/23.

Водночас судом встановлено, що 15.12.2023 на виконання рішення суду у справі №460/23046/23, яке набрало законної сили 05.12.2023, позивачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_3 та нараховано доплату за період з 30.09.2023 по 31.12.2023 із застосуванням двох мінімальних заробітних плат за відповідний рік у сумі 40646,67 грн., що підтверджується рішенням про перерахунок пенсії стягувача від 15.12.2023 (а.с.12) та протоколом за період з 30.09.2023 по 31.12.2023 (а.с.10). Згідно із рішення про перерахунок пенсії від 17.01.2024 № 25 з 01.01.2024 доплата ОСОБА_3 по ст.39 Закону №796 становить 3200,00грн.

Пенсійний орган не заперечував необхідність виплати позивачу нарахованих коштів пенсії та не відмовлявся вчиняти залежні від нього дії на виконання відповідного судового рішення.

Тобто, згідно з рішенням про перерахунок пенсії від 15.12.2023 № № 25 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_3 з 30.09.2023 по 31.12.2023 та нараховано пенсію у розмір 16253,88 грн., в тому числі підвищення за рішенням суду - 13400,00грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлені розміри мінімальної заробітної плати: у місячному розмірі 6700 грн (6700,00 грн х 2 = 13400,00 грн).

Більше того, матеріалами справи підтверджено регулярну виплату ОСОБА_3 пенсії з 01.01.2024 у сумі 6053,88грн, у тому числі підвищення по ст. 39 Закону №796 за рішенням суду 3200,00грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено, що розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, на рівні 1600 гривень).

При цьому, твердження представника третьої особи про невиконання позивачем рішення суду від 03.11.2023, на обґрунтування яких ним долучено довідку про доходи №7389 5731 4933 9317 від 13.02.2024, суд оцінює критично та відхиляє як безпідставні. Так, за вказана довідка містить відомості про нарахування ОСОБА_3 пенсії у січні та лютому 2024 року по 6053,88 грн, тобто з урахуванням підвищення до пенсії у розмірі 3200 грн., а за грудень 2023 року виплата пенсії в розмірі 2853,88 грн. здійснювалася без урахування такого підвищення, позаяк перерахунок здійснено лише 15.12.2023.

Також, відповідно до копії Витягу з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою підтверджується нарахування ОСОБА_3 заборгованості за пенсією, на виконання рішення суду у справі №460/23046/23 з 30.09.2023 по 31.12.2023, та присвоєно номер рішення в реєстрі: 592435 (а.с.84).

Відсутність у позивача достатніх бюджетних асигнувань станом на час винесення оспорюваної постанови про накладення штрафу на час розгляду справи судом підтверджується Тимчасовим розписом доходів і видатків Пенсійного фонду України на І квартал 2024 року, затвердженим наказом голови правління Пенсійного фонду України від 29.12.2022 №218, та Тимчасовим розписом доходів і видатків Пенсійного фонду України на ІІ квартал 2024 року, затвердженим наказом голови правління Пенсійного фонду України від 28.03.2023 №32, якими не передбачено кошти на виконання рішень суду .

Суд зауважує що підвищення до пенсії ОСОБА_3 нараховується та виплачується відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.91 N796-XII, статтею 63 якого передбачено, що фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до ст. 23 та ст. 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Таким чином, здійснивши перерахунок пенсії ОСОБА_3 позивач не мав можливості виплатити заборгованість за попередній період (з 30.09.2023 по 31.12.2023) до надходження відповідних бюджетних призначень з Державного бюджету України.

Отже, обставини, які повідомив позивач, у своїй сукупності свідчать про відсутність реальної фінансової можливості виконати судове рішення.

Невиплата коштів за виконавчим документом у повному обсязі зумовлена не недбалістю позивача чи неналежним виконанням своїх обов`язків, а відсутністю відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, що не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України.

Необхідність встановлення фінансової спроможності пенсійного органу виконати судове рішення у цій категорії справ узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 31.03.2021 у справі №360/3573/20.

Таким чином, правові підстави вважати, що ГУ ПФУ в Рівненській області без поважних причин не виконано судове рішення від 03.11.2023 у справі №460/23046/23 у суду відсутні. Будь-які докази протилежного відповідачем суду не надано та в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи те, що позивачем не повністю виконано рішення суду не з його вини, суд дійшов висновку, що державний виконавець, приймаючи постанову про накладення штрафу від 03.04.2024 ВП №73587904, діяв необ`єктивно, необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин виконання судового рішення. Відтак, вказана постанова про накладення штрафу не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в ч.2 ст.2 КАС України, а отже підлягає скасуванню.

Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для правильного вирішення спору по суті, не впливають на встановлені в ході розгляду справи обставини і не спростовують викладених висновків суду.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду справи відповідач як суб`єкт владних повноважень не виконав свого процесуального обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого ним у спірних правовідносинах рішеннях: будь-яких доказів на підтвердження протилежних, аніж встановлено судом фактів при розгляді цієї справи, не подав, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України сплачений судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 270-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.04.2024 ВП №73587904 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області штрафу у розмірі 5100 грн.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судові витрати із сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Днем подання апеляційної скарги є день її надходження до відповідного суду. Строк подання апеляційної скарги не може бути поновлено. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 10 травня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Відповідач - Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Замкова, буд. 29,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43316386)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 Адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП.

Суддя Н.С. Гудима