Справа № 734/1527/24
Суддя: Бараненко С. М.
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/734/23/24 Справа № 734/1527/24
РІШЕННЯ

іменем України

07 травня 2024 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Бараненко С.М .,

за участю:

секретаря судових засідань - Чумак С.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1862770 від 09.04.2024 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Чернігівскій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1862770 від 09.04.2024 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП, мотивуючи позов зокрема тим, що постановою поліцейського взводу №1 роти №2 №1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП капрала поліції Ярощук Ярослава Олександровича серії ЕНА № 1862770 від 09.04.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі приладом TRUCAM у селі Лемеші на 98 км автомобільної дороги М-01 «Київ-Чернігів-Нові Яриловичі» на нього ОСОБА_1 , як водія, що керував автомобілем VOLKSWAGEN н.з. НОМЕР_1 та перевищив встановлені обмеження швидкості руху: накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. відповідно ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Позивач вважає, якщо фіксація не в автоматичному режимі законодавчо не передбачена в статтях дійсного на теперішній час КУпАП, тобто прилад TRUCAM не може триматися руками працівника поліції при фіксуванні швидкості автомобіля, то це є неналежними та недопустимими доказами.

Також позивач вважає, що постанова серії ЕНА № 1862770 від 09.04.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та необгрунтованою та підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Керуючи автомобілем VOLKSWAGEN н.з. НОМЕР_1 у селі Лемеші на 98 км автомобільної дороги М-01 «Київ-Чернігів-Нові Яриловичі» позивачем було помічено, що інспектор патрульної поліції тримаючи в руках прилад TRUCAM і направивши прилад в сторону його автомобіля фіксував швидкість , що на його думку призвело до некоректного вимірювання швидкості його автомобіля, виникла сумнівність в результаті вимірювання. Прилад TRUCAM не може тримати в руках поліцейський, а повинен бути стаціонарно вмонтований, проведення автофіксації швидкості тримаючи прилад в руках є незаконним. При цьому патрульний автомобіль на даній місцевості стояв в непримітному місці та без ввімкнення синіх проблискових маячків, що також є порушенням патрульної поліції. Позивач також вважає неналежним доказом виправлення часу скоєння правопорушення поліцейським в постанові (зарисування хвилин в двох примірниках постанови).

Відповідно статті 40 ч. 2 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII застосування технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису повинно відбуватися лише в місцях відповідно до Закону облаштованих, прилади фіксації швидкості мають бути стаціонарно вмонтовані, та облаштовані дорожнім знаком 5.70.

Не знаючи як довести некоректне вимірювання швидкості, позивачем було заявлено відразу усно, потім письмово: клопотання при розгляді адміністративної справи інспектором патрульної поліції забезпечити законне право позивача на отримання правової допомоги. Отримав відмову поліцейського про забезпечення правовою допомогою. Порушення працівниками поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі й не надання можливості реалізувати свої права передбачені ст. 268 КУпАП, а саме працівниками поліції не надано, не забезпечено можливості скористатися своїм правом на отримання правничої допомоги, яким позивач бажав скористатися заявивши клопотання в письмовій формі. Що вказує на те, що сама по собі оскаржувана постанова не може бути належним доказом вчинення адміністративного правопорушення, порушена процедура.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду № 524/9827/16-А від 18.02.2020 року про те, що на письмове клопотання водія при розгляді адміністративної справи скористатися правовою допомогою - поліцейський зобов`язаний забезпечити правову допомогу. Капрал поліції Ярощук Ярослав Олександрович відмовився від забезпечення його правовою допомогою при розгляді справи, чим була порушена процедура складання постанови та фіксування доказів .

Також відповідно статті 40 ч. 2 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 №580-УПТ застосування технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису повинно відбуватися лише в місцях відповідно до Закону облаштованих, прилади фіксації швидкості мають бути стаціонарно вмонтовані, та облаштовані дорожнім знаком 5.70.

Так, при розгляді зразкової справи Подільським районним судом № 758/8181/23 від 24.01.2024 року в апеляційному порядку Шостий апеляційний суд зазначив, що при проведенні авто фіксації швидкості руху автомобіля прилад TRUСАМ не може триматися руками працівника поліції при фіксуванні швидкості автомобіля. Якщо порушена процедура фіксування, то не можна стверджувати, що результати вимірювання були конкретними. У випадку позивача також виникла сумнівність в результаті вимірювання швидкості автомобіля і порушена процедура, що є підставою для скасування постанови серії ЕНА № 1862770 від 09.04.2024 року.

В постанові по справі № 463/1352/16 від 08.07.2020 Верховний суд зазначив, що в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації.

За таких обставин позовні вимоги у цій справі підлягають задоволенню.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та пояснив, що він їхав зі швидкістю 65 км/год.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надав суду відзив на позовну заяву, в якому висловив свою позицію та просив в задоволенні позову відмовити. Розгляд справи проводити без участі представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача, показання свідка та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Нормами ч. 3 ст. 73 КАС України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 25.06.2020 року по справі 520/2261/19, зводиться до того, що: ч. 2 ст. 77 КАС покладено обов`язок доказування відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно ст. 69 ч. 1 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні дав показання, що він разом з позивачем їхали на автомобілі в м. Чернігів. В с. Лемеші їх зупинили працівники поліції. Прилад поліцейський тримав у руках. Маячки на службовому автомобілі не працювали.

Як було встановлено у судовому засіданні, згідно оскаржуваної постанови серії ЕНА № 1862770 від 09.04.2024, ОСОБА_1 09.04.2024 року в 10:38 с. Лемеші дорога М01 98 км, водій керував т/з в населеному пункті с. Лемеші, а/д М01 89 км, позначено д.з. 5.49 на білому фоні, та рухався зі швидкістю 85 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше ніж на 20 км/год. Зафіксовано приладом TruCam LT1 20/20 ТС 000744. Відео TruCam, відео пв 473425, чим порушив п.12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах. Стаття, частина статті КУпАП: ст. 122 ч. 1. Прийняте по справі рішення, вид адміністративного стягнення та сума штрафу: ШТРАФ 340 грн.

В оскаржуваній постанові чітко зазначено місце скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП позивачем, а саме в населеному пункті с. Лемеші, а/д М01 89 км., позначено д.з. 5.49 на білому фоні, а сам позивач і в позові та поясненні в судовому засіданні, не заперечував та не спростував жодним доказам, що подія відбулася в іншому місці.

Згідно п. 12.4 ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Як вбачається із фото та відеозапису зроблених за допомогою приладу TruCam, доданому стороною відповідача, як докази, автомобіль Volkswagen номерний знак НОМЕР_1 рухався в населеному пункті с. Лемеші зі швидкістю 85 км/год, що є перевищенням дозволеної швидкості руху.

Швидкість руху транспортного засобу було зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI20/20 (серійний номер ТС000744).

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В позові позивач зазначає, що працівниками поліції під час складання оскаржуваної постанови було порушено його право на захист. З даним твердженням суд не може погодитися з наступних підстав.

Згідно ст. 268 КУпАП - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

На відеозапису, доданому стороною відповідача, як доказ, зафіксовано, що позивач говорить поліцейському, що той повинен забезпечити його право на захист, дане твердження позивач зазначив і у письмовому поясненні на місці розгляду справи.

В даному випадку працівник поліції не повинен був забезпечувати позивачу право на захист, згідно ст. 268 КУпАП, позивач сам мав право скористатися правовою допомогою, саме скористатися, а не вимагати від працівника поліції забезпечити йому право на захист у обов`язковому порядку, але даним правом він не скористався.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд погоджується з зазначеним у відзиві представником відповідача і приходить до висновку, що позивачем було допущено порушення п. 12.4 ПДР, оскаржувана постанова є законною та винесена відповідно до процесуальних правил.

Зі сторони позивача не було надано суду жодного доказу, що він не допустив порушення п. 12.4 ПДР за обставин зазначених в оскаржуваній постанові, а показання свідка та пояснення позивача, що він на час вимірювання швидкості, рухався на автомобілі зі швидкістю 65 км/год, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Аналізуючи в сукупності вищевикладене суд остаточно приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Так як в задоволенні позову відмовлено, то судові витрати згідно ст. 141 КАС України не підлягають стягненню на користь позивача з відповідача.

Керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст. 7, 245, 222, 251, 258, 268, 280 КУпАП, ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області про скасувати постанову серії ЕНА № 1862770 від 09.04.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі приладом TRUCAM у селі Лемеші на 98 км автомобільної дороги М-01 «Київ - Чернігів - Нові Яриловичі» на ОСОБА_1 , як водія, що керував автомобілем VOLKSWAGEN н.з. НОМЕР_1 та перевищив встановлені обмеження швидкості руху, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Козелецький районний суд.

Рішення в повному обсязі виготовлено 10 травня 2024 року.

Головуючий: Сергій БАРАНЕНКО