Справа № 440/2740/24
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/2740/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якої просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , що стосується притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та накладення дисциплінарного стягнення "Догана", відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 17.01.2024 № 31, та як наслідок позбавлення частини премії;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , що стосується притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та накладення дисциплінарного стягнення "Сувора догана", відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 17.01.2024 № 35, та як наслідок позбавлення частини премії;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 17.01.2024 № 31, в частині, що стосується притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 17.01.2024 № 35, в частині, що стосується притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 18 січня 2024 року позивачу було доведено наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 17.01.2024 №31. Відповідно вказаного наказу ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення " ОСОБА_2 ". 10 лютого 2023 року за підписом полковника ОСОБА_3 начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 за вих. від 10.02.2024 № 1808/2299, позивачу було доведено витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2024 № 78 "Про преміювання командирів військових частин", в результаті чого ОСОБА_1 стало відомо про виплату премії у розмірі 234% з урахуванням накладених дисциплінарних стягнень, а саме: "догана", оголошена наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2024 № 31 та сувора догана, оголошена командиром військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2024 № 35. Поряд із цим наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 26.12.2023 № 500 "Про призначення службової перевірки", призначено проведення службової перевірки стосовно посадових осіб відповідальних за розгортання автоматизованих робочих місць захищеного автоматизованого комплексу "Слід" у військових частинах А0932, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , А4594, провести службову перевірку доручили старшому офіцеру тилу логістики військової частини НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_4 . За результатом проведеної службової перевірки, був виданий наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2024 № 35 "Про результати службової перевірки" (з основної діяльності), яким позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності стягнення у вигляді "сувора догана" за неналежне виконання службових обов`язків, обґрунтовано порушення вимог статей 11, 16, 36, 59, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України без конкретизації самого порушення, що не дає можливості зрозуміти, за що саме притягнуто до відповідальності.

Позивач з вказаними наказами не погоджується, вважає їх протиправними, а тому за захистом своїх прав та інтересів звертається до суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

25 березня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заву, де зазначено, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач зазначає, що відповідно до статті 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби. Військова частина НОМЕР_5 вважає, що накази в частині накладення дисциплінарного стягнення на позивача, прийняті на підставі проведених службових розслідувань із повним встановленням обставин скоєного правопорушення, а отже позов не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

18 січня 2024 року позивачу було доведено наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 17.01.2024 №31.

Відповідно вказаного наказу ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення " ОСОБА_2 ". 10 лютого 2023 року за підписом полковника ОСОБА_3 начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 за вих. від 10.02.2024 № 1808/2299, позивачу було доведено витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2024 № 78 "Про преміювання командирів військових частин", в результаті чого ОСОБА_1 стало відомо про виплату премії у розмірі 234% з урахуванням накладених дисциплінарних стягнень, а саме: "догана", оголошена наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2024 № 31 та сувора догана, оголошена командиром військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2024 № 35.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 26.12.2023 № 500 "Про призначення службової перевірки", призначено проведення службової перевірки стосовно посадових осіб відповідальних за розгортання автоматизованих робочих місць захищеного автоматизованого комплексу "Слід" у військових частинах А0932, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , А4594, провести службову перевірку доручили старшому офіцеру тилу логістики військової частини НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_4 . За результатом проведеної службової перевірки, був виданий наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2024 № 35 "Про результати службової перевірки" (з основної діяльності), яким позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності стягнення у вигляді "сувора догана" за неналежне виконання службових обов`язків

Позивач не погоджується з притягненням його до дисциплінарної відповідальності та вважає, вказані накази винесені з порушенням, а тому за захистом своїх прав та інтересів вирішив звернутися до суду.

Вирішуючи спір по суті та надаючи оцінку спірним правовідносинам і встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" № 551-XIV від 24.03.99, яким затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі Дисциплінарний статут). Дисциплінарний статут визначає, що усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Згідно з вимогами статей 1, 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.

За приписами статті 12 Дисциплінарного статуту заступники Міністра оборони України, командувачі видів Збройних Сил України користуються щодо підлеглих військовослужбовців дисциплінарною владою командувача військ оперативного командування, а керівники структурних підрозділів Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України дисциплінарною владою командира корпусу.

Статтею 45 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 69 Дисциплінарного статуту на вищих офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження у посаді.

Згідно зі статтею 72 Дисциплінарного статуту командир корпусу, крім прав, якими наділено командира бригади, дивізії, має право щодо вищих офіцерів робити зауваження, оголошувати догану, сувору догану.

За нормами статті 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Статтею 85 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) також сержантові (старшині).

Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут), який встановлює загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах

Відповідно до статті 9 Статуту військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

За приписами статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до статей 26, 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів) визначено Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, який затверджений Наказом Міністра оборони України 21.11.2017 № 608 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371 (далі Порядок № 608).

Пунктом 1 розділу II Порядку № 606 визначено, що службове розслідування може призначатися у разі:

невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду;

невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань;

неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті;

дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця;

втрати або викрадення зброї чи боєприпасів;

порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки;

недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів;

внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення;

повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення;

вчинення корупційного злочину або правопорушення, пов`язаного з корупцією;

скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи;

надходження повідомлення (у тому числі анонімного) щодо порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції", а наведена в ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

За приписами пунктів 1-3 розділу III Порядку № 608 рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку № 608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Згідно з пунктом 1 розділу VI Порядку № 608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування.

Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник).

У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

Відповідно до наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 24 жовтня 2023 року № 956 підполковника ОСОБА_1 начальника штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_6 призначено командиром військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 ВОС-0210002.

Відповідно до статті 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) зобов`язаний:

знати, дотримуватися особисто та вимагати від особового складу неухильного дотримання норм міжнародного гуманітарного права;

планувати роботу і здійснювати заходи щодо підтримання та удосконалення бойової та мобілізаційної готовності і вимагати їх виконання, своєчасно вносити до планів роботи необхідні зміни (уточнення), вживати заходів для охорони державної таємниці, забезпечення прихованого управління військами;

знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань;

завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності;

встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України;

показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників);

бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності;

проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини;

аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові);

не допускати до участі у бойових діях військовослужбовців з числа призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які не пройшли курс базової загальновійськової підготовки або не мають бойового досвіду;

особисто керувати кадровою роботою та відбором кандидатів для вступу до військових навчальних закладів;

під час вирішення питань, пов`язаних з трудовою діяльністю працівників, суворо додержуватися законодавства про працю;

Також, відповідно до статі 66 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) в мирний і воєнний час відповідає за: бойову та мобілізаційну готовність, укомплектованість особовим складом, успішне виконання бригадою (полком, кораблем 1 і 2 рангу, окремим батальйоном) бойових завдань; бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; внутрішній порядок; стан і збереження зброї, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів; стан фінансового господарства; всебічне забезпечення бригади, стан пожежної та екологічної безпеки.

У відповідності до статі 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир бригади зобов`язаний:

підтримувати бригаду у бойовій та мобілізаційній готовності;

керувати бойовою підготовкою і вихованням особового складу;

забезпечувати збереження озброєння, боєприпасів та інших матеріальних засобів бригади, їх своєчасне поповнення до визначених норм; керувати розробленням і виконанням планів бойової та мобілізаційної готовності і бойової підготовки, особисто розробляти план раптової перевірки бойової готовності;

своєчасно вживати заходів для виконання завдань соціально-психологічного забезпечення бойової підготовки та професійної діяльності військовослужбовців, організації заходів з морально-психологічного забезпечення;

проводити навчання з батальйонами, вести підготовку штабу, проводити заняття з командирами батальйонів, рот, з їх заступниками та начальниками родів військ і служб (на кораблі

- з помічниками, заступниками, командирами бойових частин і начальниками служб);

керувати добором кандидатів для зарахування на військову службу за контрактом, а також розподілом за підрозділами поповнення, яке прибуло до бригади, вручення йому озброєння і техніки, приводити нове поповнення до Військової присяги згідно з додатками 1, 4 і 5 до цього Статуту;

знати про дійсний стан справ у підрозділах бригади і здійснювати контроль за забезпеченням охорони державної таємниці;

особисто керувати кадровою роботою, затверджувати кандидатів на вищі посади та для вступу до військових навчальних закладів; знати стан укомплектованості підрозділів бригади та вживати заходів до підвищення її рівня, організовувати ефективне та раціональне службове використання підготовленого особового складу, який надходить на комплектування бригади;

знати справжній стан військової дисципліни в бригаді, вживати заходів для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням, негайно доповідати старшому командирові (начальникові) про події, кримінальні правопорушення, адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією та військові адміністративні правопорушення в бригаді і повідомляти про них відповідного прокурора (у разі належності бригади до Збройних Сил України повідомляти також начальника відповідного органу управління Служби правопорядку), особисто з`ясовувати причини катастрофи та інших випадків, пов`язаних із загибеллю людей чи з іншими тяжкими наслідками; вживати заходів для створення атмосфери відвертості та взаємної довіри між військовослужбовцями у підрозділах, нетерпимості до недоліків, байдужості та пасивності;

щоденно видавати письмові накази по стройовій частині, а у разі потреби - з питань бойової підготовки, окремо по тилу, технічній частині та службі ракетно-артилерійського озброєння;

Відповідно враховуючи вище вказане, командир військової частини НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_1 повинен контролювати виконання наказів старших начальників, щодо переміщення особового складу, а саме: п. 109 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України № 1153/2008, в частині дотримання строків виключення військовослужбовців зі списків особового складу військової

частини; п.9.1.4 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 № 300 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.12.1997 за №615/2419, в частині дотримання строків приймання і здавання справ та посади.

Однак Позивачем було порушено виконання вище вказаних нормативних документів.

20 грудня 2023 року з письмовим рапортом (вх.8047/1/окп) до командира військової частини НОМЕР_1 звернувся начальник управління персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_5 в якому повідомив, що командиром військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_1 не виконано накази (по особовому складу) старших начальників.

Командир військової частини НОМЕР_1 , з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення на підставі рапорту полковника ОСОБА_6 наказом №485 від 20.12.2023 року призначив по даному факту службове розслідування.

На підставі рапорту підполковника ОСОБА_7 (вх.8507/окп від 31.12.2023) був виданий наказ від 03.01.2024 №1 "Про продовження службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.12.2023 №485".

Відповідно до розділу VІ Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 року № 608 (зі змінами): за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до

дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу; вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

За результатами службового розслідування щодо з`ясування причин та умов неналежного виконання наказів (по особовому складу) старших начальників з боку командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_1 , у відповідності до Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 року № 608 (зі змінами) та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, командиром військової частини НОМЕР_1 було видано наказ від 17.01.2024 року № 31 про результати службового розслідування відповідно до якого позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення "Догана".

Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності Позивача та накладення дисциплінарного стягнення "Сувора догана" відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2024 року №35.

Відповідно до розпорядження командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 21.12.2023 №116/10/8958/р було поставлене завдання до 18:00 21.12.2023 розгорнути автоматизовані робочі місця захищеного автоматизованого комплексу "Слід" та до 15:00 22.12.2023 подати заявки згідно зразків, виданих начальникам речових служб під час навчання. Автоматизовані робочі місця у військових частинах НОМЕР_7 , НОМЕР_2 , НОМЕР_8 , НОМЕР_4 , НОМЕР_9 були розгорнуті з запізненням, чим були порушенні вимоги розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 та становило загрозу виконання доручення начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 28.11.2023 №111476/С .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2023 №500 було призначене проведення службової перевірки за фактом несвоєчасного розгортання автоматизованих робочих місць захищеного автоматизованого комплексу "Слід" у військових частинах А0932, А4053, А4674, А4712, А4594 з метою перевірки інформації про вчинення правопорушення, обставин порушення виконавчої дисципліни, встановлення осіб, які вчинили правопорушення.

Проведення службової перевірки було визначено старшому офіцеру тилу логістики військової частини НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_4 .

Згідно висновків службової перевірки: причинами несвоєчасного розгортання автоматизованих робочих місць захищеного автоматизованого комплексу "Слід" у здійснення заходів командирів військових частин, направлених на підготовку до розгортання системи, що передбачені Порядком, з боку локальних адміністраторів вказаних військових частин. Не зважаючи на строки передбачені розпорядчими документами для розгортання ОАРМ ЗАТК "Слід", а саме до 08.12.2023, до 15.12.2023 та до 2l.12.2023, визначені заходи були завершені з порушення цих строків, а саме у військовій частині НОМЕР_2 -14.01.2024.

В свою чергу, враховуючи раніше зазначені посадові обов`язки командира бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) відповідно до статей 59, 66, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України Позивач відповідає за здійснення, контроль та виконання відповідних заходів з приводу порушення та несвоєчасного виконання яких було призначене проведення службової перевірки відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2023 №500.

За результатами службової перевірки наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2024 року № 35 за порушення вимог статей 11, 16, 36, 59, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України Позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення "Сувора догана".

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 факт підтвердження про те, що позивачу було відомо про накази командира Військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2024 року №31 та від 17.01.2024 року № 35. Відповідне твердження обґрунтовується викладеним пзивачем у Скарзі про визнання протиправними накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності (вихідний №1848/1746 від 12.02.2024 року від командира військової частини НОМЕР_2 ) та листі від командира військової частини НОМЕР_1 (вихідний №1848/1544 від 07.02.2024 року).

Отже, під час судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження порушення процедури проведення службового розслідування, протиправність оскаржуваних наказів.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем належним чином доведено правомірність оскаржуваних позивачем наказів.

Разом з цим, суд звертає увагу на рішення ЄСПЛ у справі "Вільхо Ескелінен та інші проти Фінляндії, заява № 63235/00, рішення від 19 квітня 2007 року: "47. У зв`язку з цим Суд запровадив функціональний критерій, заснований на характері обов`язків службовця та його відповідальності. Особи, що займають посади, пов`язані з виконанням обов`язків щодо захисту загальнодержавних інтересів або з участю у здійсненні визначених публічним правом повноважень, володіють частиною суверенної влади держави. Держава має законний інтерес щодо налагодження з такими службовцями спеціальних відносин, заснованих на вірності та відданості. З іншого боку, щодо інших посад, які не мають у собі аспектів «державного управління", держава не має такого інтересу. (див. згадану вище справу "Пеллегрін" (Pellegrin), п. 65). Таким чином, Суд постановив, що із сфери застосування пункту 1 статті 6 вилучаються лише такі спори, що порушуються державними службовцями, чиї обов`язки є типовим прикладом специфічної діяльності, пов`язаної з державною службою, оскільки останні діють як представники державної влади і відповідають за захист загальнодержавних інтересів та інтересів інших державних органів. Яскравим прикладом такої діяльності є збройні сили та поліція (п. 66). Суд дійшов висновку, що жодні спори між адміністративними органами та службовцями, які займають посади, пов`язані з виконанням покладених публічним правом повноважень, не входять до сфери застосування пункту 1 статті 6 (п. 67)".

Доказів, які б спростували доводи відповідача, позивач під час розгляду справи не надав.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Доказів понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, матеріали справи не містять, у зв`язку з чим їх розподіл судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_10 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко