Справа № 320/41935/23
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 травня 2024 року Справа № 320/41935/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Войтович І.І., розглянувши в місті Києві матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів ,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати п. 1 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 860 від 06.05.2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

2. Визнати протиправним та скасувати п. 4 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 1839 від 31.07.2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за результатами перевірки ведення книг обліку особового складу» про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

3. Визнати протиправним та скасувати гі. 4 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 3171 від 31.07.2023 року «Про результати службового розслідування за фактом неподання доповіді посадовими особами 4 аеромобільного батальйону про повернення солдата ОСОБА_2 » про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани.

4. Визнати протиправним та скасувати п. 2 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 3165 від 31.07.2023 року «Про результати службового розслідування за фактом неподання доповіді посадовими особами 4 аеромобільного батальйону про повернення солдата ОСОБА_2 » про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани.

5. Визнати протиправним та скасувати п. 3 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 1901 від 03.08.2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

6. Визнати протиправним та скасувати п. 3 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 1901 від 03.08.2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани.

7. Визнати протиправним та скасувати п. 3 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 2020 від 17.08.2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани.

8. Визнати протиправним та скасувати п. 3 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 2019 від 17.08.2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани.

9. Визнати протиправним та скасувати п. 3 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 2018 від 17.08.2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

10. Визнати протиправним та скасувати п. 3 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 1901 від 03.08.2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

05.12.2023 ухвалою суду дана позовна заява була відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 169 КАС України залишена без руху у зв`язку із невідповідністю останньої ч. 6 ст. 161 КАС України та визначено позивачу порядок та строк усунення недоліків позовної заяви, а саме, надати до суду протягом десяти днів з моменту отримання ухвали обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення до суду з даною позовною заявою та належні докази поважності причин його пропуску або ж надати докази, які свідчать про дотримання строку звернення до суду.

21.12.2023 позивачем подано до суду клопотання, в якому зазначає, що зі змістом оскаржуваних наказів мала змогу ознайомитись лише 02.11.2023 після отримання відповіді на адвокатський запит, тому вважає, що строк звернення до суду пропущено нею з поважних причин та просить поновити строк звернення до суду. Суд зазначає, що в позовній заяві позивач зазначила аналогічно, що вважає поважними причини пропуску строку звернення до суду.

Суд зазначає, що за матеріалами справи адвокат зробив запит до Військової частини НОМЕР_1 11.09.2023 за № 433/23. До позову додано відповідь на запит датована військовою частиною 28.09.2023 № 8768 із долученням витягів із спірних наказів. Будь яких даних, коли було отримано позивачем/представником позивача вказаної відповіді з додатками, коли позивач ознайомилась із ними, в матеріалах позову не міститься. Позов подано до суду 11.11.2023.

Враховуючи наявні матеріали справи, докази надані позивачем та клопотання в якому просить поновити строк з вказаних причин пропуску, суд вказує наступне.

Згідно із частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративно судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Зі змісту процесуального закону поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного здійснення процесуальних дій, що підтвердженні належними доказами. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано доказів коли було отримано адвокатом відповідь на запит, коли з цією відповіддю ознайомилась сама позивач, враховуючи, що ч. 5 ст. 122 КАС України передбачає звернення до суду в місячний термін.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Окрім того, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами №22083/93, №22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства", пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28.03.2018 в адміністративній справі № 809/1087/17, 22.11.2018 в адміністративній справі № 815/91/18 та 13.03.2019 в адміністративній справі № 820/3170/16.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя, також, слід враховувати, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення Європейського суду з прав людини від 21.02.1986 справа "Стаббігс та інші проти Великобританії").

Також, суд звертає увагу на те, що таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом "Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt", згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Суд наголошує, що за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно ч. 2 ст. 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи вищезазначене, оскільки у суду відсутні докази коли було отримано позивачем/представником позивача вказаної відповіді з додатками, коли позивач ознайомилась із ними та в наданому 21.12.2023 до суду клопотанні не обґрунтовано та не надано доказів поважності пропуску строку звернення, суддя вважає необхідним продовжити позивачу строк для усунення недоліків на десять днів з дня отримання ухвали суду.

Указані недоліки повинні бути усунені шляхом надання суду:

- обґрунтовану заяву щодо визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду, про поновлення такого строку звернення із належними доказами поважності причин його пропуску або ж надати докази, які свідчить про дотримання строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 118, 121, 161, 169, 171 КАС України, суд

у х в а л и в:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви.

Встановити позивачеві ОСОБА_1 десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали шляхом надання до суду належних та достатніх доказів в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Войтович І.І.