Справа № 400/11403/23
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року

м. Київ

справа № 400/11403/23

адміністративне провадження № К/990/4359/24

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів: Бучик А.Ю., Стеценка С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу №400/11403/23

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року (суд у складі головуючого судді Птичкіної В.В.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2024 року (колегія суддів у складі головуючого судді Танасогло Т.М., суддів: Димерлія О.О., Крусяна А.В.) у справі №400/11403/23

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У вересні 2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в Миколаївській області), в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплаті з 01 липня 2021 року до розміру пенсії щомісячної доплати у розмірі 2 000,00 гривень згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 у з 01 липня 2021 року до розміру пенсії щомісячної доплати у розмірі 2 000,00 гривень згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

До липня 2022 року відповідач виплачував позивачу щомісячну доплату до пенсії відповідно до Постанови № 713, що підтверджується наданими відповідачем на виконання ухвали суду документами з пенсійної справи позивача.

З 01 серпня 2022 року пенсію позивача перераховано на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року по справі № 400/12635/21.

З цієї ж дати відповідач припинив виплату позивачу щомісячної доплати до пенсії відповідно до Постанови № 713, що підтверджується наданими відповідачем на виконання ухвали суду документами з пенсійної справи позивача.

15 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою, у якій просив провести перерахунок та виплату йому до розміру пенсії щомісячної доплати у розмірі 2 000,00 грн., згідно з Постановою № 713, з 01 липня 2021 року.

Листом ГУ ПФУ в Миколаївській області від 03 серпня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено, оскільки розмір пенсії внаслідок перерахунку, проведеного на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року по справі № 400/12635/21 збільшено на суму, що перевищує 2 000,00 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 повернуто в частині позовних вимог за період з 01 липня 2021 року до 04 березня 2023 року на підставі статтей 123, 169 КАС України.

Суди попередніх інстанцій вважали, що з даним позовом в частині вимог про виплату спірної доплати за період з 01 липня 2021 року по 04 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з пропуском вставленого КАС України строку. При цьому не повідомив суду та не підтвердив існування обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи та були пов`язаними з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до адміністративного суду. Відтак суди повернули позовну заяву позивачу в частині позовних вимог за період з 01 липня 2021 року по 04 березня 2023 року.

Врахувавши, що обставина, на підставі якої позивач звернувся до суду (невиплата доплати в сумі 2000 грн.) продовжує існувати і на час подання цього позову, суди дійшли висновку, що спір між сторонами повинен бути розглянутий в межах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Той факт, що позивач листувався із відповідачем щодо донарахування доплати до пенсії передбаченої Постановою №713, не змінює момент, з якого ОСОБА_1 повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

3. Не погодившись з судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, позивач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2024 року по справі №400/11403/23 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди попередніх інстанцій застосували норму права без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року по справі №522/2738/17 та від 24 грудня 2020 року по справі №510/1286/16-а; постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року по справі №380/1907/23.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 лютого 2024 року, сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Бучик А.Ю., Стеценка С.Г.

Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2024 року у справі №400/11403/23.

Відзиву на касаційну скаргу відповідач до суду не надав.

4. Верховний суд ухвалою від 07 травня 2024 року прийняв до провадження вищезазначену касаційну скаргу та призначив до розгляду в порядку письмового провадження з 08 травня 2024 року.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

5. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

6. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Приписи пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України визначають, що позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, підставою для повернення позовної заяви відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України є неподання особою в зазначений строк заяви або визнання неповажними підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

7. Матеріали справи підтверджують, що ухвалою суду першої інстанції від 18 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав пропуску позивачем шестимісячного строку звернення до суду. Судом встановлено позивачу десятиденний строк для усунення визначених в ухвалі недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, із зазначенням поважних причин його пропуску та наданням доказів на підтвердження поважності цих причин.

На виконання вимог вказаної ухвали позивачем до суду першої інстанції подано заяву від 02 листопада 2023 року про поновлення строку звернення.

На обгрунтування заяви позивач зазначає, що строк на звернення до суду належить обчислювати з дати отримання позивачем листа відповідача (листа-відповіді, листа-роз`яснення на запит про правильність або помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність або несвоєчасність її перерахунку).

Позивач зазначив, що строк звернення до адміністративного суду у спірних правовідносинах не застосовується.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що протягом усього періоду воєнного стану, запровадженого в Україні у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду.

8. Надаючи оцінку висновкам судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для повернення позовної заяви в частині пропуску строку звернення до суду, колегія суддів КАС ВС, з огляду на доводи касаційної скарги, вважає за необхідне зазначити таке.

За приписами частини першої статті 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин першої-другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть установлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

9. Спірні правовідносини виникли у зв`язку з припиненням виплати позивачу щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою № 713, з 01 липня 2021 року.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року по справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

При цьому, поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року №340/1019/19).

Верховний Суд наголошує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31 березня 2021 року по справі №240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29 жовтня 2020 року по справі №816/197/18, від 20 жовтня 2020 року по справі №640/14865/16-а, від 25 лютого 2021 року по справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року по справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20 жовтня 2020 року по справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25 лютого 2021 року по справі №822/1928/18) та дійшла наступного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

10. З урахуванням наведеного колегія суддів КАС ВС вважає помилковими доводи позивача про те, що про порушення своїх прав останній дізнався із змісту листа відповідача від 03 серпня 2023 року, оскільки отримання такого листа не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується та не змінює початок перебігу строку звернення до суду.

Про факт встановлення чи невстановлення позивачу доплати до пенсії з 01 липня 2021 року останньому не могло не бути відомо принаймні з серпня 2021 року, тобто з моменту отримання пенсії за липень 2021 року.

У свою чергу доказів вчинення будь-яких дій до липня 2023 року з метою з`ясування розміру пенсії та її складових позивачем не надано.

Судовою колегією враховується, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

На обгрунтування поважності причин строку звернення до суду, позивач посилаючись на положення статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначив, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

11. Наведені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду причини пропуску строку не можуть вважатися поважними, оскільки як вже було неодноразово наголошено вище, згадані виплати мають щомісячний характер і про їх припинення, зменшення чи нарахування у неправильному розмірі позивачу мало бути відомо не пізніше неотримання/отримання вперше такої виплати у межах спірного періоду.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 05 березня 2024 року по справі №300/5476/22 та від 21 лютого 2024 року по справі №240/27663/23.

Колегія суддів зауважує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

За таких обставин подання позивачем у вересні 2023 року позовної заяви за відсутності належного обґрунтування причин зволікання із оскарженням рішень, бездіяльності відповідача щодо безпідставного, на думку позивача, ненарахування та невиплати, починаючи з липня 2021 року, суми доплати до пенсії, матиме наслідком порушення принципу правової визначеності, що є неприпустимим з огляду на принципову позицію Європейського Суду з прав людини у цьому питанні.

12. З урахуванням наведених норм права та з огляду на те, що позивач просив відновити виплату доплати до пенсії у розмірі 2 000,00 грн. з 01 липня 2021 року, а з цим позовом звернувся лише 22 вересня 2023 року, беручи до уваги періодичний характер пенсійних виплат, об`єктивність та відчутність різниці в отримуваній кожного місяця сумі пенсії та наведені правові висновки Верховного Суду, колегія суддів КАС ВС погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення з цим адміністративним позовом до суду першої інстанції в частині позовних вимог за період з 01 липня 2021 року до 04 березня 2023 року.

Покликання позивача на неврахування судами попередніх інстанцій висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року по справі №522/2738/17 та від 24 грудня 2020 року по справі №510/1286/16-а, постанові Верховного Суду від 12 грудня 2023 року по справі №380/1907/23 є необґрунтованими, з огляду на те, що такі висновки не є релевантними до даної справи та постановлені за інших фактичних обставин.

У справі № 380/1907/23 правовідносини виникли щодо складання та наданні до пенсійного органу довідок про розмір грошового забезпечення осіб для перерахунку пенсій.

Правовідносини у справах № 522/2738/17 та № 510/1286/16-а стосуються включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, додаткових виплат (надбавок, додаткових грошових винагород, матеріальної допомоги).

Отже, доводи скаржника не знайшли свого підтвердження у ході розгляду цієї справи, тому касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

13. Таким чином, рішення судів попередніх інстанцій є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Зважаючи на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2024 року по справі № 400/11403/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Стрелець Т.Г.

Судді Бучик А.Ю.

Стеценко С.Г.