Справа № 420/13814/23
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2024-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 травня 2024 року

м. Київ

справа №420/13814/23

адміністративне провадження №К/990/15206/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мацедонської В.Е.

суддів: Білак М.В., Губської О.А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року

та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, третя особа Державне бюро розслідувань, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, третя особа Державне бюро розслідувань, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Бориса Плохути № 57-ос/дск від 20 квітня 2023 року "Про накладення (застосування) дисциплінарного стягнення до працівника Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві", яким на ОСОБА_1 , старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в Державному бюро розслідувань;

- визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Бориса Плохути № 58-оск/дск від 20 квітня 2023 року "Про звільнення зі служби в Державному бюро розслідувань майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_1 ";

- визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Бориса Плохути № 75-оск/дск від 04 травня 2023 року "Про внесення змін до наказу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві від 20 квітня 2023 року № 58-оск-дск";

- зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві поновити ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого першого слідчого відділу (з дисклокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві з 04 травня 2023 року;

- стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 04 травня 2023 року по дату ухвалення судового рішення;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві з 04 травня 2023 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року змінено. Виключено з мотивувальної частини рішення правовий висновок суду відносно того, що факти та обставини подій за участю ОСОБА_1 від 16 січня 2023 року відносились до предмету службового розслідування і могли бути підставою для притягнення його до відповідальності, з підстав, наведених у мотивувальній частині постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду.

В решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року залишено без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2024 року касаційну скаргу повернуто скаржнику.

16 квітня 2022 року позивач повторно звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.

У тексті касаційної скарги міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що повний текст оскаржуваної постанови від 13 лютого 2024 року виготовлено 16 лютого 2024 року. Первісну касаційну скаргу позивачем подано 16 березня 2024 року, однак ухвалою від 08 квітня 2024 року касаційну скаргу повернуто скаржнику, зі змістом якої скаржник ознайомився 11 квітня 2024 року. 16 квітня 2024 року ОСОБА_1 повторно подав касаційну скаргу до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).

З огляду на викладене, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки скаржником подана первісна касаційна скарга протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту постанови суду апеляційної інстанції, а також повторно подана касаційна скарга після повернення Верховним Судом без зволікань та у розумний строк.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Так, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що скаржник посилається на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження. В обгрунтування зазначає, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права:

- частини 3-4 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підпункту 3 пункту 2 Розділу III Інструкції про порядок проведення службових розслідувань стосовно працівників Державного бюро розслідувань, затвердженої наказом Державного бюро розслідувань від 14.01.2020 року №9 без урахування висновків щодо застосування вказаних норм права, які викладені у постановах Верховного Суду від 01.08.2023 року у справі № 420/4617/19, від 18.01.2022 року у справі №580/74/19, від 07.10.2020 року у справі № 560/1803/19;

- пункту 2 частини 1 статті 18, частини 1 статті 27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 4 Розділу VII Інструкції про порядок проведення службових розслідувань, без урахування висновків щодо застосування вказаних норм права, які викладені у постанові Верховного Суду від 10.08.2020 року у справі №826/11855/18.

При цьому позивач посилається на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, та вказує, що на даний час відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм пунктів 2.1, 2.8, 2.13 Правил професійної етики працівників Державного бюро розслідувань, затверджених рішенням Ради громадського контролю при ДБР від 15.01.2021 року, введених в дію наказом ДБР від 16.01.2021 року № 30.

Також в касаційній скарзі відповідачем зазначено, що вона подана на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною другою і третьою статті 353 КАС України, а саме неправильне застосування норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази (п. 1 частини 2 статті 353 КАС України).

Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими та потребують перевірки.

Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пункту 1, 3 та 4 частини 4 статті 328 КАС України.

Через відсутність складу колегії суддів, які визначені протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду цієї касаційної скарги, у зв`язку з відпусткою суддів Білак М.В. та Губської О.А., розгляд цієї скарги відбувся після їх виходу на роботу.

Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року у справі №420/13814/23.

Витребувати із Одеського окружного адміністративного суду справу №420/13814/23.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді М. В. Білак

О. А. Губська