Справа № 215/1152/23
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2024-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 травня 2024 року

м. Київ

справа №215/1152/23

адміністративне провадження №Зі/990/53/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Загороднюка А.Г., Білак М.В., Соколова В.М. від участі у розгляді справи № 215/1152/23 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради Косяк Наталії Володимирівни на підставі статей 6, 7 Кодексу адміністративного судочинства України,

в с т а н о в и в:

27 березня 2024 року до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року у справі №215/1152/23.

Ухвалою Верховного Суду від 10 квітня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано скаржнику усунути її недоліки шляхом: уточнення вимог касаційної скарги щодо дати судового рішення суду апеляційної інстанції, яке скаржник має намір оскаржити; надання належних та допустимих доказів, що підтверджують наведені ним причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження, зокрема конверт, або зазначення інших поважних причин для поновлення строку на касаційне оскарження із наданням доказів, що підтверджують ці обставини.

07 травня 2024 року до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід, у якій вона просить відвести суддів Загороднюка А.Г., Білак М.В., Соколова В.М. від розгляду справи №215/1152/23.

У заяві про відвід ОСОБА_1 зазначає, що судді Загороднюк А.Г., Білак М.В., Соколов В.М. мають неналежну професійну спрямованість, зацікавленість у кінцевому рішенні і відмовляються з`ясувати строк по поштовим відправленням, по єдиному реєстру поштових відправлень. На думку заявника, судді не знають порядку обчислення строків на касаційне оскарження, дотримання яких має з`ясовуватися виходячи з поштових повідомлень та за інформацією з реєстру поштових відправлень. Вказує, що судді відмовляються витребувати докази, необхідні для повного, всебічного розгляду справи для того, щоб не наводити лад у судовій системі для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики та створюють штучні перешкоди, затягують строки розгляду скарги. Ці обставини зумовлюють виникнення у заявника сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності суддів під час розгляду цієї справи.

Ухвалою Верховного Суду від 09 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Загороднюка А.Г., Білак М.В., Соколова В.М. від участі у розгляді справи №215/1152/23 визнано необґрунтованою та передано заяву на автоматизований розподіл для визначення у встановленому КАС України порядку судді, який вирішуватиме питання про відвід за цією заявою.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 10 травня 2024 року заяву про відвід суддів Загороднюка А.Г., Білак М.В., Соколова В.М. передано на розгляд судді Губській О.А.

Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

За текстом частин одинадцятої, дванадцятої статті 40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відводу Загороднюка А.Г. , Білак М.В. , Соколова В.М. від участі у розгляді справи №215/1152/23, Суд виходить з такого.

Підстави для відводу судді встановлені статтями 36 та 37 КАС України.

Зокрема, положення статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме:

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Метою запровадження інституту відводу судді (суддів) є гарантування безсторонності суду, зокрема, запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У зв`язку із цим Верховний Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручання, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, справи «Білух проти України», заява №33949/02) обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

1) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність; вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

2) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Зазначені у заяві ОСОБА_1 про відвід суддям Верховного Суду аргументи фактично свідчать про її незгоду з процесуальними діями (рішеннями) суддів щодо залишення без руху касаційної скарги, що в силу приписів частини четвертої статті 36 КАС України не може бути підставою для відводу.

Отже, такі доводи заявника не можуть бути визнані обґрунтованими підставами для відводу та не можуть свідчити про необ`єктивність колегії суддів Касаційного адміністративного суду Загороднюка А.Г., Білак М.В., Соколова В.М. під час розгляду цієї справи.

У той же час Верховний Суд наголошує, що не можуть бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Проаналізувавши доводи, наведені позивачем у заяві про відвід суддів Загороднюка А.Г Білак М.В., Соколову В.М., Суд приходить висновку, що заява ОСОБА_1 не містить будь-яких об`єктивних доказів та доводів, які б підтверджували наявність обставин, що обґрунтовано викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності цих суддів, зокрема таких, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цієї колегії суддів як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію».

Щодо посилання скаржника про порушення порядку визначення складу суду в порядку статті 31 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 31 КАС України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині 2 статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20 травня 2019 року № 14 було утворено судові палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду та визначено їх кількісний склад.

Відповідно до Загального класифікатора спеціалізацій суддів та категорій справ (далі - Класифікатор), затвердженого наказом від 21 грудня 2018 року №622 Державної судової адміністрації України, судом першої інстанції цій справі присвоєно категорію 102010000 «Справи щодо захисту політичних (крім виборчих) та громадянських прав, зокрема щодо: забезпечення права особи на звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів.».

Згідно з Класифікатором судді Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян спеціалізуються на розгляді справ: щодо захисту політичних (крім виборчих) та громадянських прав (коди 12090200 Класифікатора).

Отже, зважаючи на предмет спору, відповідно до Класифікатора вказана справа віднесена до категорії «Справи, щодо захисту політичних (крім виборчих) та громадянських прав, зокрема щодо: забезпечення права особи на звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових осіб і службових осіб цих органів» (код 102010000), на розгляді якої спеціалізуються судді Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян.

Відтак, твердження заявника, що судді Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян не наділені повноваженнями розглядати цю справу є помилковими.

Проаналізувавши всі доводи та аргументи, що містяться в заяві про відвід, Суд дійшов висновку, що вона не містить обставин, визначених статтями 36, 37 КАС України, за наявності яких судді підлягають відводу.

З урахуванням зазначеного, заява ОСОБА_1 про відвід суддів Загороднюка А.Г., Білак М.В., Соколова В.М. задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 36, 39, 40 КАС України,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Загороднюка А.Г., Білак М.В., Соколова В.М. від участі у розгляді справи № 215/1152/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

О.А. Губська,

Суддя Верховного Суду