Справа № 458/405/24
Суддя: Кшик О. І.
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2024 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретаря судового засідання Сисан С.І.

Справа № 458/405/24

Провадження №2-а/458/7/2024

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача Миньо М.М.

відповідачі: 1. Відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП

у Львівській області;

2. Головне управління Національної поліції у Львівській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

встановив:

22.04.2024 позивач ОСОБА_1 подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 908081 від 12.04.2024 та закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що 12.04.2024 інспектором СРПП ВП № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області щодо нього було винесено оскаржувану постанову, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП. Позивач вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, адже він не порушував Правил дорожнього руху та поліцейський не представив йому докази порушення ним цих Правил. Вважає, що поліцейський не розглянув повно і всебічно справу та не з`ясував усіх обставин, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі - закриттю.

Ухвалою суду від 22.04.2024 відкрито провадження у справі з викликом сторін. Відповідачам надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відзив на позовну заяву до суду відповідачі не подали.

Ухвалою суду від 25.034.2024 витребувано від Відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області (82500, м. Турка, вул. В.Стуса, 14, Самбірський район, Львівська область) копію відеозапису з нагрудної камери поліцейського, якою 12.04.2024 зафіксовано факт можливого вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідач ухвали суду не виконав, не повідомив причини неподання доказів.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилися, 13.05.2024 його представник - адвокат Миньо М.М. через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без їх участі. Позов підтримав.

У судове засідання представники Відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

З урахуванням поданої представником позивача заяви про розгляд справи без його та позивача участі, враховуючи неявку відповідачів, відсутність підстав для відкладення чи оголошення перерви в судовому засіданні, суд проводить розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Водночас, оскільки всі учасники справи не з`явились в судове засідання, суд відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснює фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши подані докази, суд встановив такі обставини.

Як видно з оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 908081 від 12.04.2024, винесеною інспектором СРПП ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно з цією постановою, 12.04.2024 о 18.54 год в с. Заріччя, вул. Зарічаньска, 1, Самбірського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Peugeot Partner" номерний знак НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасивної безпеки, будучи не пристебнутим, а також не надав посвідчення водія для вилучення та не світив правий габаритний ліхтар, чим порушив п. 2.3 в), 2.1 а), 31.4.3 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відтак, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накледено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн, про що уповноваженою особою винесено вказану постанову.

Вважаючи постанову поліцейського про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною, позивач просить її скасувати та закрити провадження у справі.

Вирішуючи спір, суд виходить з таких положень закону та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до пункту 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно пункту 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідачі відзиву на позовну заяву не подали.

Інспектор СРПП ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області в оскаржуваній постанові вказав, що ОСОБА_1 керував автомобілем "Peugeot Partner" номерний знак НОМЕР_1 будучи не пристебнутим ременем безпеки, не надав посвідчення водія для вилучення та в автомобілі не світив правий габаритний ліхтар, чим порушив вимоги п. 2.3 в), 2.1 а), 31.4.3 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Згідно з п. 2.3 в) Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП встановлена відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно з п. 2.1 а) Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством

Згідно з п. 31.4.3 Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідачі не представили суду достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не подав жодного доказу на підтвердження факту порушення позивачем п. 2.3 в), 2.1 а), 31.4.3 Правил дорожнього руху України, не надали відеозапис з місця події, який витребовував суд, викладені в позовній заяві відповідачі не спростували.

Відтак, дослідивши матеріали справи та подані докази, суд не встановив у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Жодних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень відповідачами не подано.

Суд зазначає, що застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідає принципу верховенства права, а прийняття рішень про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинно ґрунтуватись на повному, всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи та оцінці здобутих доказів.

Окрім цього, лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без жодних доказів, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, не може бути єдиним беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020 у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, беручи до уваги те, що відповідачі не представили суду жодних достатніх та належних доказів на підтвердження винуватості позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, що є необхідним для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому за встановлених обставин у цій справі оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню з закриттям провадження в справі.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати у цій справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позову до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено, тому судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 605,60 грн підлягають до стягнення з відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Щодо витрат на професійну правничу, про стягнення яких в орієнтованому розмірі 1000 грн зазначив позивач у позовній заяві, то такі до стягнення з відповідачів не підлягають, оскільки відповідно до вимог ч. 4 ст. 134 КАС України позивачем не подано суду доказів щодо їх розміру, а саме: детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Керуючись ст. 9, 77, 132, 134, 139, 241, 246, 262, 286 КАС України,

вирішив:

Задоволити позов ОСОБА_1 до Відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 12.04.2024 серії БАД № 908081 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП, а провадження в справі закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (79000, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Турківський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач:

Відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (82500, м. Турка, вул. В.Стуса, 14, Самбірський район, Львівська область);

Головне управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, )

Рішення суду складено та підписано 13.05.2024.

Суддя О.І. Кшик