Справа № 160/6760/24
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2024 рокуСправа №160/6760/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кадникової Г. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича, третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «БІГКОМЕРЦ» про визнання дій протиправними,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) через свого представника звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить:
- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича у виконавчому провадженні ВП №57908640 щодо передачі на реалізацію нерухомого майна-предмета іпотеки, а саме: квартири АДРЕСА_1 , оформлені заявкою приватного виконавця на передачу на електронні торги, призначені ДП СЕТАМ на 25 березня 2024 року о 09год. 00хв. за номером лоту 546270 (уцінено лот №544482).
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 та ТОВ БІГКОМЕРЦ.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що дії приватного виконавця Сивокозова О.М. щодо реалізації нерухомого майна шляхом проведення електронних торгів у виконавчому провадженні ВП №57908640, є протиправними та порушують права Боржника - ОСОБА_3 , оскільки вказана квартира є предметом іпотеки, а зі змісту оголошення ДП "СЕТАМ" за номером лоту 546270 (уцінено лот № 544482) вказана інформація про відсутність іпотеки, що не відповідає дійсності. Крім того, позивач зазначає, що ТОВ ""БІГКОМЕРЦ" з вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки ні у судовому, ні у позасудовому порядку не звертався, а вказана квартира є єдиним житлом позивача та членів її сім`ї.
Ухвалою суду позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 КАС України зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Разом із позовною заявою подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову.
Ухвалою суду від 15.03.2024 року позов прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження. Запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву, а третім особам письмові пояснення щодо позову.
Та іншою ухвалою суду від 15.03.2024 вжито заходи забезпечення позову, а саме:
Таким чином, приватний виконавець вказує, що ним в межах виконання виконавчого провадження стягнення звертається не на іпотечне майно, а на арештоване майно боржника. Судового рішення про звернення стягнення на іпотечне майно приватному виконавцю не пред`являлось. Виконання відбувається за виконавчим документом про стягнення коштів з боржника і звернення стягнення на квартиру здійснюється згідно приписів статей 48, 56-57, 61 Закону України Про виконавче провадження за рішенням приватного виконавця.
Разом з відзивом на позовну заяву відповідачем подане клопотання про залучення третьою особою у справі Державне підприємство СЕТАМ. В обґрунтування клопотання зазначено, що майно перебуває на електронних торгах ДП СЕТАМ і ухвалене за результатами розгляду позову рішення впливатиме на подальші дії, які повинен буде вчиняти ДП СЕТАМ.
Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання з огляду на наступне.
Державне підприємство СЕТАМ це організаційна структура у системі Міністерства юстиції України, основним видом діяльності якого є оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність.
Згідно інформації з офіційного сайту ДП СЕТАМ, його завданням є сприяння реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів або посадових осіб.
Головна мета ДП СЕТАМ ефективний продаж майна, арештованого за рішенням суду для погашення несплачених боргів. Гарантією законності та прозорості даного процесу є пряма реалізація активів, що знаходяться під арештом, на відкритих електронних аукціонах.
Відповідно до п.4 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 №2831/5 (із змінами і доповненнями), приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства ДП СЕТАМ не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).
Предметом розгляду справи є саме недостовірність інформації щодо майна, переданого на реалізацію, зазначеної у заявці та, як наслідок, оголошенні.
Відтак, відповідачем не доведено відповідно до ст.49 Кодексу адміністративного судочинства України, яким чином рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки ДП СЕТАМ.
Засобами електронного зв`язку через підсистему "Електронний суд" представником третьої особи ОСОБА_2 подано заяву про розгляд справи без його участі, за змістом якої заперечив проти позовних вимог, вказуючи, що позивач, як боржник, намагається уникнути виконання своїх обов`язків та перешкоджає діям приватного виконавця. Також вказує, що не отримав ані копії позовної заяви, ані ухвали про відкриття провадження у справі, проте, викладене спростовується довідками про доставку електронного листа КП «Діловодства спеціалізованого суду», з яких вбачається, що позов та ухвала доставлені на електронну адресу представника третьої особи 15.03.2024.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, суд виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича перебуває виконавче провадження ВП № 57908640, відкрите на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіної О.В. від 28.09.2018 р., зареєстрований в реєстрі № 1395, яким звернуто стягнення боргу з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь громадянина ОСОБА_2 у розмірі 972644,25 грн.
Як вбачається з тексту оголошення від 23.02.2024 р., у графі: «предмет іпотеки» зазначено: «ні».
Спірна квартира належить Позивачу ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 28.07.2005, ВСІ №527339, реєстр 2791, посвідченого нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Прокоф?євою О.Ю.
Також, на підставі договору іпотеки, серія та номер: BEE 507441 - 507444, виданий 14.02.2007, видавник: Приватний нотаріус Румянцева І.О., реєстр №393, № 9, внесено запис про обтяження № 13805510 (заборона відчуження майна) від 14.02.2007 року.
Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №368667713 від 06.03.2024, саме ТОВ «Бігкомерц» на час розгляду справи є іпотекодержателем за договором іпотеки позивача. І набув зазначене право на підставі Договору про відступлення прав вимоги за Іпотечним договором, серія та номер: 8869, виданий 29.12.2020, видавник: Буглак О.Г., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, укладеного між попереднім кредитором та іпотекодержателем ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Бігкомерц», і тому залучений позивачем в якості третьої особи по справі, оскільки як діючий іпотекодержатель та новий кредитор у зобов`язанні, є зацікавленою стороною у справі.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав, запис про іпотеку №13805567 від 22.02.2007 року та відповідний запис про обтяження №13805510 від 14.02.2007 року є діючими, оскільки відсутні будь-які відомості про державну реєстрацію припинення іпотеки.
Відповідач не заперечує наявність іпотеки на арештоване майно, але розрізняє поняття «іпотека» та «арештоване майно».
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі Закон України №1404-VIII, в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України №1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих написів нотаріусів.
Статтею 4 Закону України №1404-VIII визначено вимоги до виконавчого документа.
Частиною 1 статті 5 Закону України №1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно п.1 ч.2 ст.18 Закону України №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
У відповідності з п.6 ч.3 ст.18 Закону України №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
Відповідно до вимог ст.56 Закону України №1404-VIII арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди.
Порядок звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна фізичної особи врегульовано статтею 50 Закону України №1404-VIII.
Так, звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.
У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.
Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
Статтею 51 Закону України №1404-VIII врегульовано питання звернення стягнення на заставлене майно.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.51 Закону України №1404-VIII для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.
Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі (ч.3 ст.51 Закону України №1404-VIII).
Згідно частин 5, 7 Закону України №1404-VIII за рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються відрахування, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої статті 45 цього Закону, після чого кошти перераховуються заставодержателю та стягується виконавчий збір. Якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».
Аналіз наведених норм законодавства у сукупності дає підстави для висновку, що заставодержатель, чиє право або вимога стосовно предмета застави зареєстровані в установленому порядку має пріоритет над вимогами інших стягувачів, які не є заставодержателями, а також набуває права реалізації свого переважного права (вимоги) у разі, якщо інша ніж обтяжувач особа, яка не є заставодержателем, набула права на предмет обтяження, звернення стягнення на заставлене майно. Водночас, у разі якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю за рахунок предмета застави можуть бути задоволенні вимоги стягувачів, які не є заставодержателями.
Законом України №1404-VIII, передбачається можливість звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями.
З матеріалів справи вбачається, що вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.
Згідно з частиною сьомою статті 51 Закону України №1404-VIII, примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».
Відповідно до статті 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.
Статтею 11 Закону України «Про іпотеку», передбачено, що майновий поручитель, несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконаня боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.
Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання.
Крім того, передача предмета іпотеки на примусову реалізацію не може бути здійснена у зв?язку із зупиненням дії статті 41, 47 Закону України «По іпотеку» на час дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування.
Так, у відповідності до частини сьомої статті 51 Закону України №1404-VIII, примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».
Згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», на всій території України введено воєнний стан, який у подальшому було продовжено та триває до теперішнього часу.
Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховна Рада України постановила розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» доповнити пунктом 5-2 такого змісту:
« 5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону».
Відповідно до норм ст.51 Закону України №1404-VIII, виконавець може звернути стягнення на заставлене майно боржника для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, за сукупності умов, визначених частиною першою цієї статті: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя.
Таким чином, відсутність хоча б однієї з указаних умов, установлених частиною першою статті 51 означеного Закону, унеможливлює звернення стягнення на заставлене майно боржника.
Пунктом 5 наказу Міністерства юстиції України від 10.06.2022 №2343/5 встановлено, що поновлення електронних аукціонів з реалізації предмета іпотеки відбувається з урахуванням вимог Закону України "Про іпотеку". У період дії воєнного стану та в тридцятиденний строк з дати його припинення або скасування електронні аукціони з реалізації нерухомого майна, що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, не проводяться (крім випадків, визначених абзацом другим пункту 5-2 розділу VI "Прикінцеві положення" Закону України "Про іпотеку").
Разом з тим, пунктом 1 розділу І Порядку, зокрема визначені наступні терміни:
- організатор електронних аукціонів, аукціонів за фіксованою ціною (далі - Організатор) - суб`єкт господарювання, якого за результатами конкурсної процедури відбору організатора (далі - Конкурс), передбаченої цим Порядком, уповноважено на здійснення заходів із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних ауціонів, збереження та захисту даних, що містяться у ній, обслуговування цієї системи, забезпечення її постійної роботи та доступу користувачів до неї, публікації повідомлень про безоплатне передання нереалізованого конфіскованого майна, забезпечення збереження майна і виконання інших функцій, передбачених цим Порядком;
- центральна база даних системи електронних аукціонів (далі - Система) - інформаційна електронна торгова система, що забезпечує здійснення в електронній формі процесів прийняття та розміщення інформації про лоти, подання й обробки заявок на участь в електронних аукціонах (аукціонах за фіксованою ціною), проведення аукціонів з реалізації арештованого виконавцями майна, обробки інформації про електронні аукціони (аукціони за фіксованою ціною).
Відповідно до п.1 розділу ІІ Порядку реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно п.2 розділу ІІ Порядку організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані:
- повне найменування відділу державної виконавчої служби або прізвище ім`я, по батькові (за наявності) приватного виконавця, виконавчий округ, номер посвідчення приватного виконавця;
- номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчих проваджень;
- повні найменування боржника та стягувача, їх адреси, код за ЄДРПОУ для юридичних осіб;
- форма реалізації арештованого майна (електронний аукціон чи аукціон за фіксованою ціною);
- відомості про наявність/відсутність згоди стягувача (у разі реалізації заставленого майна/предмета іпотеки згоди стягувача та заставодержателя/іпотекодержателя) на проведення третього електронного аукціону у спосіб продажу майна з можливістю зниження стартової ціни лоту;
- вид майна (зазначається відповідно до категорій, які використовуються на Веб-сайті);
- найменування майна, включаючи назву моделі, модифікації та інші складові найменування, які зазначаються згідно з реєстраційною, технічною та іншою документацією або наявними позначками на самому майні;
- відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6-10 розділу ІІІ цього Порядку);
- місцезнаходження майна (для нерухомого майна точна поштова адреса, для рухомого адреса зберігача);
- відомості про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса);
- відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек);
- вартість майна, що передається на реалізацію, визначена рішенням суду або відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»;
- реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця для перерахування коштів;
- адреса офіційної електронної пошти відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця;
- фото- та/або відеоматеріали;
- кваліфікований електронний або власноручний (у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) підпис начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. В разі якщо заявку на реалізацію арештованого майна подав приватний виконавець, він підписує її самостійно із дотриманням умов, вказаних у цьому пункті.
Абзацом 3 пункту 4 розділу ІІ Порядку встановлено, що приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронного аукціону (аукціону за фіксованою ціною) до Системи.
Абзац 4 пункту 4 розділу ІІ Порядку визначає, що перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).
Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів. (абз.5 п.4 розділу ІІ Порядку)
Організатор повертає заявку на реалізацію майна приватному виконавцю у разі зупинення або припинення діяльності приватного виконавця відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». (абз.6 п.4 розділу ІІ Порядку)
З викладеного вбачається, що саме приватний виконавець (відповідач по справі) несе відповідальність за повноту та достовірність інформації заявки на реалізацію арештованого майна.
Відповідач здійснює підміну понять «іпотека» та «арештоване майно». Також, ці поняття не є взаємовиключними. Накладення арешту на майно не скасовує його обтяження, накладеного договором іпотеки.
Проте, визначення, умови, складові, тощо іпотеки визначає Закон України «Про іпотеку».
Отже, предмет іпотеки визначений ст.5 Закону України «Про іпотеку».
З матеріалів справи вбачається, що договір іпотеки укладено 14.02.2007 р., а виконавчий напис вчинено 28.09.2018 р., тобто право застави (іпотеки) у даному випадку виникло раніше винесення приватним нотаріусом виконавчого напису про стягнення коштів із боржника ОСОБА_1 , що унеможливлює звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі ст.51 Закону України №1404-VIII.
З матеріалів справи не встановлено та відповідачем не доведено припинення обтяження, накладеного договором іпотеки, на арештоване майно позивача.
Відтак, маніпулювання відповідачем термінами та неналежне оформлення останнім заявки на реалізацію арештованого майна, призвело до порушення прав, свобод та інтересів позивача і третьої особи-2.
Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням наведеного вище у сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст.9, 72-77, 90, 139, 241-246, 262, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича, третя особа-1, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 , третя особа-2, що не заявляє самостійних вимог товариство з обмеженою відповідальністю «БІГКОМЕРЦ» про визнання дій протиправними - задовольнити.
Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича у виконавчому провадженні ВП №57908640 щодо передачі на реалізацію нерухомого майна-предмета іпотеки, а саме: квартири АДРЕСА_1 , оформлені заявкою приватного виконавця на передачу на електронні торги, призначені ДП «СЕТАМ» на 25 березня 2024 року о 09год. 00хв. за номером лоту 546270 (уцінено лот №544482).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова