Справа № 333/25/24
Суддя: Холод Р. С.
Дата ухвалення: 2024-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/25/24
Провадження № 2-а/333/38/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Марченко В.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до поліцейського 2 взводу 1 батальйону УПП в Запорізькій області Гаманець Юлії Олегівни (місце знаходження: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96), Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ) про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до поліцейського 2 взводу 1 батальйону УПП в Запорізькій області ОСОБА_3 , Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач 05.12.2023 року, керуючи автомобілем «Dacia logan», д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Героїв 55 бригади у м. Запоріжжі був зупинений патрульною поліцією. Під час руху позивач Правил дорожнього руху не порушував, але незважаючи на це поліцейським було повідомлено, що він нібито вчинив адміністративне правопорушення.

У зв`язку із необхідністю отримання правової допомоги, позивач, в усному порядку заявив клопотання про відкладення розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, за результатами якого, працівник поліції повідомив позивача про необхідність прибуття 12.12.2023 року до Управління патрульної поліції в Запорізькій області для розгляду матеріалів справи про вчинене ним адміністративного правопорушення.

12.12.2023 року позивач не зміг бути присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у зв`язку перебуванням за межами міста.

21.12.2023 року на поштову адресу позивача надійшов лист від Управління патрульної поліції в Запорізькій області в якому була постанова про накладення на нього адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення від 12.12.2023 року серії БАД №020951.

Позивач вважає незаконною постанову про накладення адміністративного стягнення та просить її скасувати, оскільки ним за день до розгляду матеріалів справи було подано клопотання до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка залишена відповідачем без задоволення. Вважає, що розглянувши справу за його відсутності, відповідач Управління патрульної поліції в Запорізькій області порушив його право на захист, гарантований Конституцією України та КУпАП, крім того, вважає що у відповідача були відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення.

05.01.2024 року ухвалою суду позовна заява ОСОБА_1 була прийнята до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

16.01.2024 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

22.01.2024 року, через канцелярію суду надійшов відзив, підписаний представником Департаменту патрульної поліції в Запорізькій області Назаренком М.М. із якого вбачається, що в ході розгляду справи працівником поліції позивачу було роз`яснено суть вчиненого ним правопорушення, роз`яснені права особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Також позивачу не створювалися перешкоди для реалізації своїх процесуальних прав на отримання правової допомоги, крім того, зазначено, що позивач у випадку неможливості особистої явки 12.12.2023 року для розгляду справи про адміністративне правопорушення міг скористатися послугами професійної правничої допомоги, також позивачем не надано жодних підтверджуючих документів які б встановлювали неможливість його прибуття для розгляду адміністративної справи. Підсумовуючи викладене, Департамент патрульної поліції в Запорізькій області просить суд в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 підтримав свою позовну заяву, пояснивши, що 05.12.2023 року він керував транспортним засобом «Dacia logan», д.н.з. НОМЕР_2 та рухався по вул. Героїв 55 бригади у м. Запоріжжі. Коли він під`їхав до перехрестя з проспектом Моторобудівників, на вказаному проспекті виник затор автомобілів. Йому необхідно було переїхати проспект та поїхати прямо по вул. Героїв 55 бригади. Посередні проспекту також були ще трамвайні лінії. Коли він виїхав на перехрестя, то проїхати прямо не зміг, так як йому заважали автомобіля, що стояли у заторі праворуч від нього і які намагалися ліворуч від нього також переїхати це перехрестя. У подальшому, ліворуч від нього їхав трамвай, тому, для того, щоб йому не заважати, він здійснив маневр і став по проспекту Моторобудівників, щоб не заважати останньому проїхати. Після цього він повернув на вул. Героїв 55 бригади, куди і збирався їхати. Проте, повернути ліворуч на вказаному перехресті заборонено (зі слів працівників поліції). У подальшому, автомобіль патрульних, які стояли на світлофорі по вул. Героїв 55 бригади зупинили його, коли він проїхав перехрестя.

Вважає, що в даному випадку він не порушував Правила дорожнього руху. Працівник поліції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення без його участі, так як він з поважних причин не міг приїхати 12.12.2023 року, допустила порушення, що є підставою для задоволення його позову.

Поліцейський 2 взводу 1 батальйону УПП в Запорізькій області ОСОБА_3 у судовому засіданні 14.02.2024 року просила відмовити у задоволенні адміністративного позову, зазначивши, що по проспекту Моторобудівників у м. Запоріжжі на перехресті з вул. Героїв 55 бригади є дорожній знак, який дозволяє рух прямо або праворуч. Однак, позивач з вказаного проспекту повернув ліворуч, чим не виконав вимогу дорожнього знаку 4.4. ПДР України. Після зупинки транспортного засобу, ОСОБА_4 повідомив, що бажає скористуватися правом на отримання професійної правничої допомоги, у зв`язку з чим розгляд справи було перенесено на 12.12.2023 року. 11.12.2023 року від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з підстави, що він знаходиться за межами міста. Оскільки ОСОБА_4 не надав жодних підтверджуючих документів про його відсутність у місті, юридичним відділом УПП в Запорізькій області було відмовлено у задоволенні клопотання, а справу розглянуто без позивача.

Представник Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав відзив на позовну заяву.

Суд, розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 , оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені під час судового розгляду письмові докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 05.12.2023 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Dacia logan», д.н.з. НОМЕР_3 та був зупинений працівниками УПП в Запорізькій області по вул. Героїв 55 бригади у м. Запоріжжі.

Після повідомлення ОСОБА_1 про факт порушення ним ч.1 ст.122 КУпАП, про його права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, останній повідомив, що бажає скористуватися правовою допомогою і у зв`язку з чим просив відкласти розгляд справи.

Працівник поліції задовольнив це клопотання і розгляд справи було призначено на 12.12.2023 року.

11.12.2023 року на адресу УПП в Запорізькій області надійшло клопотання ОСОБА_1 щодо відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з тим, що він 12.12.0223 року не буде присутнім у м. Запоріжжі.

12.12.2023 року поліцейський взводу 2 роти 2 батальйону 1 УПП в Запорізькій області Гаманець Ю.О. відмовила у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи та склала відносно останнього постанову серії БАД №020951 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.122 КУпАП, зазначивши: «05.12.2023 року, о 16 год. 33 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_4 в м. Запоріжжі на перехресті вул. Уральська вул. 55-ї бригади не виконав вимоги дорожнього знаку 4.4 «Рух прямо та праворуч» ті здійснив рух ліворуч, чим порушив пункт 8.4.г Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Законів України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України (далі ПДР), а також нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Відповідно до вимог ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача у даному випадку - постанова про адміністративне стягнення є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

До компетенції органів Національної поліції відповідно до ст.222 КУпАП зокрема віднесено розгляд справи за ст.122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Тобто, складення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП є складовою виконання посадовою особою Національної поліції України своїх процесуальних обов`язків передбачених законом.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За визначенням ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, покладений на суб`єкта владних повноважень даною нормою тягар доказування правомірності свого рішення не звільняє позивача від обов`язку доказування своїх тверджень чи заперечень.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Щодо розгляду справи без позивача

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом встановлено, що працівник поліції задовольнив клопотання ОСОБА_1 , надавши останньому скористуватися при розгляді справи правової допомогою. При цьому розгляд справи було відкладено з 05.12.2023 року до 12.12.2023 року, тобто на тиждень.

ОСОБА_1 11.12.2023 року подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що його вказаної дати не буде у м. Запоріжжі. Водночас, на підтвердження вказаного факту ОСОБА_1 не долучив до клопотання жодного доказу. Під час судового розгляду позивач також не надав суду доказів його відсутності у м. Запоріжжі 12.12.2023 року.

З огляду на положення ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.121 КУпАП, не є обов`язковою.

Враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, а саме: що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи 12.12.2023 року; хоча ОСОБА_1 і звернувся із клопотанням про відкладення розгляду справи, проте не надав жодних доказів поважності такої відсутності; участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП не є обов`язковою, суд не вбачає порушення з боку відповідача ОСОБА_3 щодо розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Щодо відсутності порушення ПДР у діях позивача

Сукупний аналіз положень ст. ст. 251, 283-284 КУпАП дає можливість зробити висновок про те, що ці норми чинного законодавства встановлюють певний перелік відомостей та даних, які підлягають обов`язковому зазначенню у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, зміст постанови повинен відповідати вимогам ст.ст.283-284 КУпАП, і до таких відомостей серед іншого віднесено зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, отже достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР є наявність в її діях відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких може бути фото чи відеозапис.

Відповідно до пп. 9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно до п.2 ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 1 статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідачем, на підтвердження правомірності прийнятого нею рішення, під час розгляду справи судом першої інстанції було надано відеозапис обставин зупинення позивача 05.12.2023 р., здійснений відеокамерою, встановленою у службовому автомобілі поліцейських.

Під час огляду вказаного відеозапису у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 погодився, що на відеозаписі зображений автомобіль, яким він керував 05.12.2023 року.

З вказаного відеозапису вбачається, що автомобіль «Dacia logan», д.н.з. НОМЕР_2 перебуває на проспекту Моторобудівників з включеним покажчиком повороту ліворуч та у подальшому здійснює маневр повороту ліворуч на вулицю Героїв 55 бригади у м. Запоріжжі.

При цьому, жодного автомобільного затору ні на вул. Героїв 55 бригади ні на проспектів Моторобудівників на час зйомки правопорушення не вбачається.

Тобто, фактично дані відеозапису, долученого відповідачем до справи, повністю спростовуються доводи позивача з цього приводу. Також, з відеозапису не встановлено жодної перешкоди продовжити рух автомобіля прямо або праворуч, відповідно до вимог дорожніх знаків, які встановлені по пр. Моторобудівників і фотознімок яких було надано відповідачем.

Враховуючи положення ст.ст. 31,40 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 251 КУпАП, вищезазначений відеозапис, який надано відповідачем, є належним та допустимим доказом у праві про адміністративне правопорушення у розумінні норм КУпАП, і з урахуванням положень ст.ст. 72-76 КАС України цей відеозапис є належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.9, ст.10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В даному випадку суд вважає, що ОСОБА_1 дійсно порушив вимоги п.8.4.г. ПДР, а саме порушив вимоги наказового знаку 4.4. «Рух прямо або праворуч».

За таких обставин, суд вважає, що доводи позивача про те, що він не порушував правила дорожнього руху та про порушення його прав відповідачем при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі спростовується належними та допустимими доказами.

Отже, з огляду на вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом, та норми чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами у даній справі, суд вважає, що відповідач у справі під час прийняття постанови серії БАД №020951 від 12.12.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, яка є предметом оскарження у даній справі, діяв в межах повноважень та у спосіб, який визначено чинним законодавством України, що свідчить про відсутність підстав для скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

Приймаючи до уваги вищенаведені фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, належними та допустимими доказами доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови, тому з огляду на наявні у матеріалах справи докази, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та відсутність належних доказів, наданих позивачем на спростування цього факту.

При винесені постанови, дії відповідача відповідали вимогам ст. 33 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення. Тобто при накладанні стягнення відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан. Також позивачу було роз`яснено її права відповідно до ст. 268 КУпАП, якими ОСОБА_1 скористався.

Таким чином, твердження позивача щодо порушення порядку розгляду адміністративної справи щодо неї під час винесення постанови, спростовані доказами, наданим до матеріалів справи.

Інспектор УПП в Запорізькій області Гаманець Ю.О. при винесені оскаржуваної постанови, керувалася Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описано правопорушення, яке було скоєно, а тому діяла в межах правового кола і не порушувала норм процесуального права.

Таким чином, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 12.12.2023 року, серії БАД №020951 повною мірою відповідає встановленим вимогам та містить необхідні відомості, а тому позивачу у задоволенні позову необхідно відмовити.

Суд звертає увагу, що у постанові БАД №020951 від 12.12.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем неправильно зазначена назва проспекту на перехресті із АДРЕСА_2 . Водночас це описка не є суттєвою і такою, що впливає на рішення суду про відмову у задоволенні позову.

Частина 1статті 132 КАС України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи, що суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, не підлягають і стягненню судові витрати з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 122, 251, 268, 280, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 1, 2, 19, 20, 46, 70, 72, 77, 90, 96, 229, 242-246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до поліцейського 2 взводу 1 батальйону УПП в Запорізькій області Гаманець Юлії Олегівни (місце знаходження: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96), Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ) про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі, - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Копію рішення направити учасникам справи.

Повний текст рішення складено 06.05.2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С.Холод