Справа № 400/2896/24
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 р. справа № 400/2896/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., за участю секретаря судового засідання Білої А.А.,

представника позивача: Степанова Д.Г.,

представника відповідача: Клюцевської С.О.,

у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін, у відкритому судовому засіданні, розглянув адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський авіаремонтний завод "Нарп", вул. Знаменська, 4, м. Миколаїв, 54037,

до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001,

провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.03.2024 року № 04

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський авіаремонтний завод «Нарп» (далі - позивач або ТОВ «Нарп») звернулось з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі - відповідач або ГУ ДПС у Миколаі?вській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 04 від 20.03.24 р.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що висновки податкової щодо порушення ТОВ «Нарп» податкового законодавства є припущенням, оскільки у позивача наявні всі первинні документи, які дозволяють ідентифікувати господарські операції та відображають реальний рух активів, а додаткові документи, які на думку відповідача обов`язково повинні бути надані для підтвердження реальності господарських операцій (сертифікати якості, товарно-транспортні накладні тощо) не підпадають під ознаки первинних документів і не носять обов`язкового характеру. Податковий кредит ТОВ «Нарп» сформовано на підставі податкових накладних, належним чином складених і зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних платником ПДВ - продавцем товарів ТОВ «Промтехінвест груп»). Таким чином, спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним.

Відповідач надав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, оскільки в результаті аналізу податкової звітності контрагента позивача було з`ясовано, що він не є виробником товару, який поставлявся позивачу та відображав реалізацію на користь позивача товару, який у свого постачальника не придбавав. В свою чергу така продукція не виготовлялась та не придбавалась по всьому ланцюгу постачання, тому контролюючим органом зроблено висновок про неможливість здійснення операцій, що задекларовані в податковій звітності позивача. Угода укладена позивачем мала нереальний характер, оскільки до перевірки не було надано документів щодо передачі у виробництво зазначених товарно-матеріальних цінностей (далі - ТМЦ) та їх подальшого використання, сертифікатів якості/відповідності, походження ТМЦ, паспортів виробників продукції та їх копій, вказаних у договорах, укладених між позивачем та його контрагентом. Таким чином, господарська операція між позивачем та ТОВ «Промтехінвест груп» не відбулась, відсутнє декларування номенклатури товарів, первинні документи не відповідають фактичному руху активів та не можуть враховуватись в даних податкового обліку при декларуванні взаємовідносин з ТОВ «Промтехінвест груп» у вересні 2023 р., що призвело до завищення позивачем податкового кредиту на суму ПДВ 40 000 грн. в декларації з податку на додану вартість за вересень 2023 р.

Суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Суд розглянув справу у відкритому судовому засіданню за участю представників позивача та відповідача.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

На підставі наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області від 15.11.23 р. № 1233-п «Про проведення відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Нарп», виданого на підставі підпункту 19.1.6 пункту 19.1 статті 19, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 глави 8 розділу ІІ, з урахуванням пункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 р. № 2755-VI (далі - Податковий кодекс України), проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Нарп» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2023 р. в податковій декларації з податку на додану вартість від 20.10.23 р. № , з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 28.11.23 р. № від`ємного значення з податку на додану вартість,, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету

За результатами перевірки ТОВ «Нарп» ГУ ДПС у Миколаївській області складено акт від 14.12.23 р. № 12397/14-29-07-04/09794409.

На підставі зазначеного акта перевірки, з урахуванням відповіді на заперечення від 11.01.24 р. № 424/6/14-29- 07-04-02 та рішення про результати скарги від 15.03.24 р. № 7308/6/99-00-06-01- 04-06 встановлено порушення платником податків:

п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, абз. в) п. 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, оскільки ним завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на 40 000 грн.

20.03.23 р. ГУ ДПС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 04, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 40 000 грн.

Позивач не погоджуючись з зазначеним податковим повідомленням-рішенням звернувся з цим позовом до суду.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Відтак, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо вона спричинила реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового Кодексу України.

Відповідно до абз. а п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Згідно п. 200.1, абз б, в п. 200.4 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

З акту перевірки вбачається, що підставою для висновків щодо порушення позивачем податкового законодавства та відповідно підставою для прийняття спірного рішення став висновок відповідача про завищення позивачем податкового кредиту на суму ПДВ 40 000 грн. в декларації з податку на додану вартість за вересень 2023 р.

Такого висновку контролюючий орган дійшов через неможливість встановлення походження придбаного позивачем товару у контрагента ТОВ «Промтехінвест груп», який не є виробником та не задекларував об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, через які проводиться діяльність, як і його контрагенти-постачальники. Відтак, на думку відповідача, господарська операція між ТОВ «Нарп» та ТОВ «Промтехінвест груп» не відбулася, відсутнє декларування номенклатури товарів, первинні документи не відповідають фактичному руху активів та не можуть враховуватись в даних податкового обліку, при декларуванні взаємовідносин з ТОВ «Промтехінвест груп» у вересні 2023 р., ТОВ «Нарп» завищено податковий кредит на суму ПДВ 40 000 грн. в декларації з податку на додану вартість за вересень 2023 р.

Так, між позивачем (покупець) та ТОВ «Промтехінвест груп» (постачальник) було укладено договір поставки № 101А-23 від 13.09.23 р., за умовами якого постачальник зобов`язується поставити покупцю у власність вузол ГМ39 ОЗУ (товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його в порядку та на умовах даного договору. При цьому, номенклатура, кількість цінові та гарантійні показники, порядок оплати зазначається у Специфікації, яка є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до специфікації до договору № 101А-23 від 13.09.23 р. ТОВ «Промтехінвест груп» поставляє позивачу товар - вузол ГМ39 ОЗУ у кількості 1 шт. на суму 240 000 грн., з яких 40 000 грн. ПДВ. Післяплата у розмірі 100% вартості товару покупець сплачує постачальнику протягом 15 банківських днів з дати поставки товару. Доставка здійснюється відповідно до правил «Інкомтермс» в редакції 2020 р. за рахунок постачальника.

На підтвердження реальності придбання товару за вищезазначеним договором та специфікацією до нього, позивачем надано податкову накладну № 11 від 19.09.23 р., прибуткову накладну № 1418 від 20.09.19 р., видаткову накладну № РН-00000081 від 19.09.23 р., експрес накладну № 0846 від 19.09.23 р, рахунок-фактуру № СФ- від 19.09.23 р., бирку конвенційного виробу, деталі, накладну вимогу на відпуск матеріалів № 4416 від 25.09.23 р., лімітну відомість № 1 від 25.09.23 р., посадову інструкцію, договір про повну матеріальну відповідальність, довідку № 21 від 28.03.24 р., сертифікат № 326 на вузол, витяг з наказу про призначення директора ТОВ «Нарп».

Таким чином, вищезазначеними документами підтверджено реальність господарської операції між позивачем та його контрагентом ТОВ «Промтехінвест груп».

Стосовно доводів відповідача, що позивачем з його контрагентом укладено угоду, яка є нереальною, тому відповідач дійшов висновку, що позивачем завищено суму від`ємного значення у вересні 2023 р. в сумі 40 000 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відтак, на етапі реєстрації податкової накладної контролюючий орган повинен перевірити накладну на відповідність вимогам податкового законодавства, а її реєстрація підтверджує те, що податкова накладна була складена платником ПДВ за реальною операцією.

Податкова накладна по угодах з контрагентами, зазначеними в акті перевірки, складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, тому вони для покупця таких товарів/послуг є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Поставлений товар позивачу перевозився ТОВ «Нова пошта», на підтвердження зазначеного позивачем надано експрес накладну ТОВ «Нова пошта» № 0846 від 19.09.23 р.

Суд зауважує, що взаємовідносини суб`єктів господарювання із ТОВ "Нова пошта" регулюються Публічним договором про надання послуг з організації перевезення відправлень), який міститься у публічному доступі на веб-сайті ТОВ "Нова пошта". Згідно умов договору, форма експрес-накладної не передбачає зазначення найменування номенклатури товару, що перевозиться, а передбачає лише загальний опис вмісту відправлення.

Товарно-транспортні накладні та сертифікати якості не є документами первинного бухгалтерського або податкового обліку, що фіксують рух активів. Навіть їх відсутність не має вирішального значення для встановлення фактичного руху активів у процесі виконання поставок.

Крім того, наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та для відмови платнику ПДВ у формуванні податкового кредиту за рахунок сум цього податку у ціні придбаних товарів (послуг), якщо інші об`єктивні дані свідчать про зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.08.22 р. у справі № 400/3884/19.

Щодо посилання відповідача на недекларування контрагентом позивача та контрагентами контрагента об`єктів оподаткування або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням, через які проводиться діяльність, суд вважає за необхідне зазначити, що чинне законодавство не ставить умову виникнення бюджетного відшкодування ПДВ у залежність від стану податкового обліку його контрагентів (тим більше контрагентів його контрагентів), фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів.

Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже чинне законодавство передбачає виникнення у платника податків додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. Відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, податкова інформація про порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку.

Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.02.19 р. № 825/293/13а.

Отже, позивач по угоді, укладеній з ТОВ «Промтехінвест груп» надав всі необхідні первинні документи, які підтверджують реальність господарської операції, тоді як відповідач прийняв спірне податкове повідомлення-рішення з підстав, які суд не знаходить достатніми для визнання цих угод нереальними.

Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи відповідач не довів правомірності податкового повідомлення-рішення № 04 від 20.03.24 р., тому його належить скасувати.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про задоволенні позову.

Судовий збір відповідно до ст. 139 КАС України підлягає стягненню з відповідача на користь бюджетних асигнувань відповідача.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 3 028 грн., який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський авіаремонтний завод "Нарп" (вул. Знаменська, 4, м. Миколаїв, 54037, ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ), задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 04 від 20.03.24 р.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський авіаремонтний завод "Нарп" (вул. Знаменська, 4, м. Миколаїв, 54037, ) судовий збір у сумі 3 028 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень).

4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз