Справа № 160/6468/24
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2024 рокуСправа №160/6468/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення та визнання рішення таким, що втратило чинність, -
11.03.2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ліненко Олександр Анатолійович звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, в якому просить суд визнати протиправним рішення комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №13 від 05.12.2023 року, та визнати таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №642 від 21.09.2023 року Про тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до родини ОСОБА_3 ".
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що малолітня донька позивачки - ОСОБА_2 перебувала на її утриманні, тому у зв`язку із сімейними обставинами, ОСОБА_1 18.08.2023 року написала заяву до Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, що не заперечує про тимчасове проживання її дитини у сестри свого загиблого чоловіка ОСОБА_3 . 22.08.2023 року ОСОБА_1 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Жовтоводської міської ради дала згоду на тимчасове проживання дитини у ОСОБА_4 . 24.08.2023 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради щодо припинення тимчасового проживання її дитини у ОСОБА_4 . 18.09.2023 року ОСОБА_1 отримала відповідь на свою заяву від 24.08.2023 року від відповідача, в якій зазначено, що 22.08.2023 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Жовтоводської міської ради було розглянуто заяву про тимчасове проживання дитини у ОСОБА_4 , а заява щодо припинення тимчасового проживання її дитини у ОСОБА_4 на засіданні виконавчого комітету Жовтоводської міської ради не розглядалась. Окрім того ОСОБА_1 12.09.2023 року надала до органу опіки та піклування виконкому Жовтоводської міської ради заяву, в якій просила щоб її дитина тимчасово проживала у бабусі ОСОБА_5 , що являється її матір`ю, та з якою вона тимчасово проживає. Орган опіки та піклування виконкому Жовтоводської міської ради приїздив до ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_1 , здійснив обстеження умов проживання, та надав акт обстеження, відповідно до якого в даному домоволодінні створені всі належні умови для проживання дитини. 25.09.2023 року ОСОБА_1 отримала рішення №642 від 21.09.2023 року Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради про те, що її доньці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено тимчасове проживання разом з ОСОБА_4 . Таким чином заява ОСОБА_1 надана до органу опіки та піклування виконкому Жовтоводської міської ради 24.08.2023 року щодо припинення тимчасового проживання її дитини у ОСОБА_4 та від 12.09.2023 року щодо проживання її дитини з нею у своєї матері ОСОБА_5 залишились без розгляду. В листопаді 2023 року ОСОБА_1 в черговий раз звернулась до Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради з заявою про визнання таким, що втратило чинність рішення Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №642 від 21.09.2023 року «Про тимчасове влаштування малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до родини ОСОБА_4 », та повернення дитини матері. 05.12.2023 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради було прийнято рішення, яким відмовлено в поверненні дитини матері ОСОБА_1 мотивуючи тим, що ОСОБА_1 не надала до органу опіки та піклування судово-психіатричну експертизу по її стану здоров`я. Позивачка вважає, що така відмова є протиправною, тому просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами з 11.04.2024 року. Також вказаною ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 .
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
10.04.2024 року на адресу суду від третьої особи - ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення щодо позовних вимог, в яких вона заперечує проти позову у повному обсязі з наступних міркувань та підстав. На підставі рішення Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 21.09.2023 року № 642 «Про тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до родини ОСОБА_3 , 1975 року народження» влаштовано тимчасово малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до родини рідної тітки ОСОБА_3 , 1975 року народження. На ОСОБА_4 покладено відповідальність за збереження життя і здоров`я малолітньої ОСОБА_2 . Як вбачається з витягу з протоколу № 13 Комісії з питань захисту прав дитини від 05.12.2023 року комісією розглядалось питання під № 9 «Про визнання таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради: № 642 від 21.09.2023 року «Про тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до родини ОСОБА_3 , 1975 року народження». З витягу йдеться, що під час розгляду вказаного вище питання йшлося про те, що в розпорядженні членів комісії є довідка про те, що мати не має виховувати дитину через загрозу дитині, зокрема, є припис лікаря-психіатра від 17.08.2023 року, а саме: зашифровка діагнозу Р23.1 (гострий поліморфний психотичний розлад із симптомами шизофренії), але на місцевому рівні надавати епікризи, заключення, експертизи не мають право. Повинна бути проведена психіатрична експертиза за самозверненням або за направленням. Члени комісії порекомендували ОСОБА_1 пройти стаціонарне обстеження за електронним направленням психіатра. Після стаціонарного обстеження та при наявності медичного висновку за результатами цього обстеження в м. Кривий Ріг або в м. Дніпро, ОСОБА_1 має звернутися до комісії для повторного винесення питання на комісію і тільки потім комісія зможе винести рішення щодо повернення ОСОБА_1 дитини. Обстеження в стаціонарі не буде відбуватись одноразово. Якщо ОСОБА_1 самостійно не виявить бажання пройти обстеження, тоді за рішенням суду буде направлена на примусову судово-психіатричну експертизу, яка теж буде відбуватися не один день. На підставі вищенаведеного члени комісії дійшли висновку про те, що вони не можуть повернути дитину ОСОБА_1 до надання нею висновку судово-психіатричної експертизи. Вважає, що затвердження відповідачем рішення про тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_6 до родини ОСОБА_4 є заходом впливу на об`єктивні обставини, що виникли внаслідок наявності психічного захворювання позивача та небажання її пройти належне медичне обстеження в спеціалізованому закладі охорони здоров`я в умовах стаціонару для підтвердження чи спростування діагнозу. При цьому, застосування цього заходу впливу здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі. Враховуючи викладене, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
11.04.2024 року на адресу суду від відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшов письмовий відзив на позов, в якому він з позовними вимогами не згоден у повному обсязі, вважає їх не обгрунтованими, безпідставними з огляду на наступне. 14.08.2023 року до Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, як органу опіки та піклування, надійшла заява від ОСОБА_3 про тимчасове влаштування до її родити малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з тим, що дитина залишилась без батьківського піклування. 18.08.2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява в якій вона зазначила, що не заперечує проти тимчасового влаштування її дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до родини рідної тітки ОСОБА_4 , з метою вирішення соціально-побутових проблем. 22.08.2023 року відбулось засідання комісії з питань захисту прав дитини на якому розглядалось питання «Про тимчасове влаштування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до родини ОСОБА_3 , 1975 року народження». На засідання комісії були запрошені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали свої заяви. Зокрема, ОСОБА_1 не заперечувала щодо тимчасового влаштування її доньки ОСОБА_9 до родини ОСОБА_3 . Згідно довідки лікаря психіатра від 17.08.2023 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у психіатра КНП «Жовтоводська міська лікарня» з 2017 року, може становити небезпеку для дитини. Рішення щодо можливості виконання батьківських обов`язків приймає судово-психіатрична комісія. 21.09.2023 року Виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради, як органом опіки та піклування, прийнято рішення № 642 «Про тимчасове влаштування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до родини ОСОБА_3 , 1975 року народження». 13.10.2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява, у якій зазначено, що нею вирішено всі сімейно-побутові питання в повному обсязі, в зв`язку з чим просить розглянути на комісії з питань захисту дитини питання про повернення до матері ОСОБА_1 її дитину ОСОБА_2 . 09.11.2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про залишення без розгляду її заяви від 13.10.2023 року. 10.11.2023 року від ОСОБА_1 надійшла нова заява про повернення їй дитини. 05.12.2023 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглянуто заяву ОСОБА_1 щодо повернення їй дитини. ОСОБА_1 було рекомендовано надати медичний висновок проте, чи може вона за станом здоров`я виконувати свої батьківські обов`язки. До цього часу ОСОБА_1 такого висновку до органу опіки та піклування Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради не надано. Враховуючи викладене, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
22.04.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла письмова відповідь на письмові пояснення третьої особи, в якій вона не згодна з наданими поясненнями, так як вони не відповідають фактичним обставинам справи. Так, долучений третьою особою відеозапис вважає монтажем, який спотворює дійсну суть розмови ОСОБА_2 , яка в той момент розповідала про симптоми її хвороби в 2017 році. Крім того, вважає безпідставними всі доводи третьої особи. Вважає, що ОСОБА_4 діє зовсім не в інтересах дитини, а діє лише у власних інтересах та намагається розлучити доньку з матір`ю, що виражено в тому, що ОСОБА_4 , маючи намір позбавити дитину матері, заздалегідь без відома ОСОБА_1 зробила копію її медичних документів за 2017 рік, (які в подальшому надала органу опіки), таємно під відеозапис випитувала симптоми хвороби позивача за 2017 рік, з яких зробила відеомонтаж, та намагається їх видати як захворювання позивача на даний час, також під виглядом допомоги, війшовши в довіру в скрутний час для ОСОБА_1 пов`язаний з втратою чоловіка, змусила ОСОБА_1 написати заяву до органу опіки та піклування про тимчасове проживання дитини у ОСОБА_4 . Також надалі коли ОСОБА_1 стала вимагати у ОСОБА_4 повернення дитини, остання намагалась через правоохоронні органи здійснити тиск на неї шляхом подачі завідомо неправдивої заяви про психічний розлад ОСОБА_1 . Враховуючи викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 11.11.2019 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_10 , та змінила прізвище з ОСОБА_11 на ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , видане Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №131.
Від сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_10 мається спільна дитина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 27.11.2021 року.
Також ОСОБА_1 виховує свою неповнолітню доньку від попереднього шлюбу ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 26.12.2006 року.
В 2022 році ОСОБА_1 від територіального центру комплектування та соціальної підтримки отримала повідомлення про те, що її чоловік ОСОБА_10 зник безвісті при захисту Батьківщини від російської агресії.
23.03.2023 року було встановлено, що ОСОБА_10 загинув, та було видано свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_4 від 23.03.2023 року.
В подальшому, позивачка займалася підготовкою документів, пов`язаних з виплатами на дитину у зв`язку з загибеллю батька.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 (сестра загиблого чоловіка) звернулася із заявою до Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, як органу опіки та піклування надійшла заява від про тимчасове влаштування до її родити малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з тим, що дитина залишилась без батьківського піклування.
18.08.2023 року до Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від ОСОБА_1 надійшла заява в якій вона зазначила, що не заперечує проти тимчасового влаштування її дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до родини рідної тітки ОСОБА_4 , з метою вирішення соціально-побутових проблем.
22.08.2023 року відбулось засідання комісії з питань захисту прав дитини на якому розглядалось питання «Про тимчасове влаштування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до родини ОСОБА_3 , 1975 року народження».
На засідання комісії були запрошені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали свої заяви. Зокрема, ОСОБА_1 не заперечувала щодо тимчасового влаштування її доньки ОСОБА_9 до родини ОСОБА_3 .
В ході проведення засідання комісія встановила, що згідно довідки лікаря психіатра від 17.08.2023 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у психіатра КНП «Жовтоводська міська лікарня» з 2017 року, може становити небезпеку для дитини. Рішення щодо можливості виконання батьківських обов`язків приймає судово-психіатрична комісія.
21.09.2023 року Виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради, як органом опіки та піклування, прийнято рішення № 642 «Про тимчасове влаштування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до родини ОСОБА_3 , 1975 року народження».
13.10.2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява, у якій зазначено, що нею вирішено всі сімейно-побутові питання в повному обсязі, в зв`язку з чим просить розглянути на комісії з питань захисту дитини питання про повернення до матері ОСОБА_1 її дитину ОСОБА_2 .
09.11.2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про залишення без розгляду її заяви від 13.10.2023 року.
10.11.2023 року від ОСОБА_1 надійшла нова заява про повернення їй дитини.
05.12.2023 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке оформлено протоколом №13 від 05.12.2023 року розглянуто заяву ОСОБА_1 щодо повернення їй дитини. Як висновок було зазначено, що комісія з питань захисту прав дитини не може повернути ОСОБА_1 дитину до надання комісії висновку судово-психіатричної експертизи.
Позивач, вважаючи протиправним рішення комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №13 від 05.12.2023 року, звернулася до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.
Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст. 12 цього Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.
На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан встановлено і ст. 150 Сімейного кодексу України.
Рекомендацією Rec (2006) 19 Комітету Ради Європи «Про політику на підтримку позитивного виховання дітей батьками» від 13 грудня 2006 року визначено, що в програмах і заходах з підтримки виховання дітей батьками має враховуватися важливість забезпечення певних стандартів матеріально-побутових умов, достатніх для реалізації завдань позитивного виховання дітей. Урядам належить подбати і про те, щоб діти та батьки мали доступ до належного обсягу різноманітних ресурсів (матеріальних, психологічних, соціальних і культурних). Виходячи з інтересів дитини, необхідно також приділяти першорядну увагу забезпеченню таких прав батьків, як право на відповідну підтримку з боку державних органів у виконанні своїх батьківських обов`язків. Особливу увагу слід приділяти сім`ям, які опинилися в складних соціально-економічних умовах і потребують більш конкретної підтримки. Необхідно також, щоб загальні програми доповнювалися адресними цільовими заходами.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про соціальні послуги», соціальні послуги - комплекс заходів з надання допомоги особам, окремим соціальним групам, які перебувають у складних життєвих обставинах і не можуть самостійно їх подолати, з метою розв`язання їхніх життєвих проблем; складні життєві обставини - обставини, спричинені інвалідністю, віком, станом здоров`я, соціальним становищем, життєвими звичками і способом життя, внаслідок яких особа частково або повністю не має (не набула або втратила) здатності чи можливості самостійно піклуватися про особисте (сімейне) життя та брати участь у суспільному житті; тимчасовий притулок для неповнолітніх - організація тимчасового проживання, виховання, утримання безпритульних дітей, дітей, позбавлених батьківського піклування, які зазнали жорстокості, насильства та постраждали від торгівлі дітьми або з інших причин потребують соціального захисту.
Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, визначено Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 (далі - Порядок), згідно з пунктом 4 якого особи, яким стало відомо про факт залишення дитини без батьківського піклування, зобов`язані негайно повідомити про це службу у справах дітей за місцем виявлення дитини.
Служба у справах дітей, а у разі, коли дитина виявлена на території міста, - виконавчий орган міської ради разом з працівниками органів внутрішніх справ та охорони здоров`я протягом доби після надходження повідомлення про дитину, яка залишилась без батьківського піклування, проводять обстеження умов її перебування, стану здоров`я та з`ясовують обставини, за яких дитина залишилась без батьківського піклування.
За результатами обстеження умов перебування дитини складається акт, в якому зазначається дата, місце проведення обстеження, відомості про дитину, її батьків, інших осіб, з якими вона проживає, умови утримання дитини та стан її здоров`я, за яких обставин та з яких причин дитина залишилась без батьківського піклування, а також заходи, що були вжиті для захисту прав дитини.
Згідно з пунктом 31 Порядку № 866 тимчасове влаштування дитини, яка залишилася без батьківського піклування, у тому числі дитини, розлученої із сім`єю, проводять у межах компетенції служба у справах дітей та уповноважений орган Національної поліції за місцем виявлення дитини.
Дитина, яка залишилася без батьківського піклування, у тому числі дитина, розлучена із сім`єю, тимчасово може бути влаштована, зокрема, у сім`ю родичів, знайомих.
Дитина, в якої є родичі або інші особи, з якими в неї на момент залишення без батьківського піклування склалися близькі стосунки (сусіди, знайомі) та які бажають залишити її на виховання у своїй сім`ї, може перебувати в їх сім`ї до прийняття рішення про влаштування дитини. Підставою для тимчасового перебування дитини в сім`ї родичів або інших осіб, з якими у неї склалися близькі стосунки, є наказ служби у справах дітей про тимчасове влаштування дитини, виданий на підставі: заяви особи про надання згоди на тимчасове влаштування в її сім`ю дитини, а також копія паспортного документа або посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, або довідки про звернення за захистом в Україні.
У разі подання копії паспортного документа іноземця до неї додається копія посвідки на постійне проживання або посвідки на тимчасове проживання в Україні; акта обстеження умов проживання особи; згоди дитини (якщо вона може висловити свою думку) у вигляді її письмової заяви, написаної власноручно в присутності посадової особи, яка приймає документи, про що робиться відмітка на заяві із зазначенням прізвища, імені, по батькові, підпису посадової особи та дати.
Якщо дитина не може дати письмової згоди, про форму та зміст такої згоди посадова особа, яка приймає документи, складає акт за формою, встановленою Мінсоцполітики.
Отже саме на Виконавчий комітет Жовтоводської міської ради покладений обов`язок із соціального захисту дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах та/або без батьківського піклування, в зв`язку з чим виконкому надано повноваження з тимчасового влаштування дитини до сім`ї її родичів до вирішення питання про повернення дитини на виховання в сім`ю або надання їй статусу дитини, позбавленої батьківського піклування.
Судом встановлено, що Виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради, як органом опіки і піклування, було розглянуто заяву ОСОБА_3 від 14.08.2023 року та заяву ОСОБА_1 щодо тимчасового влаштування доньки ОСОБА_1 Паршук Іванни до родини ОСОБА_3 та 21.09.2023 року прийнято рішення № 642 «Про тимчасове влаштування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до родини ОСОБА_3 , 1975 року народження».
10.11.2023 року від позивачки до Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради надійшла заява про повернення їй дитини.
05.12.2023 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглянуто заяву ОСОБА_1 щодо повернення дитини.
Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №13 від 05.12.2023 року, суд зазначає наступне.
05.12.2023 року відбулось засідання комісії з питань захисту прав дитини на якому розглядалось низка різних питань пов`язаних з захистом прав дітей які мешкають на території Жовтоводської міської територіальної громади.
Дев`ятим питанням порядку денного було питання: «Про визнання таким, що втратило чинність рішення Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради № 642 від 21.09.2023 року «Про тимчасове влаштування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до родини ОСОБА_3 , 1975 року народження».
В оскаржуваному протоколі зафіксовано рекомендації комісії, які має здійснити мати для подальшого безпечного повернення їй дитини на виховання.
Зокрема, ОСОБА_1 було рекомендовано надати медичний висновок про те, чи може вона за станом здоров`я виконувати свої батьківські обов`язки.
Протокол засідання комісії з питань захисту прав дитини є лише засобом фіксування події, обговорення питання порядку денного засідання комісії.
Протокол містить відомості про інформацію та доповіді присутніх на засіданні комісії, про питання, які були поставлені перед присутніми, про пропозиції, висловлені членами комісії.
Оскаржуваний протокол комісії є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення чи припинення будь-яких прав чи обов`язків у батьків щодо батьківських прав та визначення способів участі у вихованні дитини, оскільки такий протокол не порушує прав та обов`язків батьків.
З огляду на викладене, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №13 від 05.12.2023 року задоволенню не підлягають.
Разом із тим, згідно пп.4 п «б» ч. 1 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: делеговані повноваження: вирішення у встановленому законодавством порядку питань опіки та піклування.
Відповідно до ч. 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет в межах своїх повноважень приймає рішення.
Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
Отже, за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 10.11.2023 року про повернення їй дитини Виконавчий комітет Жовтоводської міської ради мав прийняти рішення або про визнання таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №642 від 21.09.2023 року Про тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до родини Капусти Світлани" та повернення дитини матері або про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 10.11.2023 року про повернення їй дитини, з обгрунтуванням причин такої відмови та із зазначенням порядку оскарження такого рішення.
Однак, в матеріалах даної справи відсутні відомості та відповідачем не доведено протилежного, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 10.11.2023 року про повернення їй дитини Виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради було прийняте будь-яке рішення, окрім фіксування ходу засідання комісії 05.12.2023року, яке оформлене протоколом №13 від 05.12.2023 року, який є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення чи припинення будь-яких прав чи обов`язків позивача.
Частиною 2 статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:
- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);
- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);
- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);
- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.11.2023 року про повернення їй дитини та прийняти відповідне рішення із обгрунтуванням причин його прийняття та порядку його оскарження, з урахуванням висновків суду в даній справі.
Щодо позовних вимог в частині визнання таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №642 від 21.09.2023 року Про тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до родини ОСОБА_3 " суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Таким чином, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
На час розгляду цієї справи відповідач взагалі не прийняв жодного рішення за результатами розгляду заяви позивачки від 10.11.2023 року про повернення їй дитини, оскільки в разі задоволення такої заяви позивачки, відповідачем буде визнано таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №642 від 21.09.2023 року Про тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до родини Капусти Світлани" та повернуто дитину матері.
З огляду на викладене, вимоги позивача в цій частині є передчасними. Суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому, тому суд дійшов висновку про відмову в позові у частині вказаних позовних вимог.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання даного адміністративного позову до суду у загальній сумі 1211,20 грн.
Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню з Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань в сумі 605,60 грн.
Згідно з ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 9, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 10.11.2023 року про повернення їй дитини.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна