Справа № 746/24/24
Суддя: Ходіч В. М.
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 746/24/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді Ходіч В.М.,

при секретарі Гриценко А.М.,

з участю представника позивача адвоката Бойчук В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Срібне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 січня 2024 року поліцейським було складено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.5 ст.121 КУпАП за порушення п.2.3. ПДР України. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням норм процесуального права, посилаючись на те, що зазначений в оскаржуваній постанові автомобіль взагалі перебував на зупинці біля магазину «Оптовик», до якого підійшов поліцейський та порушуючи його права склав відносно нього постанову, при цьому не звертаючи уваги на його заперечення, тому просить скасувати дану постанову, а провадження у справі закрити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 вимоги позивача підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові та додали, що долучений до матеріалів справи відеодоказ не підтверджує факту керування позивачем вказаним транспортним засобом.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області у судове засідання не з`явився з невідомої причини, хоча відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи своєчасно і в установленому законом порядку, що підтверджується поштовою кореспонденцією, але сторона відповідача скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до якого позовні вимоги не визнали повністю та зазначили, що поліцейський встановивши правопорушення та здійснюючи розгляд адміністративної справи відносно ОСОБА_1 діяв у межах своїх повноважень, керуючись нормами чинного законодавства, а постанова відповідає встановленій формі.

На підтвердження відзиву відповідач надав суду CD-диск з відеозаписом (а.с.36).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що на її прохання 10.01.2024 року ОСОБА_1 їздив з нею в смт Срібне, де їм назустріч проїжджав поліцейський автомобіль, який розвернувся і поїхав вслід за ними, водій зупинив транспортний засіб біля магазину «Оптовик» і до нього підійшов поліцейський та порушуючи права водія склав на нього постанову. В автомобілі вони їхали з пристебнутими пасками безпеки.

Стаття 205 КАС України передбачає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Допитавши сторону позивача, свідка, дослідивши надані докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

За змістом ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Судом встановлено, що 10.01.2024 року відносно ОСОБА_1 була складена постанова серії ББА № 560575, відповідно до якої водій в смт Срібне по вул.Миру керував транспортним засобом з не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п.2.3. ПДР та скоїв адміністративне правопорушення за ч.5 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121.

Відповідно до п.2.3. ПДР України на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Частиною 5 ст.121 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки.

У судовому засіданні встановлено, що мало місце порушення ПДР України, оскільки з відеозапису на DVD диск, що долучений відповідачем до відзиву та який було відтворено в судовому засіданні, чітко прослідковується, що позивач керував 10.01.2024 року близько 11.10 год. транспортним засобом М 21412-01 з не пристебнутим ременем безпеки (а.с.36). Крім цього, допитана у судовому засіданні свідок, за клопотанням сторони позивача, підтвердила факт керування ОСОБА_1 автомобіля в смт Срібне саме 10.01.2024 року, хоча і стверджувала, що вони були пристебнуті ременями безпеки.

Таким чином, суд вважає, що доводи позивача та його представника про відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення та порушення його прав є необґрунтованими, а отже ОСОБА_1 допустив порушення п.2.3. ПДР України, тобто вчинив діяння, що містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП України.

За таких підстав, оцінивши надані докази, суд вважає, що вимога позивача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.121 ч.5, 251, 258, 268, 283, 284, 287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2, 9, 90, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя В.М. Ходіч