Справа № 400/14740/23
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 р. справа № 400/14740/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомХарківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, вул. Сумська, 77/79, м. Харків, 61023,

до відповідачаОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

простягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі в сумі 96 483,49 грн

В С Т А Н О В И В:

Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (далі - позивач) звернувся з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба суму у розмірі 96 483,49 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідач проходив навчання та військову службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба з 15.08.23 р. до 07.11.23 р. на посаді курсанта, із ним укладено контракт про проходження служби (навчання). Під час навчання у вищому навчальному закладі відповідач перебував на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України. Всього державою в особі Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на утримання відповідача витрачено грошові кошти у розмірі 96 483,49 грн. В добровільному порядку відповідач витрати пов`язані з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі не відшкодував, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

На виконання вимог ч. 3 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом надіслано запит до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради та Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області Відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання з метою надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

Згідно з відповіддю Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, місце реєстрації ОСОБА_1 не значиться.

Суд відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від відповідача відзив до суду не надходив, ухвала про відкриття провадження повернулась до суду без вручення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 127 КАС України, часом вручення повістки вважається: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У разі якщо судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то можна вважати, що адресат повідомлений про прийняття певного судового рішення у справі (близький за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12.04.21 р. у справі № 910/8197/19, від 09.12.21 р. у справі № 911/3113/20).

Положення процесуального закону не передбачають прямого обов`язку суду щодо повторного направлення кореспонденції стороні, якій поштове відправлення не було вручене із обставин, які не залежали від суду. Подібні за змістом висновки висловлені також Верховним Судом у постанові від 19.12.22 р. у справі № 910/1730/22, від 07.03.23 р. у справі № 420/9217/21.

У частині десятій статті 171 КАС України зазначено, що ухвала про відкриття провадження у справі поставляється з додержанням вимог статті 126 цього Кодексу.

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

При цьому, суд зауважує, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками за закінченням терміну зберігання, адресат вибув, адресат відсутній і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема в ухвалах від 21.06.22 р. у справі № 215/507/21, від 18.04.22 р. у справі № 215/764/21 та постановах від 28.01.21 р. у справі № 820/1400/17, від 08.07.21 р. у справі № 400/1885/19, від 29.08.22 р. у справі № 522/3598/16-а, від 22.03.23 р. у справі № 640/14827/19.

Враховуючи зазначене, відповідач вважається повідомленим належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

ОСОБА_1 проходив навчання в Харківському національному університеті повітряних сил ім. Івана Кожедуба з 15.08.23 р. до 07.11.23 р.

15.08.23 р. між Міністерством оборони України в особі начальника Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба бригадного генерала ОСОБА_2 та курсантом (відповідачем) укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних силах України курсантами вищого навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти.

Вказаним контрактом встановлено, що курсант (відповідач) добровільно бере на себе зобов`язання: проходити військову службу (навчання) у Харківському національному університеті Повітряних Сил протягом строку Контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють порядок проходження військової служби, та цим Контрактом; мати позитивні результати навчання, наполегливо оволодівати знаннями, необхідна для майбутньої військової служби на посаді офіцера; сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, службові обов`язки, добре володіти довіреною військовою технікою (озброєнням), уміло керувати особовим складом; продовжувати подальше проходження військової служби на посадах осіб сержантського старшинського складу або офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання; відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Наказом начальника Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба від 06.11.23 р. № 321 солдата ОСОБА_1 , курсанта 1-го курсу (набору 2023 р.) факультету зенітних ракетних військ університету, відповідно до підпунктів 3.2 та 3.8 Інструкції, затвердженої наказом Міністра оборони України від 24 грудня 1997 р. № 490, відраховано від подальшого навчання через небажання продовжувати навчання та відповідно до пункту 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України з 07.11.23 р. припинено чинність дії контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу достроково, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем. Стягнуто суму у розмірі 96 483,49 грн. за період навчання в університеті відповідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 р. № 964 та пункту 10 статті 25 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу. Суму у розмірі 96 483,49 грн. внесено до книги обліку нестач університету. Видано атестати та з 07.11.23 р. виключено зі списків змінного складу університету та знято з усіх видів забезпечення.

Начальником Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба затверджено розрахунок № 1688 від 06.11.23 р. коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 у розмірі 96 483,49 грн., яка складається з грошового забезпечення 83 064,83 грн.; витрат на продовольче забезпечення 10 225,50 грн.; на медичне забезпечення 304,59 грн., по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 2 888,57 грн.

Відповідно до відмітки проставленої у зазначеному розрахунку, із вказаним розрахунком відповідач ознайомився 06.11.23 р.

У зв`язку з тим, що відповідач у добровільному порядку заборгованість у повному обсязі не відшкодував, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Під час вирішення спору суд зазначає, що спірні правовідносини щодо проходження громадянами України військової служби, навчання у вищих військових навчальних закладах врегульовані, зокрема, Законом України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.92 р. № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до частини шостої статті 2 Закону № 2232-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Згідно з частиною п`ятою статті 25 Закону № 2232-XII з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом 4 частини другої статті 23 цього Закону.

Частиною десятою статті 25 Закону № 2232-XII установлено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів д, е, є, з, и пункту 1 та підпунктів д, е, є, ж, з пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначає Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 р. № 964 (далі - Порядок № 964).

Відповідно до пунктів 3, 6, 7 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних, зокрема, з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю: курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання.

У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Згідно з пунктом 8 вказаного Порядку сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.

З аналізу вищевикладених положень можна зробити висновок, що курсанти, в разі дострокового розірвання контракту, зокрема через систематичне невиконання вимог контракту, зобов`язані відшкодувати Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі освіти.

Як вище встановив суд, контракт із відповідачем достроково розірвано через систематичне невиконання умов контракту, у зв`язку із чим у відповідності до ч. 10 ст. 25 Закону № 2232-XI та умов укладеного контракту відповідач має обов`язок із відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у закладі освіти.

Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах затверджений наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.07 р. № 419/831/240/605/537/219/534 (далі -Порядок), згідно з пунктом 2.1 якого відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Відповідно до пункту 2.1.1 Порядку витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Згідно з пунктом 2.1.2 Порядку витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування, які провадяться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби.

Відповідно до пункту 2.1.3 Порядку, витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами які провадяться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником речової служби, ро вартість фактично отриманого речового майна та лазне-прального забезпечення.

У силу вимог пункту 2.1.4 Порядку витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

У відповідності до пункту 2.1.6 Порядку до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Суд встановив, що начальником Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба затверджено розрахунок коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 у розмірі 96 483,49 грн.

Суд зазначає, що розрахована позивачем сума витрат на утримання відповідача у навчальному закладі в розмірі 96 483,49 грн. узгоджується з приписами Порядку № 964 та Порядком розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах.

Відповідно до відмітки проставленої відповідачем у зазначеному розрахунку, із вказаним розрахунком відповідач ознайомився 06.11.23 р. та зобов`язався відшкодувати.

Також, відповідач підписав контракт у якому добровільно взяв на себе зобов`язання в разі дострокового розірвання контракту, зокрема через небажання продовжувати навчання.

При цьому, суд зазначає, що жодних доказів відшкодування відповідачем витрат на його утримання у вищому військовому навчальному закладі, як станом на дату звернення позивача із даним позовом так і станом на дату розгляду даної справи судом, відповідачем до суду не подано.

Враховуючи відсутність добровільної сплати відповідачем коштів у рахунок відшкодування, заявлений розмір витрат підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку у відповідності до вимог ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в зв`язку із чим суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Частинами 1, 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивач у спірних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень та враховуючи, що у справі позивач не поніс жодних судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, тому у даному випадку підстави для відшкодування судових витрат позивачеві відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (вул. Сумська, 77/79, м. Харків, 61023, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба (вул. Сумська, 77/79, м. Харків, 61023, ) 96 483,49 грн. (дев`яносто шість тисяч чотириста вісімдесят три гривні сорок дев`ять копійок) на відшкодування витрат, пов`язаних з триманням під час навчання.

3. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз