Справа № 320/11226/24
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2024-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю.О. перевіривши матеріали адміністративної справи
за позовомГоловного управління Національної поліції в Київській області
простягнення вартості предметів однострою особистого користування,
Головне управління Національної поліції в Київській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості предметів однострою особистого користування.
Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
У силу вимог частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Частиною другою статті 132 цього Кодексу встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, встановлюється ставка судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01.01.2024 складає 3028, 00 грн.
Таким чином, враховуючи приписи чинного законодавства у взаємозв`язку із заявленими у позові вимогами, позивачеві слід було сплатити 3028,00 грн судового збору за вимогу майнового характеру.
Натомість в матеріалах позовної заяви відсутні докази сплати судового збору.
В силу вимог частини 2 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову в паперовій формі зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій позовної заяви та доданих до неї документів. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.
Однак, позовна заява подана суб`єктом владних повноважень в паперовій формі та останнім не додано доказів направлення її копії із доданими документами лисом з описом вкладення відповідачеві.
Частиною шостою статті 161 Кодексу передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Абзацами першим та другим частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Приписами частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Так, предметом цього позову є стягнення з ОСОБА_1 вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.
Спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних із утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи частини п`ятої статті 122 КАС України, якою передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі №804/285/16 від 12 грудня 2018 року).
Згідно з приписами пункту 3 Розділу 5 Порядку №772 розрахунок суми відшкодування здійснюється підрозділом забезпечення шляхом оформлення Довідки-розрахунку. Довідка-розрахунок оформлюється в трьох примірниках та реєструється в журналі обліку довідок-розрахунків суми коштів, яка має бути сплачена для відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився (додаток 3 до Порядку №772) (далі - Журнал обліку довідок-розрахунків), який ведеться підрозділом забезпечення. Один із примірників Довідки-розрахунку зберігається в підрозділі забезпечення, що її видав, другий та третій примірники надсилаються до підрозділу кадрового забезпечення центрального органу управління поліції, органу, закладу, установи поліції, апарату Міністерства внутрішніх справ України, органу, закладу, установи, підприємства, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України (далі - підрозділ кадрового забезпечення), від якого було отримано запит щодо надання Довідки-розрахунку.
У разі звільнення поліцейського із служби в поліції з підстав, визначених пунктом 1 розділу V цього Порядку, підрозділ кадрового забезпечення надсилає до підрозділу забезпечення запит щодо надання Довідки-розрахунку. Отримана підрозділом кадрового забезпечення Довідка-розрахунок є підставою для включення до наказу про звільнення поліцейського припису щодо суми відшкодування. Якщо вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, менша за суму одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб (або дорівнює їй), що діє на дату звільнення поліцейського, ця вартість відраховується з грошового забезпечення та інших виплат поліцейського (крім одноразової грошової допомоги при звільненні із служби в поліції), про що зазначається в наказі про звільнення, та перераховується на рахунок відповідного органу (закладу, установи), що здійснював забезпечення одностроєм за місцем звільнення із служби. При цьому підрозділ кадрового забезпечення видає в триденний строк особі, яку звільнено із служби в поліції, під розписку витяг з наказу про її звільнення та один із примірників Довідки-розрахунку. У разі відсутності підстав для відшкодування вартості предметів однострою підрозділ забезпечення письмово інформує про це підрозділ кадрового забезпечення (пункт 4 Розділу 5 Порядку №772).
Відповідно до пункту 9 Розділу 5 Порядку №772 строк добровільного відшкодування поліцейським, особою, яку звільнено із служби в поліції, вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, становить п`ятнадцять днів із дня його звільнення із служби в поліції.
Згідно з пунктом 10 Розділу 5 Порядку № 772, у разі непогашення поліцейським, особою, яку звільнено із служби в поліції, суми відшкодування протягом 15 днів з дня його звільнення із служби в поліції підрозділ забезпечення в триденний строк інформує підрозділ правового (юридичного) забезпечення за місцем звільнення із служби для організації претензійної та позовної роботи відповідно до законодавства України.
Що стосується дати, з якої має обраховуватися місячний строк звернення до суду з вимогами, які є предметом позову у цій справі, суд зазначає, що строк звернення до суду з позовом про проходження публічної служби необхідно обчислювати з наступного дня після закінчення строку для добровільного відшкодування витрат.
Аналізуючи положення Порядку № 772 можна дійти висновку, що право на звернення до суду у позивача у цій справі виникає із моменту коли відповідач відмовився від добровільної сплати цих коштів або не висловила своєї позиції з цього приводу за спливом 15 днів з моменту вручення наказу про звільнення.
Тобто, ця категорія спорів потребує досудового врегулювання, адже саме із відмовою колишнього працівника сплатити ці кошти у добровільному порядку пов`язаний початок перебігу строку звернення до суду із позовом.
З матеріалів справи встановлено, що відповідно до витягу з наказу начальника Головного управління Національної поліції в Київській області від 09.03.2022 №45 о/с (по особовому складу) ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Водночас, позивач не надав доказів ознайомлення відповідача з наказом про звільнення та довідкою-розрахунком, що виключає можливість встановити момент відліку строку на звернення до суду.
Разом із тим, позивач заявляє клопотання про поновлення строку звернення до суду зважаючи на воєнний стан й переведення органів Національної поліції на посилений варіант несення службової діяльності, відрядження до зони активних бойових дій, несення цілодобової служби в мобільних групах, на контрольних блокпостах, тощо.
Досліджуючи заяву позивача про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає, що усталеною є позиція Верховного Суду, що визначені процесуальним законом строки звернення до суду, це період часу, протягом якого особа повинна проявити інтерес стосовно захисту своїх прав, свобод та законних інтересів. Строк звернення до суду для такої категорії спорів (щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби) доволі стислий, і якщо зважити на характер спірних правовідносин, встановлений строк має на меті дисциплінувати позивача, який, якщо він справді зацікавлений у відновленні своїх порушених прав, повинен якомога швидше реалізувати своє право.
Реалізувати своє право на захист в порядку адміністративного судочинства потрібно вчасно, а поновити пропущений строк суд може, якщо для цього є поважні і об`єктивні причини.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Водночас Головне управління Національної поліції в Київській області є юридичною особою, має зареєстрований кабінет в підсистемі Електронний суд й зважаючи на дату прийняття наказу про звільнення 09.03.2022, в той час як звернення до суду відбулося лише 26.02.2024, тобто через майже два роки, суд зазначає про відсутність належних обґрунтувань реальних перешкод для звернення до адміністративного суду як особисто представником так і засобами поштового зв`язку, електронною поштою, через електронний кабінет, тощо.
У той же час, неналежна організація процесу із відшкодування вартості предметів однострою при звільненні зі служби з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у юридичної особи для своєчасного подання позовної заяви є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.
Враховуючи наведені обставини та те, що з квітня 2022 року активні бойові дії в місті Києві та Київській області не ведуться, відділення пошти та суди працювали, суд вважає, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду та належних обґрунтувань обставин і доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом позивачем не наведено.
Вказані недоліки позивач може усунути у десятиденний строк з моменту отримання ухвали суду шляхом подання до суду: 1) заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску; 2) докази ознайомлення відповідача із наказом про звільнення та довідкою-розрахунком вартості предметів однострою, строк експлуатації яких не закінчився; 3) документу про сплату судового збору в сумі 3028,00 грн; 4) доказ направлення відповідачеві копії позовної заяви із доданими документами лисом з описом вкладення.
Керуючись статтями 160, 169, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
Позовну заяву Головного управління Національної поліції в Київській області до ОСОБА_1 про стягнення вартості предметів однострою особистого користування - залишити без руху.
Роз`яснити, що в разі не усунення недоліків позовної заяви вона буде повернута позивачеві.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.О. Скалозуб