Справа № 520/23525/23
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 р. Справа № 520/23525/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головне управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 року, головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О., м. Харків, повний текст складено 07.12.23 року у справі № 520/23525/23

за позовом Об`єднання підприємств електротехнічної корпорації Елкор

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, об`єднання підприємств електротехнічної корпорації Елкор, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС України у Харківській області: №2 від 16 серпня 2023 року за формою «Р», №2 від 16 серпня 2023 року за формою «Р» (в частині), №2 від 16 серпня 2023 року за формою «ПН».

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 року у справі № 520/23525/23 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №2 від 16.08.2023 за формою «Р» про визначення об`єднанню підприємств електротехнічна корпорація "Елкор" податкового зобов`язання із податку на прибуток за податковими зобов`язаннями за 2-й квартал 2020 року та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №2 від 16.08.2023 за формою «Р» в частині визначення об`єднанню підприємств електротехнічна корпорація «Елкор» податкового зобов`язання із податку на додану вартість на загальну суму 43826075,00 грн., в т.ч. 35060860,00 грн. сума грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями за квітень - травень 2020 року та 8765215,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №2 від 16.08.2023 за формою «ПН» про визначення об`єднанню підприємств електротехнічна корпорація «Елкор» штрафу (штрафної санкції) за порушення строків реєстрації податкових накладних за квітень 2020 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Об`єднання підприємств електротехнічна корпорація "Елкор" судовий збір у розмірі 26840 грн. 00 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Об`єднання підприємств електротехнічна корпорація "Елкор" понесені витрати на оплату вартості проведення експертного дослідження у розмірі 9061 грн. 44 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Об`єднання підприємств електротехнічна корпорація "Елкор" понесені витрати на оплату вартості проведення судової експертизи у розмірі 20076 грн. 00 коп.

Відповідач, Головне управління ДПС у Харківській області, не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 року у справі № 520/23525/23 та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що суд першої інстанції невірно застосував приписи пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 14.1.202 п. 14.1 ст. 14, п. 185 1 ст. 185, п.п. 187.1, 187.8 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, пп. 192.1.1 п. 192.1, п. 192.3 ст. 192, п. 198.3 ст. 198, п.п. 201.1, 201.10 ст.201 Податкового кодексу України.

Зазначає, що фактично Корпорація «Елкор» на адресу ТОВ «Електро-оптимум» безоплатно було надано запаси у вигляді готової продукції, що була вироблена на виконання контрактів АСS-13/2010 від 25.08.2010 р. та АСS-1/2010 від 07.05.2010 р., вартість яких становить 106833998,94 грн., які за умовами контрактів є предметом зазначеного контракту та повинні бути передані безпосередньому замовнику за контрактом. Зазначене підтверджується зменшенням за даними бухгалтерського обліку балансової вартості за рахунком 26 «Готова продукція» на 106833998,94 грн., відповідним бухгалтерськими проводками (що наведено вище), прийманням за розподільчим балансом за рядком «Запаси» підприємством ТОВ «Електро-оптимум» вказаного активу у розмірі 106834,0 тис.грн. Таким чином, Корпорація «Елкор» в порушення пп. 14.1.202 п. 14.1 ст. 14, п. 185 1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України занижено податкові зобов`язання за операцією з фактичної безоплатної передачі на ТОВ «Електро-оптимум» запасів у вигляді готової продукції, що була вироблена на виконання контрактів АСS-13/2010 від 25.08.2010 р. та АСS-1/2010 від 07.05.2010 р., на суму 21366800 грн., в тому числі за квітень 2020 р. 21366800 грн.

В порушення п.п. 201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України Корпорація «Елкор» не зареєстровано податкову накладну за фактом продажу запасів у вигляді готової продукції, що була вироблена на виконання контрактів АСS-13/2010 від 25.08.2010 р. та АСS-1/2010 від 07.05.2010 р., на суму 21366800 грн., в тому числі за квітень 2020р. 21366800 грн.

Крім того, внаслідок невідображення операції з фактичної безоплатної передачі (продажу) на ТОВ «Електро-оптимум» запасів у вигляді готової продукції, що була вироблена на виконання контрактів АСS-13/2010 від 25.08.2010 р. та АСS-1/2010 від 07.05.2010 р., Корпорація «Елкор» в порушення п.п. 5, 7, 8 П(С)БО 15, п.п. 5, 6, 7 П(С)БО 16 занижено доходи від продажу готової продукції на суму 106833999 грн., в т.ч.: за ІІ кв. 2020 року на суму 106833999 грн., та занижено собівартість реалізованої готової продукції на суму 106833999 грн., в т.ч.: за ІІ кв. 2020 року на суму 106833999 грн. Таким чином, Корпорація «Елкор» в порушення пп. 14.1.202 п. 14.1 ст. 14, п. 185 1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України занижено податкові зобов`язання за операцією з фактичної безоплатної передачі на ТОВ «Електро-оптимум» нематеріального активу Ноу-хау «Системи електропостачання наземного комплексу космічного ракетного комплексу» на суму 13694060 грн., в тому числі: за квітень 2020р. 13694060 грн.

Також вважає, що внаслідок невідображення операції з фактичної безоплатної передачі (продажу) на ТОВ «Електро-оптимум» нематеріального активу Ноу-хау «Системи електропостачання наземного комплексу космічного ракетного комплексу», Корпорація «Елкор» в порушення п.5, 7, 8 П(С)БО 15, п.5, 6, 7 П(С)БО 16 занижено доходи від продажу нематеріального активу на суму 68470300 грн., та занижено собівартість реалізованого нематеріального активу на суму 68470300 грн.

Враховуючи наведене, в порушення п.п. 201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України Корпорація «Елкор» не зареєстровано податкову накладну за фактом продажу Ноу-хау «Системи електропостачання наземного комплексу космічного ракетного комплексу» на суму ПДВ 13694060 грн., в тому числі: за квітень 2020р. 13694060 грн.

Крім того, ТОВ «Електро-оптимум» зазначив (ст.29 акту) право власності на ноу-хау «Система електропостачання наземного комплексу космічного ракетного комплексу» належить корпорація «Елкор» та ніколи не переоформлювалося на користь будь-яких осіб.

ТОВ «Електро-оптимум» передано лише право користування вказаним ноу-хау за ліцензійним договором та розподільчим балансом».

Також відповідач вважає, що списана кредиторська заборгованість Корпорація «Елкор» з балансу підприємства за розподільчим балансом на адресу ТОВ «Електро-оптимум» за контрактом ACS-13/2010 від 25.08.2010р. (Україна, м.Харків) та ACS-1/2010 від 07.05.2010р., що укладено між Бінаціональне підприємство «Алкантара Циклон Спейс» та Об`єднання підприємств електротехнічна корпорація «Елкор» у загальному розмірі 170302387,04 грн. всупереч вимогам п.3.7 та п.16.3 контрактів, без укладання будь-яких додаткових угод або інших документів стосовно заміни Виконавця за зазначеними контрактами з Корпорація «Елкор» на ТОВ «Електро-оптимум», фактично відбувалось за межами процедури виділу ТОВ «Електро-оптимум» зі складу корпорація «Елкор», внаслідок чого фактично визнано Корпорацією «Елкор» як зобов`язання, які не підлягають погашенню.

Враховуючи наведене, вказана сума заборгованості відповідно до п.15 П(С)БУ 15 повинна бути визнана доходом підприємства у момент її списання, тому в порушення пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України Корпорація «Елкор» занижено дохід за 2020 рік на суму 170302387 грн., в т.ч. ІІ квартал 2020 рік 170302387 грн.

Крім того, Головне управління ДПС у Харківській області, не погоджується із твердженнями позивача щодо незаконності проведення перевірки, оскільки серед позовних вимог позивача відсутня така вимога як скасування наказу на проведення перевірки, чи визнання протиправними дій контролюючого органу щодо проведення перевірки, відтак, вказана обставина не може бути підставою для визнання протиправними податкових повідомлень-рішень.

Зазначає, що позивачем, не вказано, яким чином обставини призначення та проведення перевірки в період дії мораторію, встановленого пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, вплинули на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки. Вважає, що вказані обставини жодним чином не пов`язані із правильністю висновків акта перевірки, а платник податків не наводить відомостей, які б свідчили про причинно-наслідковий зв`язок між порядком і підставами проведеної перевірки та встановленими порушеннями.

Проведення перевірки в період дії карантину, на думку податкового органу, об`єктивно не могло вплинути на правильність висновків контролюючого органу щодо встановлених порушень, які стали підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень.

Також відповідач не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із: складністю справи та наданими адвокатом послугами; часом, обсягом наданих адвокатом послуг. Тому стягнення з відповідача, як з державного органу, суми 20076 грн призведе до зайвих (додаткових) бюджетних втрат.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено доводи щодо безпідставності вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Корпорація "Елкор" належним чином зареєстровано Державною адміністрацією Харківського району, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР №04058775Ю0010167. Організаційно-правова форма: "520" - Корпорація. Корпорація "Елкор" взято на облік в контролюючих органах 14.03.2000 за №488КН.2(ДР). Станом на дату підписання акту перебуває на обліку в ГУ ДПС у Харківській області, Індустріальна ДПІ (Немишлянський район м. Харкова), код району 2037.

На підставі наказу Головного управління ДПС у Харківський області від 15.11.2021 №8519-п "Про проведення документальної планової виїзної перевірки Корпорація "Елкор" та на підставі наказу про продовження перевірки №261-п від 17.01.2022 проведена планова виїзна перевірка Корпорації "Елкор" з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного законодавства, єдиного внеску загальнообов`язкового державного соціального страхування, іншого законодавства за період з 01.10.2018 по 30.09.2021.

За результатами документальної планової виїзної перевірки складено акт за №3679/20-40-07-01-03/30287744 від 18.02.2023, яким встановлено порушення пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 30654429 грн., у тому числі 2 квартал 2020 р. 30654429 грн., пп. 14.1.202 п. 14.1 ст. 14, п. 185 1 ст. 185, п. 187.1, п. 187.8 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, пп. 192.1.1 п. 192.1, п. 192.3 ст. 192, п. 198.3 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість до сплати на загальну суму 35139349 грн., в т.ч. за квітень 2020 року 34182632 грн., травень 2020 року 878228 грн., п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України - не зареєстровані податкові накладні на суму ПДВ 35060860 грн., в тому числі за квітень 2020 року на суму 35060860 грн.

02.08.2023 позивачем на адресу контролюючого органу були подані заперечення в порядку п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України. За результатами розгляду відповідною комісією контролюючого органу заперечень висновки акту перевірки залишено без змін.

На підставі вказаного акту контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області:

- №2 від 16 серпня 2023 року на формою «Р» про визначення податкового зобов`язання із податку на прибуток на загальну суму 38318038,25 грн., в т.ч. 30654429,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 7663607,25 грн. за штрафними санкціями (т. 1 а.с. 206-207, т. 5 а.с. 110, т. 5 а.с. 128-130);

- №2 від 16 серпня 2023 року на формою «Р» про визначення податкового зобов`язання із податку на додану вартість на загальну суму 43924186,25 грн., в т.ч. 35139349,00 грн. сума грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями та 8784837,25 грн. штрафна санкція, з яких оскаржується в частині на загальну суму 43826075,00 грн., в т.ч. 35060860,00 грн. сума грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями (21366800,00 грн. заниження податкових зобов`язань за операцією з фактично безоплатної передачі на ТОВ «Електро-оптимум» запасів у вигляді готової продукції, що була вироблена на виконання контрактів АСS-13/2010 від 25.08.2010 та АСS-1/2010 від 07.05.2010, та 13694060,00 грн. заниження податкових зобов`язань за операцією з фактичної безоплатної передачі на ТОВ «Електро-оптимум» нематеріального активу Ноу-хау «Система електропостачання наземного комплексу космічного ракетного комплексу») та 8765215,00 грн. в оскаржуваній частині за штрафними санкціями (5341700,00 грн. штрафна санкція за фактом заниження податкових зобов`язань за операцією з фактично безоплатної передачі на ТОВ «Електро-оптимум» запасів у вигляді готової продукції, що була вироблена на виконання контрактів АСS-13/2010 від 25.08.2010 та АСS-1/2010 від 07.05.2010, та 3423515,00 грн. штрафна санкція за фактом заниження податкових зобов`язань за операцією з фактичної безоплатної передачі на ТОВ «Електро-оптимум» нематеріального активу Ноу-хау «Система електропостачання наземного комплексу космічного ракетного комплексу») (т. 1 а.с. 208-209, т. 5 а.с. 111, т. 5 а.с. 124-125).

- №2 від 16 серпня 2023 року на формою «ПН» про визначення штрафу на суму 17530430,00 грн. за порушення строків реєстрації податкових накладних (10683400,00 грн. штрафна санкція за фактом відсутності реєстрації податкових накладних за фактом продажу запасів у вигляді готової продукції, що була вироблена на виконання контрактів АСS-13/2010 від 25.08.2010 та АСS-1/2010 від 07.05.2010, на суму ПДВ 21366800,00 грн. та 6847030,00 грн. - штрафна санкція за фактом відсутності реєстрації податкових накладних за фактом продажу Ноу-хау «Система електропостачання наземного комплексу космічного ракетного комплексу» на суму ПДВ 13694060,00 грн.) (т. 1 а.с. 210-211, т. 5 а.с. 112, т. 5 а.с. 126-127).

Підставою для винесених наведених податкових повідомлень-рішень є твердження податкового органу про допущені позивачем порушення при виконанні контрактів АСS-13/2010 від 25.08.2010 та АСS-1/2010 від 07.05.2010 із Бінаціональним підприємством «Алкантара Циклон Спейс» (Федеративна Республіка Бразилія), а саме п. 3.7. та 16.3, при юридичній процедурі створення шляхом виділу із статутного капіталу позивача ТОВ «Електро-оптимум», за розподільчим балансом до якого фактично безоплатно передані активи та майно, в т.ч. нематеріальний актив ноу-хау, що були створені на виконання наведених контрактів та підлягали передачі на користь Бінаціонального підприємства «Алкантара Циклон Спейс», а також здійснено списання кредиторської заборгованості з балансу позивача за розподільчим балансом на адресу ТОВ «Електро-оптимум» без укладення будь-яких додаткових угод або інших документів, внаслідок чого зобов`язання Позивача перед Бінаціональним підприємством «Алкантара Циклон Спейс» є такими, що не підлягають погашенню.

Позивач не погодився з податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДПС у Харківській області від 16.08.2023 №2, №2, №2 у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог. Також суд першої інстанції виходив з того, що документальну планову перевірку позивача призначено на підставі наказу №8519-п від 15.11.2021 та проведено в період з 24.11.2021 по 11.02.2022, тобто під час дії мораторію на проведення таких перевірок, а тому відповідач не був наділений повноваженнями здійснювати її проведення, в тому числі й на виконання положень Постанови Кабінету Міністрів України №89 від 3 лютого 2021 року «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірки», тому прийняті за її наслідками податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 16.08.2023 №2, №2, №2 суд не може вважати законними.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, врегульовано Податковим кодексом України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Як визначено пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

У відповідності до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень ПКУ.

Згідно з п. 135.1 ст. 135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із ст. 134 ПК України з урахуванням положень цього Кодексу.

Стосовно доводів апеляційної скарги про невірне застосування судом першої інстанції приписів пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідач стверджує, що під час податкової перевірки було встановлено заниження позивачем показників у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» в сумі 346486507 гри., в т.ч, за 2020 рік в сумі 345606686 грн. (а саме 2 квартал 2020 року в сумі 345606686,00 грн.), три квартали 2021 року в сумі 879 821 грн. (а саме 2 квартал 2021 - 879821 грн.).

Податковий орган вважає, що зазначене порушення відбулося у зв`язку із тим, що позивачем в порушення п. 3.7 та п. 16.3 контрактів ACS-13/2010 від 25.08.2010р та ACS-1/2010 від 07.05.2010 р, що укладені між Бінаціональне підприємство «Алкантара Циклон Спейс» та Об`єднанням підприємств електротехнічна корпорація «Елкор», здійснено списання з балансу кредиторської заборгованості підприємства за розподільчим балансом на адресу ТОВ «Електро-оптимум» в загальному розмірі 170302387,04 грн. без укладання будь-яких додаткових угод або інших документів стосовно заміни виконавця за зазначеними контрактами, фактично відбувалось поза межами процедури виділу ТОВ «Електро-оптимум» зі складу Корпорації «Елкор», внаслідок чого фактично визнано позивачем як зобов`язання, які не підлягають виконанню, а тому зазначена сума кредиторської заборгованості відповідно до п.15 П(С)БУ 15 повинна бути визнана доходом підприємства в момент її списання.

Такі твердження та висновки відповідача покладені в основу прийнятого ним податкового повідомлення - рішення №2 від 16 серпня 2023 року про визначення податкового зобов`язання із податку на прибуток на загальну суму 38318038,25 грн. в т.ч. 30654429 грн. за податковими зобов`язаннями за 2-й квартал 2020 року та 7663607,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

З матеріалів справи встановлено, що між позивачем (постачальник) та Бінаціональним підприємством «Алкантара Циклон Спейс» (БП АЦС, Федеративна Республіка Бразилія) (замовник) було укладено Контракт ACS-13/2010 від 25.08.2010, за умовами якого Бінаціональне підприємство «Алкантара Циклон Спейс» замовило, а позивач зобов`язався розробити та узгодити документацію на систему електропостачання наземного комплексу КРК «Циклон-4» (СЕП НК (2Э13) (ААЮТ.657612.001) на загальну суму 2316398,00 дол. США, а також виготовити, випробувати та поставити (продати) продукцію: система електропостачання наземного комплексу КРК «Циклон-4», на загальну суму 18488022 дол. США (т. 4 а.с. 37-113).

Додатковими угодами №1 від 02.02.2012 та №2 від 25.10.2012 до Контракту ACS-13/2010 від 25.08.2010 внесені зміни та доповнення в частині кількості, вартості та графіку поставки продукції, а також місця поставки (т. 4 а.с. 65-91, 92-111). Додатковою угодою №4 від 29.12.2014 до Контракту ACS-13/2010 від 25.08.2010 сторонами визначений строк дії контракту - до 31.12.2020 (т. 4 а.с.113).

Також між позивачем (постачальник) та Бінаціональним підприємством «Алкантара Циклон Спейс» (БП АЦС, Федеративна Республіка Бразилія) (замовник) укладений контракт ACS-1/2010 від 07.05.2010, за умовами якого замовник замовляє, а постачальник зобов`язується виготовити, випробувати та поставити (продати) продукцію: силова частина та система контролю якості електроенергії та управління системи електропостачання технологічного обладнання стартового комплексу і технічного комплексу космічного апарату та головного блоку, ракети-носія КРК «Циклон-4» (ИЖКЮ.657332.061, ИЖКЮ.657142.025, ИЖКЮ.657142.026, ИЖКЮ.657132.074, ИЖКЮ.657122.119, ИЖКЮ.657332.060), далі по тексту силова частина та СКЯЕУ СЕП ТО СК (2Э13), силова частина та СКЯЕУ СЕП ТО ТК КА та ГБ (2Э112), силова частина та СКЯЕУ СЕП ТО ТК РН (2Э102). Номенклатура та ціни на продукцію, що виготовляється та поставляється за цим контрактом, вказується у специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного контракту. Замовник зобов`язується прийняти продукцію і оплатити її. (т. 4 а.с. 114-214).

Аналогічно із вище наведеним контрактом додатковими угодами №1 від 02.07.2012 та №2 від 25.10.2012 до Контракту АСБ-1/2010 від 07.05.2010 внесені зміни та доповнення в частині кількості, вартості та графіку поставки продукції, а також місця поставки, а саме додатковою угодою №1 від 02.07.2012 збільшена загальна ціна виготовленої продукції до 6645260,00 дол. США, а додатковою угодою №3 від 08.07.2014 до Контракту АСБ-1/2010 від 07.05.2010 сторонами визначений строк дії контракту - до 31.12.2020.

Позивачем були виконані умови Контрактів АСБ-1/2010 від 07.05.2010 та АСБ- 3/2010 від 25.08.2010, що підтверджується даними його бухгалтерського обліку, які досліджені відповідачем під час проведення податкової перевірки та ним не спростовуються. Щодо фактичних обставин укладення та виконання Контрактів АСБ-1/2010 від та АС8-13/2010 від 25.08.2010 між позивачем та відповідачем розбіжності відсутні.

Спір між сторонами виник з підстав аналізу обставин відображення в бухгалтерському обліку та податкових наслідків передачі кредиторської заборгованості, залишків готової продукції та нематеріального активу, які є предметом Контрактів АС8-1/2010 від 07.05.2010 та АС8-13/2010 від 25.08.2010 та їх правової кваліфікації.

З матеріалів справи встановлено, що 11.03.2020 року позачерговими загальними зборами Ради директорів учасників, яке оформлено протоколом №1, прийнято рішення про виділ із позивача товариства з обмеженою відповідальністю зі статутним капіталом 10000,00 грн. та відповідно зменшення розміру статутного капіталу позивача до 1390000,00 грн. Зазначене рішення зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 11.03.2020 об 11:25:40 за №8022729 державним реєстратором - приватним нотаріусом Назаровою О.С. (т. 2 а.с. 219-222, т. 5 а.с. 32).

11.03.2020 позивачем на адресу Binational Company Alkantara Cyclon Space (BC ACS) (Бінаціональне підприємство «Алкантара Циклон Спейс» (БП АЦС, Федеративна Республіка Бразилія) направлене повідомлення, за змістом якого повідомляється про прийняте рішення про виділ товариства з обмеженою відповідальністю зі статутним капіталом 10000,00 грн. та зменшення статутного капіталу Корпорації «ЕЛКОР» до 1390000,00 грн., визначений спосіб зменшення виділ, запропоновано протягом 30 днів кредитору заявити свої вимоги до 10.04.2020 (включно) за адресою м. Харків, пр. Льва Ландау, 157. Повідомлення на адресу кредитора підписане директором ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 224).

Відповідно до даних поштового повідомлення про вручення листа за №RL610266052UA, повідомлення про виділ вручене адресату Binational Company Alkantara Cyclon Space (BC ACS) - 26.03.2020, тобто в межах строку для заявлення претензій та вимог кредиторів, визначеного рішенням позачергових Загальних зборів Ради директорів учасників Позивача від 11.03.2020 (т. 2 а.с. 229).

Під час проведення податкової перевірки та складення акту перевірки Відповідачем не встановлено наявності будь-яких заперечень з боку Binational Company Alkantara Cyclon Space щодо зменшення статутного капіталу Корпорації «ЕЛКОР» до 1390000,00 грн. через обраний спосіб виділ.

В подальшому відбулося виконання рішення позачергових загальних зборів Ради директорів учасників від 11.03.2020, яке оформлено протоколом №1, а саме рішенням загальних зборів Ради директорів учасників позивача, яке оформлено протоколом позачергових загальних зборів від 27.04.2020, затверджений розподільчий баланс станом на 22.04.2020 та здійснений перерозподіл часток учасників Корпорації «Елкор» у зв`язку із виділом товариства з обмеженою відповідальністю зі статутним капіталом 10000 грн. Зазначене рішення засновників посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Назаровою О.С. 27.04.2020, р.н. 1288, 1289, 1290, 1291 (т. 2 а.с. 40-43).

Розподільчий баланс станом на 22.04.2020 складений при створенні товариства з обмеженою відповідальністю «Електро-Оптимум» шляхом його виділу із Об`єднання підприємств Електротехнічна корпорація «Елкор», за яким до товариства з обмеженою відповідальністю «Електро-Оптимум» переходить частина майна, прав та обов`язків, що відображено у таблиці. Розподільчий баланс посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Назаровою О.С. 27.04.2020, р.н. 1294, 1295 (т. 3 а.с. 81-84).

28.04.2020 об 11:54:57 державним реєстратором приватним нотаріусом Назаровою О.С. зареєстрована нова редакція Статуту Об`єднання підприємств Електротехнічна корпорація «Елкор» 9022729), за яким статутний капітал позивача зменшено до 1390000,00 грн. (п.1 розділу 1У Статуту) (т. 3 а.с. 44-69, 79).

28.04.2020 за №0084554 здійснено реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю «Електрооптимум» (), що підтверджується безпосередньо статутом цієї юридичної особи, описом документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору від 27.04.2020 код 79, випискою із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.04.2020 (т. 4 а.с. 215-246).

Відповідно до відомостей, підписаних директором Корпорації «Елкор» Клочко В.І. та директором ТОВ «Електро-оптимум» ОСОБА_2 , здійснено приймання передача внесків засновників у статутний капітал в сумі 10000,00 грн. (т. 3 а.с. 86), основних засобів вартістю 8388,10 грн. (т. 3 а.с. 87-89), готової продукція на суму 106833998,94 грн. із посиланням на специфікації до контракту із Бінаціональним підприємством «Алкантара Циклон Спейс» (т. 3 а.с. 92-103), кредиторської заборгованості на суму 170302387,04 грн. із посиланням на контракти ACS-1/2010 від 07.05.2010 та ACS-13/2010 від 25.08.2010 із відповідними додатками до них (т. 3 а.с. 90-91), права користування нематеріальними активами - ноу-хау «Система електропостачання наземного комплексу КРК» вартістю 68470000,00 грн. із посиланням на акт введення об`єкта НМА та ліцензійний договір (т. 3 а.с. 104-185), нерозподіленого прибутку в сумі 5000000,00 грн. (т. 3 а.с. 186).

Відповідно до бухгалтерських довідок за підписами директора та бухгалтера Корпорації «Елкор» здійснені відповідні проводки в бухгалтерському обліку за фактом передання активів та пасивів з балансу Корпорації «ЕЛКОР» на баланс нового підприємства (т. 3 а.с. 85, 187, 188).

Отже за наведеною процедурою виділу із підприємства позивача до нового товариства з обмеженою відповідальністю, засновником якого є сам позивач, за розподільчим балансом перейшли активи та пасиви, в тому числі готова продукція на суму 106833998.94 грн, кредиторська заборгованість на суму 170302387,04 грн., право користування нематеріальними активами - ноу-хау «Система електропостачання наземного комплексу КРК» вартістю 68470000,00 гри., та які були предметом перевірки відповідачем.

Згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 15.08.1996 №961 «Про затвердження Методики оцінки вартості майна під час приватизації», розподільчий баланс підприємства - це баланс, що складається під час відокремлення (виділення) об`єктів із цілісного майнового комплексу.

Відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 року № 73, баланс (звіт про фінансовий стан) - це звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов`язання і власний капітал.

У відповідності до ч. 1 ст. 56 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання - це господарська організація, яка може бути утворена за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства.

Згідно з частини 1 статті 81 Цивільного Кодексу України юридична особа може бути створена шляхом об`єднання осіб та (або) майна.

Відповідно до ст. 109 Цивільного кодексу України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 №755-IV у разі виділу юридичних осіб здійснюють державну реєстрацію юридичних осіб, утворених у результаті виділу, та державну реєстрацію змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, про юридичну особу, з якої здійснено виділ, щодо юридичної особи правонаступника. Виділ уважають завершеним із дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться у ЄДР, про юридичну особу, з якої здійснено виділ, щодо юридичної особи правонаступника.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 №755-IV документи, що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати таким вимогам: передавальний акт (у разі злиття, приєднання, перетворення) та розподільчий баланс (у разі поділу або виділу у) юридичної особи повинні відповідати вимогам, встановленим законом. Справжність підписів на передавальному акті та розподільчому балансі юридичної особи нотаріально засвідчується з обов`язковим використанням спеціальних бланків нотаріальних документів, крім випадків, передбачених законом.

Під час судового розгляду встановлено, що виділ товариства з обмеженою відповідальністю «Електро-оптимум» із Об`єднання підприємств електротехнічна корпорація «Елкор» оформлений рішенням загальних зборів Ради директорів учасників позивача, ухваленим протоколом позачергових загальних зборів від 27.04.2020 та розподільчим балансом станом на 22.04.2020, які підписані уповноваженими особами та нотаріально посвідчені. В подальшому державним реєстратором 28.04.2020 зареєстровані нова редакція Статуту Об`єднання підприємств електротехнічна корпорація «Елкор» та саме товариство з обмеженою відповідальністю «Електро-оптимум» (), виділене із Об`єднання підприємств Електротехнічна корпорація «Елкор».

Такі рішення та реєстраційні дії станом на день проведення планової податкової перевірки та складення акту податкової перевірки не оскаржені та не скасовані, отже є чинними.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, дійшов правильних висновків про помилковість твердження відповідача, що списання кредиторської заборгованості Корпорацією «Елкор», яка виникла за контрактами ACS-13/2010 від 25.08.2010 та ACS-1/2010 від 07.05.2010 із Бінаціональним підприємством «Алкантара Циклон Спейс» в загальному розмірі 170302387,04 грн., з балансу підприємства за розподільчим балансом на користь ТОВ «Електро-оптимум», фактично відбувалось за межами процедури виділу ТОВ «Електро-оптимум» зі складу Корпорація «Елкор». Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про скасування податкового повідомлення - рішення №2 від 16 серпня 2023 року на формою «Р» про визначення податкового зобов`язання із податку на прибуток на загальну суму 38318038,25 грн., в т.ч. 30654429,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 7663607,25 грн. за штрафними санкціями, яке ґрунтується саме таких встановлених під час податкової перевірки обставинах.

Зобов`язання позивача перед Бінаціональним підприємством «Алкантара Циклон Спейс» в загальному розмірі 170302387,04 грн. за контрактами ACS-13/2010 від та ACS-1/2010 від 07.05.2010 не є такими, що не підлягають виконанню, що має наслідком виникнення об`єкту оподаткування податком на прибуток відповідно до вимог пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, оскільки в силу вимог ст. 109 Цивільного кодексу України позивач несе субсидіарну відповідальність перед Бінаціональним підприємством «Алкантара Циклон Спейс» стосовно виконання контрактів АСБ-13/2010 від 25.08.2010 та АС8-1/2010 від 07.05.2010 безпосередньо ТОВ «Електро-оптимум».

Неврахування судом тверджень відповідача при прийнятті рішення не є підставою для висновку про формальний підхід до з`ясування фактичних обставин справи, про що зазначається в апеляційній скарзі, оскільки саме на відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, покладений процесуальний обов`язок довести правомірність прийнятих ним рішень.

Стосовно доводу апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції приписів пп. 14.1.202 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1, п. 187.8 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, пп. 192.1.1 п. 192.1, п. 192.3 ст. 192, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

В акті перевірки відповідач дійшов висновків, що позивачем в порушення пп. 14.1.202 п.14.1 ст.14, п. 185 1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України занижені податкові зобов`язання з податку на додану вартість за операціями із фактичної безоплатної передачі на користь ТОВ «Електро-оптимум» запасів у вигляді готової продукції, що була вироблена на виконання контрактів ACS-13/2010 від 25.08.2010 та АСS-1/2010 від 07.05.2010, на суму 21366800 грн., в тому числі за квітень 2020 р. - 21366800 грн., та із фактичної безоплатної передачі на ТОВ «Електро-оптимум» нематеріального активу Ноу-хау «Системи електропостачання наземного комплексу космічного ракетного комплексу», що був створений на виконання контракту ACS-13/2010 від 25.08.2010, на суму 13694060,00 грн., в тому числі за квітень 2020 р. - 13694060,00 грн.

Відповідач наполягав, що фактично позивачем на адресу ТОВ «Електро-оптимум» безоплатно було передано запаси у вигляді готової продукції, яка була вироблена на виконання контрактів ACS-13/2010 від 25.08.2010 та ACS-1/2010 від 07.05.2010, вартість якої становить 106833998,94 грн. та яка повинна бути передана безпосередньому замовнику за контрактами, а також на адресу ТОВ «Електро-оптимум» безоплатно було надано нематеріальний актив Ноу-хау «Системи електропостачання наземного комплексу космічного ракетного комплексу», балансова вартість якого відповідно до даних бухгалтерського обліку Корпорації «ЕЛКОР» та даних Звіту про оцінку становить 68470300,00 грн., який також за умовами контракту ACS-13/2010 від 25.08.2010 є його предметом та повинен бути переданий безпосередньому замовнику за контрактом. Внаслідок невідображення операції з фактичної безоплатної передачі (продажу) на користь ТОВ «Електро-оптимум» запасів у вигляді готової продукції, що була вироблена на виконання контрактів ACS-13/2010 від 25.08.2010 та ACS-1/2010 від 07.05.2010, що укладені між Бінаціональне підприємство «Алкантара Циклон Спейс» та Об`єднання підприємств електротехнічна корпорація «Елкор», й виникли порушення вимог податкового законодавства.

Колегія суддів вважає, що висновки податкового органу про порушення позивачем положень пп. 14.1.202 п.14.1 ст. 14, п.185.1 ст. 185,п. 187.1, п. 187.8 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п.п. 192.1.1 п. 192.1, п. 192.3 ст. 192, п. 198.3 ст. 198 ПК України ґрунтуються так само на аналізі процедури виділу та передачі за розподільчим балансом на користь ТОВ «Електро-оптимум» запасів у вигляді готової продукції, що була вироблена на виконання контрактів ACS-13/2010 від 25.08.2010 та ACS-1/2010 від 07.05.2010 на суму 106833998,94 грн., та права користування нематеріальним активом Ноу-хау «Системи електропостачання наземного комплексу космічного ракетного комплексу» вартістю 68470300,00 грн., який також за умовами контракту ACS-13/2010 від 25.08.2010 є їх предметом та повинен був переданий безпосередньому замовнику за контрактами.

Відповідач вважає, що позивач не є власником готової продукції, що була вироблена на виконання контрактів ACS-13/2010 від 25.08.2010 та ACS-1/2010 від 07.05.2010 на суму 106833998,94 гри., та нематеріального активу Ноу-хау «Системи електропостачання наземного комплексу космічного ракетного комплексу» вартістю 68470300,00 грн., який також створений на виконання контракту ACS-13/2010 від 25.08.2010.

Така вироблена продукція та нематеріальний актив фактично є предметами контрактів ACS-13/2010 від 25.08.2010 та ACS-1/2010 від 07.05.2010, що укладені із Бінаціональним підприємством «Алкантара Циклон Спейс», та терміни дії яких визначено 31.12.2020.

Умови контрактів ACS-13/2010 від 25.08.2010 та ACS-1/2010 від 07.05.2010 не передбачають права позивача здійснити заміну виконавця за ними без згоди Бінаціонального підприємства «Алкантара Циклон Спейс». Отже виключення позивачем з балансу підприємства вартості готової продукції, що була вироблена на виконання контрактів ACS-13/2010 від 25.08.2010 та ACS-1/2010 від 07.05.2010 на суму 106833998,94 грн., та нематеріального активу Ноу-хау «Системи електропостачання наземного комплексу космічного ракетного комплексу» вартістю 68470300,00 грн., який також створений на виконання контракту ACS-13/2010 від 25.08.20210 шляхом їх безоплатної передачі за розподільчим балансом станом на 22.04.2020 на користь ТОВ «Електро-оптимум», фактично є господарською операцією з безоплатної передачі запасів (готової продукції) та нематеріального активу із відповідними податковими наслідками, наведеними вище нормами Податкового кодексу України. Така господарська операція в порушення 14.1.202 п.14.1 ст. 14, п.185.1 ст. 185, п. 187.1, п. 187.8 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. п. 192.1.1 п. 192.1, п. 192.3 ст. 192, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України позивачем не відображена в бухгалтерському обліку, щодо неї не нарахований та не сплачений податок на додану вартість.

Зі змісту контрактів ACS-13/2010 від 25.08.2010 та ACS-1/2010 від 07.05.2010 між Об`єднанням підприємств Електротехнічна корпорація «ЕЛКОР» та Бінаціональним підприємством «Алкантара Циклон Спейс» встановлено, що вони регулюються матеріальним правом України (п. 14.6 розділів 14 обох контрактів).

Відповідно до ст. 66 Господарського кодексу України майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства.

Під час перевірки відповідачем встановлено, що на момент ухвалення рішення про виділ юридичної особи зі складу підприємства позивача, у останнього на рахунку 23 обліковувались запаси у вигляді незавершеного виробництва, а саме станом на 30.09.2019 за рахунком 23/СП/0/1014968 (Циклон ACS-13/2010 від 25.08.12) 22630483,43 грн. та за рахунком 23/СП/ЦИКЛОН 61684976,49 грн., а всього за контрактами 84315459,95 грн. Також та за даними рахунку 26 «Готова продукція» станом на 31.03.2020 обліковувались запаси у вигляді готової продукції: а саме за Циклон ACS-13/2010 від 25.08.12 18020759,03 грн., за Циклон АCS 1/2010 от 07.05.2010 45 952 691,01 грн., за Циклон ACS-13/2010 від 25.08.12 42860548,90 грн., а всього за контрактами 106833998,94 грн.

Також, даними бухгалтерського обліку позивача підтверджується виконання умов Контракту ACS-13/2010 від 25.08.2010 в частині виготовлення документації на систему електропостачання наземного комплексу КРК «Циклон-4» (СЕП НК (2Э13) (ААЮТ.657612.001). Так, відповідно до калькуляції твердої фіксованої ціни «Ноу-хау «Система електропостачання наземного комплексу космічного ракетного комплексу» визначені витрати на створення такої документації в сумі 15573487,01 грн. (т. 3 а.с. 111). Також позивачем за актом №000015 від 17.03.2020 здійснено введення з 09.04.2020 в господарський оборот права інтелектуальної власності у складі нематеріальних активів із строком корисного використання 60 місяців (Д-т 12/7 Кт 15/4/2) (т. 3 а.с. 107-108). Зазначений акт складений на підставі висновку технічної комісії від 16.03.2020 «Щодо можливості введення в господарський оборот об`єкта інтелектуальної власності», створеної наказом директора Позивача №14Ц від 10.02.2020, та наказу №25Ц від 17.03.2020 «Про прийняття нематеріального активу до обліку») (т. 3 а.с. 109). 19.03.2020 позивачем із товарною біржею «УРТБ» укладений договір №Б-19/03/20/02 від на проведення оцінки об`єкта інтелектуальної власності «Ноу-хау «Система електропостачання наземного комплексу космічного ракетного комплексу» з метою визначення справедливої вартості об`єкта оцінки в бухгалтерському обліку станом на поточну дату (т. 3 а.с. 113-115). Відповідно до Звіту про оцінку від 16.04.2020, затвердженого директором Товарної Біржі «УРТБ» (14078715) Ю.О. Смоленською, ринкова вартість об`єкта інтелектуальної власності «Ноу-хау «Система електропостачання наземного комплексу космічного ракетного комплексу» становить 68470000,00 грн. без ПДВ. (т. 3 а.с. 116-185).

Отже обставини, що на момент проведення податкової перевірки виготовлені за контрактами ACS-13/2010 від 25.08.2010 та ACS-1/2010 від 07.05.2010 між Об`єднанням підприємств Електротехнічна корпорація «ЕЛКОР» та Бінаціональним підприємством «Алкантара Циклон Спейс» продукція та нематеріальний актив, обліковувались у позивача в бухгалтерському обліку на відповідних рахунках балансу, є такими, що достовірно встановлені.

У відповідності до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно.

Досліджені судом змісти контрактів ACS-13/2010 від 25.08.2010 та ACS 1/2010 від 07.05.2010 не передбачають перехід права власності на створену за ними позивачем готову продукцію та об`єкт права інтелектуальної власності до Бінаціонального підприємства «Алкантара Циклон Спейс» раніше, ніж до моменту їх передачі до набувача за укладеними контрактами, а саме з моменту їх створення або сплати їх вартості, на чому наполягав та продовжує наполягати відповідач.

За наведених умов є таким, що грунтується на фактичних обставинах справи та положеннях цивільного закону висновок суду, що до моменту передачі готової продукції та об`єкта права інтелектуальної власності до Бінаціонального підприємства «Алкантара Циклон Спейс» на узгоджених в контрактах ACS-13/2010 від 25.08.2010 та ACS 1/2010 від 07.05.2010 умовах (FCA-порт Октябрьск, Україна, на Чорному морі або CFR, порт Итакуи, муніципалітет Сан-Луис, штат Мараньяу, Бразилія), право власності на них належить Позивачу як особі, що їх створила, а тому Позивач не позбавлений права та можливості визначати їх юридичну долю на власний розсуд з дотриманням вимог податкового законодавства.

Відповідно до п. 196.1.7 ст.196 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування операції з реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення та перетворення) юридичних осіб.

Тобто діюче податкове законодавство містить пряму норму, яка виключає із об`єктів оподаткування податком на додану вартість операції з реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення та перетворення) юридичних осіб.

Отже виділення частки майна в процесі реорганізації юридичної особи позивача за розподільчим балансом не є продажем (реалізацією, постачанням) товарів (активів) у розумінні підпункту 14.1.202, пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, а в свою чергу, передача готової продукції та права користування нематеріальним активом за таким розподільчим балансом, не підпадає під тлумачення реалізації таких товарів за визначенням підпункту 14.1.202 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Той факт, що позивачем, на думку податкового органу, допущені порушення умов виконання конання контрактів ACS-13/2010 від 25.08.2010 та ACS-1/2010 від 07.05.2010 не є підставою для твердження про невірне визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість, адже єдиною умовою для таких зобов`язань є саме вчинення визначеного законом виду господарської операції.

За відсутності фактично вчиненої позивачем господарської операції, яка є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, відсутнє й відповідне зобов`язання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що висновки відповідача про порушення позивачем пп. 14.1.202 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України про заниження податкового зобов`язання за операцією з фактичної безоплатної передачі на ТОВ «Електро-оптимуму» запасів у вигляді готової продукції, що була вироблена на виконання контрактів ACS-13/2010 від 25.08.2010 та ACS-1/2010 від 07.05.2010, на суму 21366800 гри., в тому числі за квітень 2020р. - 21366800 грн. (арк. 18 акту перевірки) та права користування нематеріальним активом Ноу-хау «Системи електропостачання наземного комплексу космічного ракетного комплексу» на суму 13694060 грн., в тому числі: за квітень 2020р. - 13694060 грн. не знайшли свого підтвердження. За таких обставин висновок колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції скасування податкового повідомлення рішення №2 від 16 серпня 2023 року.

Стосовно доводу апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції приписів п.п. 201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто чинне законодавство передбачає обов`язок платника податків скласти та зареєструвати податкову накладну лише при здійсненні таким платником податків операцій з постачання товарів/послуг.

Судовим розглядом спростоване твердження відповідача, що позивачем на користь ТОВ «Електро-оптимум» вчинені господарські операції із фактичної безоплатної передачі запасів у вигляді готової продукції, що була вироблена на виконання контрактів АС8-13/2010 від 25.08.2010 та АС8-1/2010 від 07.05.2010 на суму 106833998,94 грн., та нематеріального активу Ноу-хау «Системи електропостачання наземного комплексу космічного ракетного комплексу» на суму 68470300,00 грн. на виконання контракту АС8-13/2010 від 25.08.2010.

Колегія суддів вважає, що передача таких активів від позивача на користь виділеної юридичної особи ТОВ «Електро-оптимум» відбулося за процедурою виділу за розподільчим балансом, оформленим відповідно до вимог законодавства, тому така операція відповідно до п. 196.1.7 ст.196 Податкового кодексу України, - не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість. Оскільки податковим законодавством не передбачено процедури складення та реєстрації податкових накладним поза межами здійснення господарських операцій, то покладення на позивача юридичної відповідальності за таким обов`язком, - є протиправним.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення №2 від 16 серпня 2023 року про визначення штрафу на суму 17530430,00 грн. за порушення строків реєстрації податкових накладних (10683400,00 грн. штрафна санкція за відсутності реєстрації податкових накладних за фактом продажу запасів у вигляді готової продукції, що була вироблена на виконання контрактів АСS-13/2010 від 25.08.2010 та АСS-1/2010 від 07.05.2010 на суму ПДВ 21366800,00 грн. та 6847030,00 грн. - штрафна санкція за відсутності реєстрації податкових накладних за фактом продажу Ноу-хау «Система електропостачання наземного комплексу космічного ракетного комплексу» на суму ПДВ 13694060,00 грн.) підлягає скасуванню.

Стосовно доводу апеляційної скарги про неправомірність надання оцінки судом обставин проведення відповідачем планової документальної перевірки позивача, за наслідками якої ухвалені оскаржувані податкові повідомлення-рішення, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно з п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України (в редакції на момент ухвалення відповідачем наказу від 15.11.2021 за №8519-п про проведення документальної планової перевірки Позивача) встановлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Тобто, вимоги пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України пов`язані та прямо відсилають до актів Кабінету Міністрів України, на підставі яких завершується дія карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

В період з 19 грудня 2020 року до 31 березня 2022 року на території України було встановлено карантин відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 9 грудня 2020 року №1236.

Отже, на момент прийняття відповідачем наказу про проведення документальної планової перевірки Позивача та безпосередньо в період її проведення Кабінетом Міністрів України не приймалося рішення про завершення дії карантину, а відтак діяв мораторій на проведення, зокрема, документальних позапланових перевірок платників податків з підстав, визначених пп. 78.1.1 та 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Щодо рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2022 року у справі №640/18314/21, то воно набрало законної сили відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2023, а тому у суду були відсутні правові підстави ставити під сумнів його висновки лише з мотивів зупинення його дії судом касаційної інстанції ухвалою від 23.12.2022.

Крім того, колегія суддів вважає, що обставини відсутності у відповідача правових підстав для проведення планової перевірки в даному випадку не є визначальними, оскільки судом першої інстанції повно та детально перевірені самі рішення податкового органу, які ухвалені за результатами такої перевірки. Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про незаконність рішень відповідача за їх суттю, а тому, навіть, якщо погодитися із тим, що на момент призначення та проведення відповідачем перевірки, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2022 року у справі №640/18314/21 ще не набуло законної сили, зазначене не впливає на законність оскаржуваного судового рішення та не спростовує його висновків.

Відтак, судом встановлено недотримання відповідачем вимог діючого законодавства при призначенні та проведенні фактичної перевірки, що тягне за собою незаконність проведеної перевірки та її наслідків у вигляді прийняття податкових повідомлень-рішень.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги, який повністю дублює відзив на позовну заяву та акту податкової перевірки, тобто фактично відповідач покладає на апеляційний суд обов`язок здійснити апеляційний перегляд справи в повному обсязі без урахування ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, адже межі доводів та вимог апеляційної скарги не визначені самим відповідачем.

Довід апеляційної скарги щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів не приймає, оскільки в даній справі позивачем не ставились та відповідно судом не вирішувались вимоги про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Харківській області від 16.08.2023 №2, №2, №2.

В силу ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень.

У відповідності до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваних рішень, відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи, та всупереч вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 року у справі № 520/23525/23 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 року у справі № 520/23525/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Постанова складена в повному обсязі 10.05.24 р.