Справа № 380/24918/23
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 рокусправа № 380/24918/23

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Галини Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування і невиплати ОСОБА_1 за липень 2022 року, жовтень 2022 року та березень 2023 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за липень 2022 року, жовтень 2022 року та березень 2023 року з урахуванням проведених виплат за цей період.

Ухвалою від 13.11.2023 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.03.2022 року на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 року сержант ОСОБА_1 призваний на військову службу на посаду номера обслуги 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . Згідно наказу № 180 від 29.06.2023 року ОСОБА_1 переведений до іншої військової частини НОМЕР_2 . Згідно витягу наказу № 180 від 29.06.2023 року вказано про виплачене та невиплачене грошове забезпечення за час служби у військовій частині НОМЕР_1 . Однак на момент переведення невиплаченою також залишалася додаткова грошова винагорода за липень 2022 року, жовтень 2022 року та березень 2023 року.

Стверджує, що у липні, жовтні 2022 року та березні 2023 року позивач перебував та виконував бойові (спеціальні) завдання в районах здійснення таких заходів у Донецькій області - зокрема липень 2022 року м. Мар`їнка, с.Пушкіно Донецької області. Жовтень 2022 року - м.Дружківка Донецької області. Березень 2023 року - с. Часів Яр, відтак має право на отримання додаткової грошової винагороди у розмірі 100000,0 грн.

У зв`язку із невиплатою відповідачем такої винагороди у повному обсязі, позивач звернувся до суду.

Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти задоволення позову мотивуючи тим, що Позивач отримував додаткову винагороду за період до 31.01.2023 року відповідно до п.1 Постанови № 168. Із 01 лютого 2023 року Позивачу не була нарахована додаткова винагорода за лютий та березень 2023 року у зв`язку з тим, що у вказаний час за наявними даними Позивач не залучався до виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями). У травні 2023 року Позивачу було донараховано та виплачено додаткову винагороду за липень 2022 року та жовтень 2022 року з розрахунку 30000 гривень на місяць. Одночасно у травні 2023 року Позивачу була нарахована та сплачена додаткова винагорода у розмірі 66666,67 грн. (з розрахунку 100 000 гривень пропорційно до часу виконання бойових завдань) та 10 000 грн. (з розрахунку 30 000 гривень пропорційно до часу виконання бойових завдань).

Із вказаних підстав просив суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

08.03.2022 року на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 року сержант ОСОБА_1 призваний на військову службу на посаду номера обслуги 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується копією наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 67 від 08.03.2022.

Згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 180 від 29.06.2023 ОСОБА_1 переведений до іншої військової частини НОМЕР_2 .

Позивач стверджує, що на момент його переведення до іншої військової частини НОМЕР_2 невиплаченою залишалася додаткова грошова винагорода за липень 2022 року, жовтень 2022 року та березень 2023 року, у зв`язку із чим він звернувся до суду.

Суд ухвалою про відкриття провадження зобов`язав військову частину НОМЕР_1 надати суду наступні документи: довідку про нараховане та виплачене ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з липня 2022 року по березень 2023 року у розрізі складових грошового забезпечення за кожен місяць.

На виконання ухвали відповідач повідомив, що у травні 2023 року позивачу донараховано та виплачено додаткову винагороду за липень 2022 року та жовтень 2022 року з розрахунку 30 000 гривень на місяць. Одночасно у травні 2023 року Позивачу нарахована та сплачена додаткова винагорода у розмірі 66666,67 грн. (з розрахунку 100 000 гривень пропорційно до часу виконання бойових завдань) та 10 000 грн. (з розрахунку 30 000 гривень пропорційно до часу виконання бойових завдань).

До пояснень відповідач додав картки особового рахунку позивача за 2022 та 2023, із яких слідує, що за липень 2022 у серпні 2022 та за жовтень 2022 у листопаді 2022, а також за березень 2023 у квітні 2023 позивачу не нараховувалась додаткова винагорода на час дії військового стану.

Разом із тим у нарахованому грошовому забезпеченні позивача травень 2023 зазначено «додаткова вин. на час дії військ. стану 15000,0 грн», «додаткова вин. на час дії військ. стану 50000,0 грн», «винагорода додаткова 100 тис. іншим 66666,67 грн», «винагорода додаткова 30 тис. 10000,0 грн».

Також 12.04.2024 відповідач надав суду копію розрахунку грошового забезпечення позивача за травень 2023, у якому зазначено, що у травні позивачу нараховано за лютий додаткова винагорода1 14 днів - 50000,0 грн., за лютий додаткова винагорода2 14 днів - 15000,0 грн., та за квітень 100 тис. інш за 20 днів - 66666,67 грн. та за квітень 30 тис. за 10 днів 10000,0 грн.

Із розрахунку грошового забезпечення позивача за травень 2023, надісланого відповідачем 12.04.2024, судом встановлено, що у травні 2023 позивачу нараховано усього 163544,72 грн. При чому відповідно до коду нарахування та місяця, зазначених у довідці нарахування проведено за лютий 2023 код 036 додаткова винагорода 2 - 14 днів - 15000,0 та код 037 додаткова винагорода 1 - 14 днів - 50000,0. Решта складових грошового забезпечення нараховані за квітень 2023.

Відтак дана довідка не містить відомостей, на які відповідач посилається у відзиві про нарахування позивачу додаткової винагороди за липень, жовтень 2022 та березень 2023.

Також позивач стверджує, що у липні, жовтні 2022 року та березні 2023 року він перебував та виконував бойові (спеціальні) завдання в районах здійснення таких заходів у Донецькій області - зокрема липень 2022 року м. Мар`їнка, с.Пушкіно Донецької області. Жовтень 2022 року - м.Дружківка Донецької області, березень 2023 року - с. Часів Яр, відтак має право на отримання додаткової грошової винагороди у розмірі 100000,0 грн. Проте доказів свого твердження суду не надав.

Матеріали справи не містять документів, які підтверджують безпосередню участь позивача в бойових діях або заходах у спірний період (липень, жовтень 2022 та березень 2023) (рапорт (донесення) командира підрозділу (групи, судна, катера) про участь військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах).

Враховуючи з`ясовані обставини, суд ухвалою від 17.04.2024 суд зобов`язав відповідача надати суду наступне:

- документи, які підтверджують безпосередню участь позивача в бойових діях або заходах у спірний період - липень, жовтень 2022 та березень 2023 (рапорт (донесення) командира підрозділу (групи, судна, катера) про участь військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах);

- інформацію, підтверджену відповідними доказами, про розмір додаткової винагороди, нарахованої позивачу за липень, жовтень 2022 та березень 2023 із зазначенням 1) виду нарахування, 2) нарахованої суми, 3) кількості днів, за які нарахована додаткова винагорода, 4) місяця і року, за який нарахована додаткова винагорода, 5) місяця і року коли нарахована додаткова винагорода, 6) місяця і року коли виплачена нарахована додаткова винагорода.

На виконання ухвали суду відповідач 24.04.2024 та 26.04.2024 надіслав суду: копію Витягу з Журналу бойових дій 1мб в.ч. НОМЕР_1 за період з 01.07.2022 по 31.07.2022 року; копії витягів з наказів командира частини НОМЕР_1 за період з 26.07.2022 по 16.10.2022 року; копію роздруківки суми грошового забезпечення Позивача за 08.2023 ; копію роздруківки суми грошового забезпечення Позивача за 12.2023.

Із наведених документів слідує, що у грудні 2023 позивачу нарахована у складі грошового забезпечення додаткова винагорода за липень 2022 за 31 день у сумі 30000,0 грн., за жовтень 2022 за 31 день у сумі 30000,0 грн., за березень 2023 за 31 день у сумі 30000,0 грн.

Представник позивача у додаткових поясненнях 25.04.2024 зазначила:

«… Після звернення до суду в грудні 2023 року, як стало відомо з долученого відповідачем розрахунку, позивач отримав додаткову винагороду в сумі 30 тис. грн. за липень 2022 року. Однак ця сума є недостатньою з огляду на те, що з 01.07.22 року по 09.07.22 року ОСОБА_1 перебував у м.Мар`їнка Донецької області виконуючи бойові завдання. Тому додаткова винагорода має бути збільшена до 100 тис. за даний період (8 днів). … В/ч НОМЕР_1 у грудні 2023 року виплачено 30 тис. грн. за березень 2023 року. Однак цієї виплати недостатньо. З 08.03.23 року по 31.03.2023 р. ОСОБА_1 перебував у м.Часів Яр, тому за 23 дні має бути виплачена додаткова винагорода збільшена до 100 тис. грн….».

Також представник позивача визнала повну виплату додаткової винагороди за жовтень 2022.

Відтак судом встановлено, що у сторін наявний спір щодо права позивача на отримання додаткової винагороди до 100000,0 грн. за період липень 2022 та березень 2023.

Надаючи оцінку позиціям сторін, суд застосовує неступні правові норми.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдина система їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовців та членів їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах встановлені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Частиною 2 статті 9 Закону № 2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. (ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-XII).

Відповідно до ч.4 ст.9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 (надалі Постанова № 168) (у редакції, що діяла до 20.01.2023), встановлювалось, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Постановою Кабінету Міністрів України № 40 від 20.01.2023 до Постанови № 168 внесені зміни, зокрема, добавлений п.2-1, відповідно якого « 2-1. Установити, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.»

Наказом Міністерства оборони України № 44 від 25.01.2023 внесені зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, шляхом доповнення Порядку новим розділом № XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».

Відповідно до п.2 наведеного розділу «На період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах);

50 000 гривень - тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах);

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань).

Ці зміни вступали у дію з 01.02.2023 року.

Відтак право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. мають особи, які брали безпосередню участь позивача в бойових діях або заходах .

Так на вимогу суду відповідач 26.04.2024 повідомив:

- у липні 2022 ОСОБА_2 не приймав безпосередню участь в бойових діях або заходах у спірний період, на підтвердження надав копію Витягу з Журналу бойових дій 1мб в.ч. НОМЕР_1 за період з 01.07.2022 по 31.07.2022 року, у якому зазначено: «… В період з 01.07.2022 по 31.07.2022 с-нт ОСОБА_2 для ведення бойових дій на глибину РОП та ВОП не залучався…».

Проте, стверджуючи про відсутність підстав для виплати позивачу грошової винагороди у розмірі 100000,0 грн за березень 2023, відповідач не надав суду витребувані документи щодо цього періоду служби позивача.

Відтак суд ухвалою від 30.04.2024 зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 у строк до 08.05.2024 надати суду документи, які підтверджують безпосередню участь позивача в бойових діях або заходах у спірний період березень 2023 (рапорт (донесення) командира підрозділу (групи, судна, катера) про участь військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах).

01.05.2024 від позивача надійшло клопотання про зменшення позовних вимог у зв`язку із частковою сплатою додаткової винагороди позивачу, що є предметом даного спору та просив суд зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28 лютого 2022 року №168 за березень 2023 збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях.

Враховуючи наведене, суд вирішує справу у межах позовних вимог про виплату додаткової грошової винагороди за березень 2023 .

На виконання ухвали суду від 30.04.2024 відповідач надіслав суду витяг з журналу ведення бойових дій 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 від 01.02.2022 інв № 264, у якому за 31.03.2023 зазначено : «… Відповідно до бойового розпорядження тактичної групи Бахмут № 287 дск від 07.03.2023 … Командиру мб 54 омбр … зосередитись в районі Часів Яр … Відповідно до списку в журналі бойових дій: Уточнено: В період з 08.03.2023 по 31.03.2023 с-нт ОСОБА_1 залучався для ведення бойових дій на глибину РОП та ВОП.».

Відтак відповідач підтвердив належними доказами факт залучення позивача у період з 08.03.2023 по 31.03.2023 для ведення бойових дій.

Враховуючи наведене та норми постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», позивач має право на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000,0 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів на обґрунтування правомірності своїх дій.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги.

Питання щодо розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 за березень 2023 року додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за березень 2023 року збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави агресора, у період здійснення зазначених заходів з урахуванням проведених виплат за цей період.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМорська Галина Михайлівна