Справа № 160/32075/23
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Галайди А.В.,
представника позивача: Снітька Е.В.,
представника відповідача: Степанова М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
06.12.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
02.01.2024 року та 06.02.2024 року до суду від представника відповідача надійшов відзив у справі.
Також 02.01.2024 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження або за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Усною ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання підготовче судове засідання призначене на 07.02.2024 року було відкладено до 06.03.2024 року о 10:30год.
05.03.2024 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого судового засідання, призначеного на 06.03.2024 року, у зв`язку із перебуванням представника Приватного акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив» у засіданнях в інших справах, що також призначені на 06.03.2024р.
02.04.2024 року до суду від Приватного акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив» надійшли пояснення у справі.
25.04.2024 року до суду від Приватного акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив» надійшли заперечення на клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про залишення позовної заяви без розгляду, в яких позивач наголошує на тому, що відповідач залишає поза увагою, що 12.04.2023р., на момент винесення рішення господарським судом Дніпропетровської області у справі №904/9932/16 (904/4663/22) застосовувалась інша практика Верховного Суду, викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі №905/2030/19, від 15.01.2020р. у справі №607/6254/15-ц, від 18.02.2020р. у справі №918/335/17, від 15.06.2021р. у справі №916/585/18(916/1051/20), у постановах Верховного Суду від 30.01.2020р. у справі №921/557/15-г/10, від 06.02.2020р. у справі №910/1116/18, від 12.01.2021р. у справі №334/5073/19, від 23.09.2021р. у справі №904/4455/19, а тому позивач обґрунтовано вважав, що Центральний апеляційний господарський суд не врахував вказані правові позиції та помилково скасував цілком законне рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2023р. у справі №904/9932/16 (904/4663/22), у зв`язку із чим і звернувся до Касаційного господарського Суду Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.09.2023р. Крім того, так як ПрАТ «ДЗМД» просило в касаційній скарзі скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, а отже і не було необхідності на той момент передавати справу для розгляду до адміністративного суду. При цьому саме зміна судової практики змусила як первинно адміністративний суд, до якого спочатку звертався позивач у встановлені законом строки з цим позовом, так і в подальшому господарські суди закривати провадження у справах за цим позовом, з огляду на що у грудні 2023 року ПрАТ «ДЗМД» вже втретє подало цей позов до суду.
У судовому засіданні представник відповідача підтримав заявлене ним клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив задовольнити це клопотання.
Представник позивача у судовому засіданні проти задоволення клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду заперечував, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях проти цього клопотання.
Заслухавши думку представників сторін відносно заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють це питання, суд доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача, з огляду на таке.
Так, відповідно до ч.1, абз.1 ч.2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому ч.3 ст.122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою статті 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними частиною четвертою статті 122 КАС України.
Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 ПК України. З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.
Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
Так, п.102.1 ст.102 ПК України встановлено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.
Зі змісту пунктів 56.2, 56.3, 56.17 статті 56, пункту 57.3 статті 57 ПК України слідує, що процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення розпочинається з дня подання скарги до контролюючого органу вищого рівня, яка засвідчує безпосередню незгоду платника з визначеними йому грошовими зобов`язаннями, і закінчується настанням однієї з подій, передбачених пунктом 56.17 статті 56 ПК України. Строк для подачі первинної скарги за загальним правилом становить 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.
Отже, згідно з висновками Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 26.11.2020 у справі №500/2486/19, пункт 56.19 статті 56 ПК України прямо встановлює строк для звернення до суду у разі застосування платником податку досудового порядку оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання, і цей строк становить один місяць від наступного дня після закінчення процедури адміністративного оскарження.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При цьому з матеріалів справи встановлено, що позивачем було використано досудовий порядок вирішення спору шляхом подання до Державної податкової служби України скарги на означені податкові повідомлення-рішення, за наслідками розгляду якої ДПС України винесено рішення від 09.08.2022р. №8822/6/9900-06-0-04-06 про відмову у задоволенні скарги позивача.
Вказане рішення ДПС України від 09.08.2022р. отримано ПрАТ «ДЗМД» 31.08.2022 року.
Водночас, з цією позовною заявою про визнання протиправними та скасування вищевказаних податкових повідомлень-рішень позивач звернувся до суду лише 06.12.2023 року, тобто зі пропуском місячного строку звернення до суду, встановленого пунктом 56.19 статті 56 ПК України.
Не погодившись з постановою господарського суду апеляційної інстанції, ПрАТ «ДЗМД» оскаржило її до Верховного Суду.
Таким чином, викладені відповідачем у клопотанні про залишення позовної заяви без розгляду доводи не спростовують зроблених судом в ухвалі від 11.12.2023р. висновки про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом, тому у задоволенні цього клопотання відповідача слід відмовити.
Керуючись ст.ст.121-123, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та окремо не оскаржується.

Суддя: О.М. Турова