Справа № 620/360/22
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
07 травня 2024 року м. Чернігів Справа № 620/360/22
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Бородавкіної С.В.,
суддів - Баргаміної Н.М., Житняк Л.О.,
за участі секретаря - Михайлової І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ст. 229 КАС України, заяву ОСОБА_1 про перегляд справи за виключними обставинами у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , заявник) 16.04.2024 звернувся до суду із заявою, у якій просить переглянути за виключними обставинами рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 у справі №620/360/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Заява мотивована тим, що Рішенням Конституційного Суду України від 03.04.2024 №4-р(І)/2024 (справа №3-18/2023(39/23, 95/23)) визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) частину третю статті 54 Закону України від 28.02.1991 №769-ХІІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (зі змінами).
Ухвалою суду від 22.04.2024 відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за виключними обставинами, призначено її до розгляду колегією суддів.
Заявник подав заяву про розгляд справи без його участі. Подану заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не прибув, про розгляд заяви повідомлений належним чином.
Відповідно до положень статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Дослідивши подані докази, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Чернігівського окружного адміністративного суду за виключними обставинами необхідно відмовити, враховуючи таке.
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУПФУ в Чернігівській області, відповідач), у якому просив:
- визнати неправомірними дії відповідача по виплаті йому щомісячної державної пенсії меншою ніж вісім мінімальних пенсій за віком;
- зобов`язати відповідача перерахувати його пенсію з 01.07.2021 по день винесення судового рішення, із розрахунку восьми мінімальних пенсій за віком, встановленого для відповідної категорії населення відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-Р(ІІ)2021 у справі №3-333/2018(4498/18).
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 у справі №620/360/22, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2022, у задоволенні адміністративного позову відмовлено (а.с. 25-27, 55-56).

Ухвалюючи рішення, суд зазначив, що відповідно до встановленого Конституційним Судом України порядку і строків виконання рішення від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021 умовою виникнення у позивача права на перерахунок пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком було неприведення Верховною Радою України протягом трьох місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення (до 07.07.2021) нормативного регулювання спірного питання у відповідність із Конституцією України.

29.06.2021 Верховною Радою України, на виконання рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(II)/2021, прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» №1584-IX, який набрав чинності 01.07.2021.

За вказаних обставин, підстави для застосування до спірних правовідносин норми частини четвертої статті 54 Закону №796-XII, яка б передбачала виплату позивачу пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, відсутні.

Крім того, суд звертав увагу, що відповідач з 01.07.2021 перерахував позивачу пенсію, тобто пенсія йому виплачується у встановленому Законом №796-XII розмірі, з урахуванням вимог чинного законодавства.

Відтак, суд дійшов висновку, що відмовляючи у задоволенні заяви позивача, територіальний орган Пенсійного фонду України діяв правомірно.

Рішенням Конституційного Суду України від 03.04.2024 №4-р(І)/2024 (справа №3-18/2023(39/23, 95/23)) визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) частину третю статті 54 Закону України від 28.02.1991 №769-ХІІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (а.с. 67-76).

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення суду від 17.06.2022 за виключними обставинами.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

При цьому, згідно із пунктом 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Верховний Суд неодноразово розглядав заяви про перегляд справи за виключними обставинами, де дійшов таких висновків.

Положення пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України необхідно тлумачити передовсім через призму положень статті 3 Конституції України, відповідно до яких, зокрема, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. У такому контексті відмова у перегляді судового рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, за виключними обставинами з підстав встановлення Конституційним Судом України неконституційності (конституційності) закону, є неефективним захистом прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Верховний Суд зазначив, що норму пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України треба тлумачити так, що словосполучення «якщо рішення суду ще не виконане» стосується можливості перегляду за виключними обставинами тільки тих судових рішень, які підлягають виконанню (тобто резолютивна частина рішення містить зобов`язання вчинити певну дію, ухвалити рішення, сплатити гроші тощо), але на момент подання заяви про перегляд за виключними обставинами не були виконані. Водночас судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, примусовому виконанню не підлягає й тому не може бути «ще не виконаним».

Об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у справі №808/1628/18 виснувала, що судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено, не може переглядатися на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, адже воно не може виконуватися у примусовому порядку. Крім того, рішення Конституційного Суду України не має ретроспективної дії й не змінює нормативно правового регулювання, відповідно до якого суди попередніх інстанцій вирішували спір.

Аналогічна позиція щодо застосування наведених норм права підтримана об`єднаною палатою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 21.12.2022 у справі №140/2217/19, у якій вже вирішувалося питання відступу від висновку щодо застосування пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного України, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.02.2021 у справі №808/1628/18.

Передаючи справу №140/2217/19 на розгляд об`єднаної палати, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в ухвалі від 28.09.2022 виходив з того, що викладений у справі №808/1628/18 підхід унеможливлює ефективний захист і поновлення прав особи, якій відмовлено у задоволенні позову внаслідок застосування закону, визнаного згодом неконституційним.

Вирішуючи питання відступу від указаних висновків, Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 21.12.2022 зазначив, що особливості перегляду за виключними обставинами судових рішень, які набрали законної сили, з зв`язку з встановленою Конституційним Судом України неконституційністю (конституційністю) закону було предметом розгляду не тільки об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду, від висновку якої (у справі №808/1628/18) пропонується відступити, але й Великої Палати Верховного Суду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №4819/49/19 зазначено, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, має значення, перш за все, як рішення загального характеру, яким визначається правова позиція для вирішення наступних справ, а не як підстава для перегляду справи із ретроспективним застосуванням нової правової позиції і зміни таким чином стану правової визначеності, уже встановленої остаточним судовим рішенням.

З урахуванням викладеного, об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 21.12.2022 в справі №140/2217/19 дійшла висновку, що немає достатніх і необхідних підстав відступати від правової позиції, висловленої у постанові від 19.02.2021 у справі №808/1628/18.

Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 22.12.2022 під час перегляду за виключними обставинами постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №805/1312/16-а, та підтриманий Верховним Судом у постанові від 14.12.2023 у справі №440/4627/19.

Відповідно до часини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, на сьогодні Верховним Судом сформовано чітку та усталену правову позицію, згідно із якою положення пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу містять імперативний припис про те, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, може бути підставою для перегляду судового рішення за виключними обставинами лише за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане, а тому перегляд за цією підставою судових рішень, якими відмовлено у задоволенні позову, неможливий.

У даному ж випадку, ОСОБА_1 просить переглянути за виключними обставинами рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 у справі №620/360/22, яким йому у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю. Це рішення набрало законної сили.

Таким чином, обставина, на яку посилається заявник, не дає правових підстав для перегляду судового рішення у цій справі за пунктом 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, адже таке рішення не підлягає примусовому виконанню.

Також зі змісту рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 встановлено, що відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову, суд покликався на неможливість застосування у спірних правовідносинах частини четвертої статті 54 Закону №796-XII (яка б передбачала виплату пенсії у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком), оскільки Верховною Радою України, з урахуванням строків, встановлених Конституційним Судом України у Рішенні від 07.04.2021 №1-р(II)/2021, приведено у відповідність нормативне регулювання, встановлене статтею 54 Закону №796-XII шляхом прийняття Закону України від 29.06.2021 №1584-ІХ.

Натомість Рішенням Конституційного Суду України від 03.04.2024 №4-р(І)/2024 (справа №3-18/2023(39/23, 95/23)) визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) частину третю статті 54 Закону України від 28.02.1991 №769-ХІІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», з урахуванням змін, внесених Законом України від 29.06.2021 №1584-ІХ.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду у справі №620/360/22 за виключними обставинами, оскільки Рішення Конституційного Суду України від 03.04.2024 №4-р(І)/2024 у справі №3-18/2023(39/23, 95/23)) не вплинуло на правильність висновків суду під час ухвалення такого рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Частиною першою статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 241-243, 248, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 у справі №620/360/22 - залишити в силі.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 09.05.2024.

Головуючий суддя С.В. Бородавкіна

Судді Н.М. Баргаміна

Л.О. Житняк