Справа № 140/1318/24
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року ЛуцькСправа № 140/1318/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Внутрішньо переміщена особа ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради (далі Департамент, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, яким визначено суму надміру виплаченої допомоги на проживання як внутрішньо переміщеній особі у розмірі 24 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що зареєстрована у м. Вознесенівка Луганської області та 21.10.2014, у зв`язку з бойовими діями була вимушена тимчасово переміститися до м. Луцька, де отримала статус внутрішньо-переміщеної особи.

Вказала, що 18.09.2020 знялася з обліку за власною заявою в м. Луцьку та 25.09.2020 зареєструвалася, як внутрішньо-переміщена особа в м. Рівне, а 27.12.2022 повернулася до м. Луцьк, де з грудня 2022 року по листопад 2023 року отримувала допомогу на проживання як внутрішньо переміщена особа по 2 000 грн. щомісячно.

Зауважила, що з грудня 2023 року їй припинено надання допомоги на проживання, крім цього повідомленням № 11.2-8.6/10666/2023 від 17.11.2023 визначено обсяг надміру виплачених коштів за період з грудня 2022 року по листопад 2023 року в сумі 24 000,00 грн, у зв`язку із переміщенням не з м. Вознесенівка Луганської області, а з м. Рівне.

Вважає протиправними такі дії відповідача, тому звернулася із даним позовом до суду.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги заперечила та просила відмовити у задоволенні позову. Свою позицію обґрунтовує тим, що порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509. На отримання довідки згідно п. 2 Порядку мають право особи, які після введення Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» воєнного стану перемістилися з території адміністративно- територіальної одиниці, на якій проводяться бойові дії та яка визначена в переліку, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. №204 «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «є Підтримка».

Вказала, що 27.12.2022 позивач звернулась до Департаменту із заявою про взяття її на облік як внутрішньо переміщену особу та про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, до якої надала паспорт громадянки України та на підтвердження факту проживання/реєстрації на території, адміністративно-територіальної одиниці, на якій проводяться бойові дії та яка визначена в переліку, затвердженому розпорядженням КМУ від 06.03.2022 №204, довідку про внесення відомостей до ЄДДР (№ від 22.12.2020), відповідно до якої місцем проживання/реєстрації позивачки є м. Вознесенівка Луганської області.

Зазначила, що 27.12.2022 ОСОБА_1 була взята на облік як внутрішньо переміщена та призначено їй допомогу, починаючи з грудня 2022 року в розмірі 2 000 грн щомісячно, про що видано відповідну довідку №764-.

Зауважила, що в порядку здійснення верифікації відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» було виявлено факт реєстрації позивачки як внутрішньо переміщеної особи у жовтні 2014 року, проте не як ОСОБА_1 , а як ОСОБА_2 , а саме: згідно інформації, наявної у Єдиній інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_2 перебувала на обліку в Департаменті як внутрішньо переміщена особа з 21.10.2014 по 18.09.2020, після чого перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа в м. Рівне з 25.09.2020 по 27.12.2022, про що не повідомила Департамент при поданні документів 27.12.2022 для взяття її на облік як внутрішньо переміщену особу.

Ствердила, що 17.11.2023 було прийнято рішення про визначення обсягу надміру виплачених коштів за період з грудня 2022 року по листопад 2023 року в розмірі 24 000,00 грн та встановлено термін для повернення надміру виплачених коштів до 25.02.2024.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_2 перебувала на обліку в Департаменті як внутрішньо переміщена особа з 21.10.2014 по 18.09.2020.

18.09.2020 позивач знялася з обліку за власною заявою в м. Луцьку та 25.09.2020 зареєструвалася, як внутрішньо-переміщена особа в м. Рівне.

У зв`язку із втратою паспорта громадянина України при виготовленні нового паспорта змінила прізвище та ім`я з ОСОБА_2 на нове - ОСОБА_1 .

27.12.2022 ОСОБА_1 звернулась до Департаменту із заявою про взяття її на облік як внутрішньо переміщену особу та про надання допомоги на проживання як внутрішньо переміщеній особі, до якої надала: паспорт громадянки України; довідку про внесення відомостей до ЄДДР (№ від 22.12.2020), відповідно до якої місцем проживання/реєстрації позивачки є АДРЕСА_1 .

27.12.2022 ОСОБА_1 була взята на облік як внутрішньо переміщена та їй призначено допомогу, починаючи з грудня 2022 року в розмірі 2 000 грн щомісячно, про що видано відповідну довідку №764-.

В порядку здійснення верифікації відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» було виявлено факт реєстрації позивачки як внутрішньо переміщеної особи у жовтні 2014 року, проте не як ОСОБА_1 , а як ОСОБА_2 , а саме: згідно інформації, наявної у Єдиній інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_2 перебувала на обліку в Департаменті як внутрішньо переміщена особа з 21.10.2014 по 18.09.2020, після чого перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа в м. Рівне з 25.09.2020 по 27.12.2022, про що не повідомила Департамент при поданні документів 27.12.2022 для взяття її на облік як внутрішньо переміщену особу.

17.11.2023 Департаментом прийнято рішення про визначення обсягу надміру виплачених коштів за період з грудня 2022 року по листопад 2023 року в розмірі 24 000,00 грн та встановлено термін для повернення надміру виплачених коштів до 25.02.2024.

Вважаючи, рішення про визначення обсягу надміру виплачених коштів протиправним, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

Судом також встановлено, що відповідач змінив найменування та відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дійсне найменування відповідача Департамент соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

До 20.03.2022 механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" (далі - Порядок №505).

Пунктом 2 Порядку №505 визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

20.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок №332, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1 Порядку №332 цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога).

Пунктом 2 Порядку №332 передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка", затвердженому розпорядженням КМУ від 6 березня 2022 р. № 204.

Облік внутрішньо переміщених осіб ведеться відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 1 жовтня 2014 р. № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб" (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312).

Згідно з пунктом 3 Порядку №332 допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 р. включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей 3 000 гривень; для інших осіб 2 000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.

Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30 квітня 2022 р. включно, надається починаючи з березня 2022 року.

Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 1 березня 2022 р. отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови КМУ від 1 жовтня 2014 р. № 505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" (Офіційний вісник України, 2014 р., № 80, ст. 2271). Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.

Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р. у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Аналіз вищезазначених приписів вказує на те, що для отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам встановленої Постановою № 332 має бути дотриманою одна з таких умов:

- особа має отримувати щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг станом на 24.02.2022 відповідно до Постанови № 505;

- або бути облікованою на території, включеній у Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204-р "Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми "єПідтримка", на яке міститься посилання в п. 2 Порядку № 332 або переміщеним з такої території. При цьому виплата допомоги відповідно до Постанови № 332 особам за місяці, у яких вони отримували допомогу відповідно до Постанови № 505, не здійснюється.

Як вставновив суд, позивачка до 24.02.2022 перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 21.10.2014 № 764-188.

В редакції Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204-р "Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми "єПідтримка", на яке міститься посилання в п. 2 Порядку № 332, станом на початок війни, Волинська область входила до відповідного переліку, що свідчить про те, що позивачка станом на 24.02.2022 обліковувалась на території, що включена до відповідного Переліку територій.

Судом також встановлено, що позивачці станом на 24.02.2022 не призначалась щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам відповідно до Постанови № 505.

Суд зазначає, що станом на 24.02.2022 ОСОБА_2 (до зміни імені на ОСОБА_1 ) була облікована на території, включеній у Розпорядження КМУ від 06.03.2022 № 204-р "Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми "єПідтримка", на яке міститься посилання в п. 2 Порядку № 332.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, підставою утримання з позивача адресної допомоги відповідачем, нарахованої відповідно до Порядку №332 фактично слугувало те, що в період з 25.09.2020 по 27.12.2022 ОСОБА_1 перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа в м. Рівне, відтак, повторно перемістилась до м. Луцьк не з м. Вознесенівка Луганської області, а з м. Рівне.

Водночас, як підтверджено матеріалами справи, позивач є внутрішньо переміщеною особою з м. Вознесенівка, і знаходилася на обліку у відповідача з 21.10.2014. При поверненні до міста Луцьк 27.12.2022, позивачкою не було подано недостовірних, чи неправдивих відомостей Департаменту, що могло б сприяти виникненню помилки при призначенні та виплаті їй допомоги на проживання

Суд вказує, що положеннями Порядку №332 не передбачено такої підстави для відмови у призначені допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, як відсутність нового (повторного) переміщення.

Чинними нормами права, а саме положеннями пункту 3 Порядку №332 передбачено заборону лише на призначення та надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24.02.2022 у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абз. 1 п. 2 цього Порядку.

З огляду на викладене, з урахуванням перебування позивача станом на 24.02.2022 на обліку, як внутрішньо переміщеної особи у регіоні, що включений до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку №332, суд дійшов висновку про наявність у неї права на призначення та нарахування з 27.12.2022 допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі відповідно до Порядку №332.

У зв`язку із цим, судом зроблено висновок про наявність підстав для задоволення позовних вимог у частині визнання протиправним рішення Департаменту від 17.11.2023 про визначення обсягу надміру виплачених коштів за період з грудня 2022 року по листопад 2023 року в розмірі 24 000,00 грн.

Під час обрання способу відновлення порушеного права позивача суд виходив з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 1 211,20 грн, сплачений квитанцією від 05.02.2024.

Керуючись статтями, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціальної політики Луцької міської ради від 17.11.2023 про визначення обсягу надміру виплачених коштів ОСОБА_1 за період з грудня 2022 року по листопад 2023 року в розмірі 24 000,00 грн.

Стягнути з Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 211 гривень 20 копійок (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: внутрішньо переміщена особа ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Департамент соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради (43025; Волинська область, м. Луцьк, просп. Волі, 4А; ).

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич