Справа № 440/1804/24
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/1804/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області, Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №022960, складену 16.01.2024 Державною службою України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою №022960 від 16.01.2024 застосовано до позивача штрафні санкції за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у зв`язку з відсутністю протокол перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу, а також водійського посвідчення відповідної категорії, однак, зупинений транспортний засіб був обладнаний аналоговим тахографом у чіткій відповідності до вимог діючого законодавства України, що підтверджено протоколом перевірки та адаптації тахографа №UA096-004880Р від 14.09.2022, який надавався посадовим особам під час перевірки та під час розгляду справи відповідачу. Крім того, у водія було наявне електронне посвідчення. За таких обставин позивач вважає, що спірна постанова не відповідає обставинам справи, документам перевірки та нормам законодавства.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

У відзиві на позовну заяву /а.с. 47-57/ представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Зазначав, що за змістом акту проведення перевірки №005744 від 13.12.2023 посадовою особою зафіксовано 2 окремих порушення перевізником ОСОБА_1 вимог законодавства про автомобільний транспорт: відсутність у водія протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та відсутність посвідчення водія відповідної категорії, кожне з яких відповідно до частини 4 статті 60 Закону №2344-III є самостійною підставою для застосування до перевізника адміністративно-господарського штрафу. При цьому табличка перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу способом маркування транспортного засобу не замінює собою протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, оскільки не є документом в розумінні чинного законодавства. Враховуючи те, що на момент проведення рейдової перевірки 13.12.2023 у водія позивача під час керування транспортним засобом був відсутній чинний протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, а строк пред`явленого протоколу сплив за 1 рік та 3 місяці до проведення перевірки) вважає, що посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області правомірно притягнуто позивача до відповідальності . Щодо виявленого порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт у частині відсутності у водія транспортного засобу посвідчення водія відповідної категорії вказував, що під час проведення рейдової перевірки водієм транспортного засобу ОСОБА_2 було зазначено про відсутність у нього посвідчення водія та відсутність офіційного додатку "Дія" , в якому посвідчення водія знаходиться в електронному вигляді, натомість посвідчення водія в електронному вигляді у додатку "Дія" пред`явлено водієм вже після проведення перевірки та складання акту № 005744 від 13.12.2023, через майже 2 години з моменту зупинки транспортного засобу, а тому не могло бути враховано при складанні акту. Отже, стверджує, що постанова №022960 від 16.01.2024 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ, винесена Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області, відповідно до чинного законодавства уповноваженим державним органом, в рамках повноважень, визначених Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), та щодо належного суб`єкта за наявності встановленого факту порушення.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 позовну заяву залишено без руху.

01.03.2024 представник позивача подав до суду уточнену позовну заяву, в якій відповідачами визначив Державну службу України з безпеки на транспорті та Відділ державного нагляду (контролю) у Полтавській області, зазначивши відомості щодо кожного з них.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

26.04.2024 до суду надійшла відповідь на відзив /а.с. 84-85/, в якій представник позивача не погодився із доводами відповідача, викладеними у відзиві, наполягаючи на задоволенні позовних вимог, звертаючи увагу на те, що наданий відповідачем відеозапис не може бути належним і допустимим доказом у справі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 , зареєстрований як фізична особа-підприємець (рнокпп НОМЕР_1 ), що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців /а.с. 20/

У власності ФОП ОСОБА_1 перебуває вантажний сідловий тягач DAF НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та напівпричіп-фургон, НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 /а.с. 66 зворотній бік - 67/.

08.12.2023 начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Укртрансбезпеки затверджено графік проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області у період з 11.12.2023 до 17.12.2023, до якого включено, зокрема, автодороги державного та місцевого значення в межах Дніпропетровської області /а.с. 64/.

На підставі вказаного графіку Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області видано направлення від 08.12.2023 № 000116, в тому числі завідувачу сектору державного нагляду (контролю) у м. Кривому Розі ОСОБА_3 , для проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортних засобів вантажні, пасажирські перевезення: Закону України "Про автомобільний транспорт" та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільного транспорту на адміністративній території м. Дніпра та Дніпропетровської області з 11.12.2023 до 17.12.2023 /а.с. 63 зворотній бік/.

13.12.2023 завідувачем сектору державного нагляду (контролю) у м. Кривому Розі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області ОСОБА_3 проведено перевірку транспортного засобу марки DAF сідловий тягач, номерний знак НОМЕР_2 та SCHMITZ - напівтягач НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 та за результатами перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 005744 від 13.12.2023 /а.с. 64 зворотній бік/ (далі Акт перевірки).

В Акті перевірки зафіксовано порушення ст. 34 Закону України "Про автомобільний транспорт" та інших законодавчих та нормативно-правових актів України у сфері перевезення вантажів, а саме: відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, чим порушено п. 3.3 наказу Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010. Також відсутнє водійське посвідчення відповідної категорії водія ОСОБА_2 , чим порушено вимоги статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за що передбачена абз. 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Акт перевірки містить підпис водія ОСОБА_2 та його пояснення про причини порушення такого змісту «протокол перевірки та адаптації тахографа на авто ДАФ НОМЕР_2 пройдений 14.09.2022 терміном на 2 роки, що підтверджується дублюючою наклейкою на кабіні та копією протоколу; водійське посвідчення присутнє в Дії».

28.12.2023 Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області надіслано на адресу ОСОБА_1 повідомлення про розгляд справи від 28.12.2023 № 102192/34/24-23, в якому зазначено, що розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відбудеться 16.01.2024 з 10.00 до 12.00, яке вручено адресату 05.01.2024 /а.с. 70-72/.

16.01.2024 Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 022960 /а.с. 63/, якою за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт до ОСОБА_1 за порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" (згідно акту проведення перевірки від 13.12.2023 № 005744), відповідальність за яке передбачено абз. 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", застосовано штраф у розмірі 17000,00 грн.

Копію постанови надіслано ОСОБА_1 листом від 18.01.2024 № 5348/34/24-24 та отримано останнім 25.01.2024 /а.с. 73-75/.

Вважаючи постанову № 022960 від 16.01.2024 протиправною, позивач оскаржив її до суду.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05.04.2001 (далі - Закон № 2344-III).

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону № 2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Частиною 12 статті 6 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до положень частин 14, 17 статті 6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначає Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Згідно з пунктом 2 Порядку №1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка (пункт 12 Порядку № 1567).

За змістом пункту 14 Порядку № 1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

В силу вимог пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Згідно з пунктами 26, 27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Статтею 48 Закону України Про автомобільний транспорт визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно з абзацем третім частини першої статті 60 Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В розумінні статті 1 Закону України Про автомобільний транспорт автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Аналіз викладених положень норм законодавства свідчить про те, що державний контроль на транспорті здійснюється органами Укртрансбезпеки шляхом проведення, зокрема, рейдових перевірок, в ході яких перевірці підлягає наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом. У свою чергу відповідальність за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, передбачена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Предметом спору у цій справі є постанова Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Укртрансбезпеки від 16.01.2024 № 022960 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт до ФОП ОСОБА_1 за порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" (згідно акту проведення перевірки від 13.12.2023 № 005744), відповідальність за яке передбачено абз. 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", застосовано штраф у розмірі 17000,00 грн /а.с. 9/.

Надаючи правову оцінку вказаній постанові, суд виходить з такого.

З акту перевірки від 13.12.2023 №005744, на підставі якого до позивача застосовано штраф, слідує, що під час рейдової перевірки вантажного сідлового тягача DAF НОМЕР_2 та напівпричіпа-фургона, НОМЕР_4 , що належать ОСОБА_1 , встановлено порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" та наказу Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010, у зв`язку з тим, що під час надання послуг з перевезення у водія відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу. Також відсутнє водійське посвідчення відповідної категорії водія ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що зміст статті 48 Закону України Про автомобільний транспорт дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Відповідний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 820/4624/17.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Суд бере до уваги, що для України є чинною Конвенція Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, яка ратифікована Законом № 129-VI від 06.03.2008 ( далі Конвенція № 153 ) Стаття 5 Конвенції № 153 визначає, що жодному водію не дозволяється керувати транспортним засобом без перерви більше чотирьох годин. Компетентні власті чи органи в кожній країні, ураховуючи особливі національні умови, можуть дозволити перевищення періоду, зазначеного у пункті 1 цієї статті, не більш ніж на одну годину.

Відповідно до положень статті 10 Конвенції № 153 компетентні власті чи органи в кожній країні: а) передбачають ведення індивідуальної контрольної книжки та визначають умови її видачі, її зміст і спосіб її заповнення водіями; b) установлюють процедуру оголошення годин, відпрацьованих відповідно до положень пункту 1 статті 9 цієї Конвенції та умов, які їх обґрунтовують.

Кожен роботодавець: а) веде відповідно до зразка, затвердженого компетентними властями чи органами в кожній країні, відомість із зазначеною в ній кількістю годин роботи й відпочинку кожного водія, який працює в нього; b) надає цю відомість у розпорядження контрольних органів у спосіб, установлений компетентними властями чи органами в кожній країні.

Традиційні засоби контролю, зазначені в пунктах 1 та 2 цієї статті, якщо це потрібно для деяких категорій транспорту, заміняються або доповнюються, наскільки це можливо, сучасними засобами, такими, наприклад, як тахографи згідно з правилами установленими компетентними властями чи органами в кожній країні.

Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, статті 18 Закону України "Про автомобільний транспорт" та з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв колісних транспортних засобів Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі Положення № 340).

Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ) (п.1.3. Положення № 340).

Пункт 6.1. Положення № 340 передбачає, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

При цьому пунктом 4 наказу Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010 визначено, що цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування, крім пункту 6.1 Положення, затвердженого цим наказом, який набирає чинності для:

нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 150 км, перевезення небезпечних вантажів - з 01.06.2012;

перевезення вантажів колісними транспортними засобами з повною масою понад 12 тонн, нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю від 50 до 150 км - з 01.06.2013;

перевезення вантажів колісними транспортними засобами з повною масою від 3,5 тонн до 12 тонн - з 01.06.2015.

За визначенням абзацу дванадцятого пункту 1.5. Положення № 340 тахограф - обладнання, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їх водіїв.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція № 385).

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2. Інструкції № 385 виробники транспортних засобів здійснюють установлення тахографів згідно з вимогами ЄУТР (994_016). ПСТ (пункти сервісу тахографів) установлюють тахографи на транспортні засоби, що перебувають в експлуатації, та виконують роботи з технічного обслуговування тахографів згідно із замовленнями перевізників відповідно до вимог ЄУТР (994_016), а також виробників тахографів та транспортних засобів.

Згідно з положеннями пунктів 2.6., 2.7. Інструкції № 385 ПСТ виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР (994_016) періодично кожні два роки, а також у разі: установлення або заміни тахографа; ремонту тахографа; зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу; якщо під час технічного бслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, накладених на його складові,під час установлення або адаптації або у разі зміни конструкції автотранспортного засобу, що може вплинути на роботу тахографа.

За результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1.

ПСТ надає один примірник зазначеного протоколу перевізнику, а другий залишає собі і зберігає разом з тахокартою або у разі цифрового тахографа - з роздруківкою та електронними файлами, що підтверджують достовірність наведених у протоколі даних.

Протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу зберігають протягом трьох років з дати проведення робіт.

Пунктом 3.3 Інструкції № 385 встановлено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

У відповідності до статті 18 Закону України "Про автомобільний транспорт" з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані, зокрема, організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України.

Отже, положеннями статті 48 Закону України Про автомобільний транспорт передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством. У свою чергу пунктом 6.1. Положення № 340 вимагається обладнання вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тонн діючими та повіреними тахографами, що передбачає наявність у водія протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу згідно з приписами Інструкції № 385.

Матеріалами справи підтверджено, що перевезення вантажу транспортним засобом марки DAF НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , здійснювалося згідно з товарно-транспортною накладною - № від 13.12.2023 /а.с. 68 зворотній бік/, в якій перевізником вказано ФОП ОСОБА_1 .

Отже, позивач є автомобільним перевізником у розумінні статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Позивач надавав послуги з перевезення вантажів як суб`єкт господарювання, використовуючи найману працю водія ОСОБА_2 .

Зважаючи на те, що згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 /а.с. 66 зворотній бік - 67/ вантажний сідловий тягач НОМЕР_2 має повну масу 19 000 кг, тобто понад 3,5 тонни, суд приходить до висновку, що згідно з вимогами пункту 6.1 Положення №340 такий вантажний автомобіль, якими виконувалися внутрішні перевезення вантажів, в обов`язковому порядку повинен був бути обладнаний діючим та повіреним тахографом, а для водіїв таких автомобілів, крім оформлення документів, визначених статтею 48 Закону України Про автомобільний транспорт, обов`язковою також була наявність документів, передбачених Інструкцією № 385, зокрема, протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.

З огляду на відсутність таких документів контролюючий орган обґрунтовано встановив порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Суд відхиляє доводи позивача, щодо надання протоколу перевірки та адаптації тахографа №UA096-004880Р від 14.09.2022 на розгляд справи, оскільки відповідно до вимоги статті 48 Закону України Про автомобільний транспорт водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Таким чином надання матеріалів згодом не спростовує та не змінює обставин, встановлених на місці проведення перевірки.

Стосовно доводів позивача у позовній заяві про те, що протокол перевірки та адаптації тахографа №UA096-004880Р від 14.09.2022 надавався під час перевірки, суд зазначає, що згідно пояснень водія в Акті перевірки надався не оригінал протоколу, а його копія. При цьому із відеозапису рейдової перевірки, що здійснювався нагрудним відеореєстратором посадової особи, що здійснювала перевірку, слідує, що протокол перевірки та адаптації тахографа №UA096-004880Р від 14.09.2022 був відсутній у водія на момент перевірки, про що зазначено ним самим (запис о 09 год. 33 хв. 13.12.2023), натомість після початку перевірки водію надіслано через додаток на телефоні "Viber" фото цього протоколу , який пред`явлено перевіряючому. Однак суд зауважує, що фото протоколу у телефоні не свідчить про виконання обов`язку водія мати при собі протокол перевірки та адаптації тахографа.

Також суд погоджується із доводами відповідача про те, що табличка перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу є способом маркування транспортного засобу та не замінює собою протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, оскільки не є документом в розумінні чинного законодавства.

Відсутність водійського посвідчення у водія транспортного засобу на момент перевірки є прямим порушенням статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», тому контролюючий орган, зважаючи на відсутність у водія ОСОБА_2 водійського посвідчення як на бланку, так і електронного посвідчення, обґрунтовано зафіксував відповідне порушення в Акті перевірки. Суд звертає увагу, що відеозапис перевірки свідчить, що водій також повідомив перевіряючого, що не зареєстрований на порталі "Дія" (запис 09 год. 29 хв.).

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку формування та перевірки електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, їх електронних копій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1453, для формування та використання електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу особі необхідно встановити мобільний додаток Порталу Дія (Дія) на електронний пристрій, критерії якого підтримують використання такого додатка (далі - електронний пристрій), підключений до Інтернету, та пройти електронну ідентифікацію та автентифікацію.

Електронне посвідчення водія, електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу формуються та відображаються автоматично засобами Порталу Дія за наявності підключення електронного пристрою до Інтернету, працездатності встановленого мобільного додатка Порталу Дія (Дія) та наявної електронної інформаційної взаємодії Порталу Дія та Реєстру МВС шляхом використання наявної в Реєстрі МВС, Реєстрі транспортних засобів інформації, зазначеної у пунктах 9 і 10 цього Порядку.

Таким чином, враховуючи те, що водій пояснив про відсутність у нього додатку "Дія", електронне посвідчення водія у нього було відсутнє.

Із відеозапису слідує, що електронне посвідчення водія у мобільному додатку Порталу Дія водій ОСОБА_2 пред`явив інспектору після складання Акту перевірки, тобто після завершення перевірки, у зв`язку з чим обґрунтовано не взято до уваги контролюючим органом.

Суд критично оцінює доводи позивача у відповіді на відзив стосовно неналежності і недопустимості такого доказу як відеозапис. Суд зазначає, що підпунктом 1 пункту 3 Порядку застосування засобів фото- і відеофіксації посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті, затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України від 09 серпня 2022 р. № 590, передбачено, що застосування засобів фото- і відеофіксації посадовими особами Укртрансбезпеки здійснюється під час планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Із доданих відповідачем фрагментів відеозапису можливо встановити номер відеореєстратора, час та місце відеозйомки, номер транспортного засобу, який зупинено, та фактичні обставини, що мали місце під час рейдової перевірки.

Отже позивачем не спростовано, а матеріалами справи підтверджено факт вчинення позивачем правопорушення - надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 цього Закону, що тягне застосування відповідальності за абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт у вигляді адміністративно-господарського штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Територіальним органом Укртрансбезпеки при проведенні перевірки та застосуванні адміністративно-господарського штрафу додержано вимоги чинного законодавства.

Таким чином постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Укртрансбезпеки від 16.01.2024 № 022960 прийнята у відповідності до вимог законодавства та з урахуванням обставин, що мали значення для її прийняття, а тому позов ФОП ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Беручи до уваги те, що у позові відмовлено, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ідентифікаційний код 39816845), Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області (вул. Європейська, 155, м. Полтава, 36008), про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. Довгопол