Справа № 459/737/24
Суддя: Новосад М. Д.
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/737/24
Провадження № 2-а/459/17/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Новосад М.Д.,

з участю секретаря судового засідання Козак І.Я.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову ЕНА №1617217 від 08.03.2024, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. У зазначеній постанові вказано наступне: 08.03.2024 року о 17:03:00 год. м. Червоноград, вул.Богдана Хмельницького 25 водій керував Т3 обладнаними засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 в ПДР - порушення правил користування ремнями безпеки. Вищевказану постанову вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Зокрема вказав, що спірна постанова є неналежною, безпідставною та не обґрунтованою. Зазначив, що його зупинили працівники поліції коли він їхав на своєму авто Mercedes-Benz VITO 11 CDI, державний номер НОМЕР_1 . Зупинившись на вимогу поліції, і оскільки не працював склопідйомник, йому довелося розстебнути ремінь безпеки для того щоб відчинити двері свого авто та повернутися до працівника поліції. Коли він відчинив двері, то представник поліції відразу почав цитувати норми законодавства, після чого повідомив про те, що він наче б то рухався з не пристебнутим ременем безпеки. Працівник поліції на його заперечення не реагував, доказів порушення не надав. Окрім цього, працівники поліції не повідомили його про причину зупинки. Вищевказану постанову вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою від 19.03.2024 у справі відкрито провадження.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, вказаних у ньому.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки не повідомляв. Відповідачем не було подано відзиву.

Вислухавши пояснення позивача, оцінивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Постановою серії ЕНА №1617217 від 08.03.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

В оскаржуваній постанові вказано, що 08.03.2024 року о 17:03:00 год. м. Червоноград, вул.Богдана Хмельницького 25 водій керував Т3 обладнаними засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 в ПДР - порушення правил користування ремнями безпеки.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють ПДР України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив ПІДР.

Згідно із ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов?язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.3.в ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За правилами ст. 255 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єктивну сторону інкримінованого їй правопорушення.

При цьому, доведеність вини позивача підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст. 251 КпАП України.

Крім цього, у відповідності до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ

Відповідно до ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Виходячи зі змісту висновків Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, що викладені у пп. 36, 37 постанови від 23.10.2019 р. по справі № 357/10134/17, візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення.

Однак у даній адміністративній справі відповідач жодних доказів (матеріалів фото- та відеофіксації на підтвердження факту, що правопорушення дійсно мало місце, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності), які встановлювали б факт вчинення позивачем вказаного правопорушень, не надав.

Отже позивач в своєму позові категорично заперечив свою вину у вчиненому правопорушенні. Відповідачем жодними доказами не спростовано наведених позивачем обставин та не доведено його винуватість у даному адміністративному правопорушенні, шляхом подання доказів, на підставі яких можна було б встановити наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення та його винуватість у вчиненні такого.

Тому суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, внаслідок чого підлягає скасуванню. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, з врахуванням положень ст.ст.132,134 КАС України в користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 496,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі - Головного управління національної поліції України у Львівській області

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 243-246, 250, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (, пл.Генарала Григоренка,3, м.Львів) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії ЕНА №1617217 від 08.03.2024про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 гривень - скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП закрити.

Стягнути в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі - Головного управління національної поліції України у Львівській області

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 06.05.2024.

Суддя: М. Д. Новосад