Справа № 480/1670/24
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
08 травня 2024 року м. Чернігів Справа № 480/1670/24
Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Соломко І.І., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області в особі інспектора 2 взводу 2 роти УПП батальйону УПП в Чернігівській області рядового поліції Кобзаря Олексія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення та стягнення моральної шкоди,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області в особі інспектора 2 взводу 2 роти УПП батальйону УПП в Чернігівській області рядового поліції Кобзаря Олексія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та стягнення моральної шкоди.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 вищевказану справу передано за територіальною підсудністю на розгляд до Чернігівського окружного адміністративного суду.
При цьому, як вбачається зі змісту вказаної ухвали, підставою для такої процесуальної дії стало те, що зареєстроване місце проживання позивача так і відповідача є Чернігівська область, а також те, що позивач наполягає на розгляді справи окружним адміністративним судом. В ухвалі суду зазначено, що правову оцінку, чи підлягає справа розгляду саме окружним адміністративним судом в порядку адміністративного судочинства, суд не надає.
Автоматизованим розподілом судової справи між суддями від 30.04.2024 справу №480/1670/24 передано на розгляд судді Соломко І.І.
Частиною другою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 4 КАС України адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.
У свою чергу, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. У частині другій цієї статті зазначено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.
Частиною другою статті 20 КАС України встановлено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.
Отже, враховуючи наведені норми, суд дійшов висновку, що окружний адміністративний суд позбавлений правових підстав для розгляду даної справи.
Суд звертає увагу, що правила розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів надають можливість на підставі предмета спору та суб`єктного складу сторін встановити адміністративний суд за першою інстанцією, який розглядатиме справу. Це кореспондується з принципами «res judicata», юридичної визначеності з огляду на практику Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Мушта проти України»; §§ 47, 52 рішення у справі «Пономарьов проти України»).
У параграфі 2 глави 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Так, відповідно до статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до матеріалів позовної заяви, позивач оскаржує постанову про накладення адміністративного стягненням у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 122 КУпАП.
Суд зазначає, що процедура притягнення до адміністративної відповідальності включає певну послідовність етапів, а саме: 1) виявлення адміністративного порушення; 2) розгляд справи про адміністративне правопорушення; 3) винесення постанови у справі (прийнята постанова при цьому може бути оскаржена); 4) виконання постанови.
Тобто, вирішуючи вказану позовну вимогу, суд має встановити правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності та дотримання інспекторами при цьому вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виходить за межі повноважень окружного адміністративного суду.
Суд звертає увагу, що неправильним є поширення юрисдикції окружних адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що предметом спору є дії та рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності (на етапах виявлення, розгляду та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення), що застосоване до позивача на підставі Кодексу України про адміністративні правопорушення. Отже, спір, що виник між сторонами належить до предметної підсудності місцевого загального суду як адміністративного.
Крім того, відповідно до пункту 3 частини першої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Таким чином, виходячи із системного аналізу змісту статей 20, 286 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку, що законодавець виключає можливість розгляду окружними адміністративними судами справ щодо оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і взагалі будь-яку постанову, винесену на підставі Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Враховуючи вищенаведене, розгляд та вирішення заявлених позивачем вимог має відбуватися місцевим загальним судом як адміністративним, зокрема, Деснянським районним судом м. Чернігова.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Згідно із пунктом 2 частини першої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Відповідно до частини 6 статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
При отриманні матеріалів справи судом встановлено, що спір у цій справі предметно непідсудний Чернігівському окружному адміністративному суду, тому, з урахуванням вимог статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України та застосовуючи аналогію процесуального права, справу №480/1670/24 має бути передано до місцевого загального суду як адміністративного, а саме: до Деснянського районного суду м. Чернігова, задля дотриманням правил територіальної та предметної підсудності.
При цьому, суд звертає увагу, що розгляд цієї справи Чернігівським окружним адміністративним судом по суті, в силу вимог частини першої статті 319 Кодексу адміністративного судочинства України, незалежно від змісту прийнятого рішення суду, призведе до порушення прав учасників справи, оскільки порушення правил предметної юрисдикції (підсудності) є безумовною підставою для скасування рішення суду із закриттям провадження.
Про недопустимість спорів про підсудність між адміністративними судами зазначено у статті 30 КАС України.
На підставі наведеного та керуючись статтями 20, 29, 171, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
Ухвала суду набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Суддя І.І. Соломко