Справа № 480/859/24
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року Справа № 480/859/24

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/859/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Роменська виправна колонія (№ 56)» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовною заявою до Державної установи «Роменська виправна колонія (№ 56)» (далі відповідач, Роменська виправна колонія) у якій просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі додаткової винагороди в розмірі 30 000, 00 грн. щомісячно відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 за період з 24.02.2022 по 07.07.2022;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 30 000, 00 грн. щомісячно відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 за період з 24.02.2022 по 07.07.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходив службу в Роменській виправній колонії, проте, всупереч приписів постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, не отримав в повному обсязі додаткову винагороду у розмірі 30 000, 00 грн. щомісячно, починаючи з 24.02.2022 по 07.07.2022.

На переконання позивача, враховуючи приписи статті 58 Конституції України, якими встановлений принцип незворотності нормативно-правових актів у часі, у період з 24.02.2022 по 07.07.2022 відповідач зобов`язаний був виплачувати додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, у фіксованому розмірі в сумі 30 000, 00 грн. щомісячно.

Крім того, ОСОБА_1 зауважив на тому, що лист Міністерства юстиції України № 38144/16.3.2/32-22 від 20.05.2022, яким керувався відповідач при виплаті додаткової винагороди, не може застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки не є нормативним актом, не породжує прав та обов`язків у суб`єктів правовідносин, на яких він спрямований та носить лише роз`яснювальний характер.

Ухвалою суду від 07.02.2024, позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/859/24, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, встановлені строки для подання заяв по суті справи.

Не погоджуючись з позовними вимогами, Роменська виправна колонія у відзиві зазначила що на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, ОСОБА_1 була нарахована і виплачена додаткова винагорода в сумі 30 000, 00 грн. щомісячно пропорційно фактичній кількості годин несення служби за період з 24.02.2022 по 31.05.2022.

Відповідач звернув увагу на те, що підстави для нарахування і виплати згаданої додаткової винагороди після 01.06.2022 відсутні, оскільки відповідно до наказів Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, Роменська територіальна громада не входила до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Крім того, Роменська виправна колонія зауважила на тому, що за змістом рішення Конституційного Суду України № 5-р(І)/2019 від 12.07.2019, акти законодавства застосовуються до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акту законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування.

У зв`язку з цим, відповідач вважає, що доводи позивача про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин змін, внесених до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, є необґрунтованими.

Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд зазначає таке.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

В подальшому, строк воєнного стану неодноразово продовжувався та діє на день розгляду справи.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

Постановою Кабінету Міністрів України № 350 від 22.03.2022 до згаданої постанови № 168 від 28.02.2022 були внесені зміни, згідно з якими абзац перший пункту 1 після слів та поліцейським доповнено словами , а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка,.

При цьому, пунктом 2 постанови КМУ № 350 від 22.03.2022 передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Отже, за змістом вказаних нормативно-правових актів, з 24.02.2022 у осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень щомісячно.

Втім, постановою Кабінету Міністрів України № 754 від 01.07.2022, до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 були внесені зміни, відповідно до яких в абзаці першому пункту 1 слова які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка замінено словами які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Також, після слова щомісячно доповнено словами (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць).

Пунктом 2 постанови КМУ № 754 від 01.07.2022, установлено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01.06.2022.

Отже, зміст вказаних норм дає підстави дійти висновку про те, що право на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 в розмірі 30 000, 00 грн. щомісячно, у період з 24.02.2022 по 01.06.2022, окрім інших, мали особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несли службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надавалася допомога в рамках Програми єПідтримка.

Після 01.06.2022, право на отримання згаданої винагороди, окрім інших, мали лише ті особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несли службу в межах територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

У цій справі судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 24.02.2022 по 02.06.2023 проходив службу на посаді першого заступника начальника установи заступника начальника з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи Державної установи «Роменська виправна колонія (№ 56)».

Суд зазначає, що Державна установа «Роменська виправна колонія (№ 56)» є установою Державної кримінально-виконавчої служби, місцем розташування якої є село Перехрестівка, Роменського району, Сумської області, тобто, адміністративно-територіальна одиниця, територія якої, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 204-р від 06.03.2022, включена до Переліку територій, на яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка.

В той же час, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022, село Перехрестівка, Роменського району, Сумської області не було включено до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

За таких обставин, суд робить висновок, що у період з 24.02.2022 по 01.06.2022, ОСОБА_1 мав право на отримання додаткової винагороди встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, у розмірі 30 000, 00 грн. щомісячно, оскільки проходив службу в установі Державної кримінально-виконавчої служби, що розташована в межах адміністративно-територіальної одиниці, на території якої надавалася допомога в рамках Програми єПідтримка.

З 01.06.2022 позивач втратив таке право, оскільки проходив службу в межах територіальної громади, яка не включена до переліку громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Посилання відповідача на лист Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції № 22-88/5.1/5.1/24-22 від 25.05.2022, який передбачав визначення розміру додаткової винагороди пропорційно фактичному часу несенню служби, суд не приймає до уваги, оскільки цей лист не є нормативно-правовим актом і не може змінювати правове регулювання виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.

Суд наголошує на тому, що питання виплати додаткової винагороди ОСОБА_1 врегульовано постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.04.2022, на виконання приписів якої, Роменська виправна колонія у період з 24.02.2022 по 01.06.2022 зобов`язана була нараховувати і виплачувати позивачу додаткову винагороду у розмірі 30 000, 00 грн. щомісячно.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що нарахування та виплата позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 у період з 24.02.2022 по 01.06.2022 на підставі наказів за фактичну кількість годин несення служби, не відповідає критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій відповідача щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, в розмірі 30 000, 00 грн. щомісячно, у період з 24.02.2022 по 01.06.2022 та зобов`язання нарахувати і виплатити згадану винагороду, з урахуванням виплачених сум, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині визнання протиправними дій щодо не нарахування та невиплати щомісячної додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 в розмірі 30 000, 00 грн. щомісячно у період з 01.06.2022 по 07.07.2022, суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки, як уже зазначалось, право на отримання цієї винагороди у вказаний період, окрім інших, мали лише ті особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несли службу в межах територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Твердження позивача щодо не застосування до спірних правовідносин приписів постанови Кабінету Міністрів України № 754 від 01.07.2022, якою вносились зміни до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, суд не приймає до уваги, оскільки протиправність цієї постанови у визначений законом спосіб не встановлювалась, а її зміст, на переконання суду, не суперечить правовим актам, які мають вищу юридичну силу.

Крім того, суд звертає увагу на те, що вказуючи на необхідність застосування постанови Кабінету Міністрів України № 754 від 01.07.2022 з дати її офіційного оприлюднення, тобто, з 08.07.2022, позивач наполягає на застосуванні постанови Кабінету Міністрів України № 350 від 22.03.2022, якою запроваджено право осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, не з дати її офіційного оприлюднення, тобто, з 24.03.2022, а з дати, зазначеної у самій постанові 24.02.2022.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи «Роменська виправна колонія (№ 56)» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної установи «Роменська виправна колонія (№ 56)» щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30 000, 00 грн. щомісячно відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 за період з 24.02.2022 по 01.06.2022.

Зобов`язати Державну установу «Роменська виправна колонія (№ 56)» (42073, Сумська область, Роменський район, с. Перехрестівка, вул. Вишнева, 19, код 08565078) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, в розмірі 30 000, 00 грн. щомісячно за період з 24.02.2022 по 01.06.2022, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик