Справа № 204/4374/24
Суддя: Токар Н. В.
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/4374/24
Провадження № 2-а/204/50/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Токар Н.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2024 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

На виконання вимог ст.171 КАС України, 01 травня 2024 року судом був зроблений запит до Єдиного державного демографічного реєстру та того ж дня отримано відповідь №571001 про зареєстроване місце проживання позивача.

Ознайомившись із поданою позовною заявою, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.160 КАС України.

Так, звертаючись 30.04.2024 року до суду із позовною заявою ОСОБА_1 просить суд визнати постанову №3978 від 20.04.2024 року, якою позивача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення щодо порушення правил військового обліку, що передбачено ч.2 ст.210 КУпАП, та просив визнати постанову протиправною та скасувати її, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.160 КАСУ, позовна заява має містити, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Проте, позивач, обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, у тексті позовної заяви посилається на положення статей КУпАП, що регулюють сферу забезпечення безпеки дорожнього руху, при цьому оскаржуючи постанову №3978 від 20.04.2024 року, якою позивача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП - порушення правил військового обліку. Тому, зазначені протиріччя в змісті позовної заяви мають бути усунені позивачем.

Крім того, суд зазначає, що за змістом частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

При цьому, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Процесуальні строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Наведені норми у сукупності та взаємозв`язку визначають, що залишення судом позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду передбачає оцінку наведених позивачем підстав пропуску строку звернення до суду на предмет їх поважності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 листопада 2022 року у справі № 380/9929/21.

Згідно із частиною першою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.

Отже, процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення процесуального строку суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

Проте, з позовної заяви вбачається, що крім іншого, позивач клопотав перед судом про поновлення йому терміну звернення до суду, при цьому, не зазначивши обгрунтування такого клопотання та із зазначенням поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Згідно ч.1, 2 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Тому, вважаю за необхідне, залишити адміністративний позов без руху і надати строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160, 169 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без руху.

Надати позивачеві десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків, інакше позовну заяву повернути позивачеві.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар