Справа № 200/2430/23
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року справа №200/2430/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєв Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року (головуючий суддя І інстанції Троянова О.В.), складеного в повному обсязі 02 жовтня 2023 року, у справі № 200/2430/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

визнання протиправним та скасування рішення № 05 від 27 квітня 2022 року;

зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії з урахуванням висновків суду;

зобов`язання зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 13.12.1982 року та призначити пенсію за віком з дати звернення з заявою про призначення пенсії, а саме з квітня 2022 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року судом залучено до участі у справі №200/2430/23 в якості в якості другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 27.04.2022 року №05 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 30 січня 2022 року, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 21 липня 1980 по 01 жовтня 1980 року, з 13 грудня 1982 по 05.01.1984 року, з 05.01.1984 по 04.11.1996 року та з 11.11.1996 по 31.12.1997 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області - подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року у справі № 200/2430/23, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що спірний період роботи позивача не зарахований до страхового стажу у зв`язку з порушенням вимог основних положень порядку видачі та ведення трудових книжок

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/2430/23, однак листом року суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд»

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , є громадянином України (паспорт № НОМЕР_3 ), та особою, що претендує на призначення пенсії за віком.

Відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () та відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (адреса: 58002, Чернівецька обл., місто Чернівці, вулиця Кобилянської Ольги, 1/площа Центральна, будинок 3, ) є суб`єктами владних повноважень - органами виконавчої влади, основним завданням яких, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

22 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

27.04.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийнято рішення №05 про відмову у призначенні пенсії, яке обґрунтоване тим, що вік заявника становить 60 років 2 місяці. Необхідний страховий стаж для призначення пенсії 29 років. Страховий стаж позивача становить 28 років 07 місяців 28 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_4 від 13.12.1982, оскільки на титульній сторінці відсутня дата народження заявника. Страховий стаж обчислено за даними, що містяться в реєстрі застрахованих осіб, військового квитка та диплом НОМЕР_5 . Прийнято рішення в призначенні пенсії за віком відмовити, оскільки відсутній необхідний страховий стаж.

Відповідно до розрахунку стажу позивача, наданого відповідачем 1, до страхового стажу позивача зараховано період навчання з 01.09.1977 по 22.07.1980 року, період строкової військової служби з 16.10.1980 по 24.10.1982 року, періоди роботи з 01.01.1998 по 31.12.2003 року, з 01.01.2004 по 31.05.2014 року, з 01.07.2014 року, з 31.12.2016 року, з 01.02.2017 по 13.03.2017 року, з 16.03.2017 по 31.12.2021 року. До страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 21 липня 1980 по 01 жовтня 1980 року, з 13.12.1982 по 05.01.1984 року, з 05.01.1984 по 04.11.1996 року, з 11.11.1996 по 31.12.1997 року, з 01.06.2014 по 30.06.2014 року, з 01.01.2017 по 31.01.2017 року, з 01.01.2022 по 22.04.2022 року (дата звернення).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи спірне рішення, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на зарахування стажу за спірними періодами має бути відновленим із зобов`язанням призначити пенсію

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до положень частини першої статті 1 № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Згідно з абзацом 1 частини другої цієї статті страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Законом № 1058-IV визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Приписами ст. 24 Закону №1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до положень статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

До набрання чинності № 1058-IV питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Таким чином, відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону №1788-XII час роботи за фактичною тривалістю враховується лише у випадку, якщо член колгоспу не виконував встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві без поважних причин.

При цьому, суд зазначає що положеннями статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зазначене узгоджується з положеннями статті 48 Кодексу законів про працю України.

Також, згідно зі статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Судами встановлено на підставі довідки, виданої правлінням колгоспу «Україна» №252, що ОСОБА_1 працював трактористом з 21 липня по 01 жовтня 1980 року, відпрацював 71 день, заробив 456,66 рублів. Примітка: довідка видана на підставі розрахунково-платіжних відомостей за 1980 рік.

Судом встановлено на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_4 від 13 грудня 1982 року, що ОСОБА_1 працював у ОСОБА_2 у період з 13 грудня 1982 по 05.01.1984 року, а саме:

- на підставі довідки колгоспу «Україна» від 08.12.1982 року стаж до вступу на роботу складає з 21 липня по 01 жовтня 1980 року;

- на підставі наказу №81 від 13 грудня 1982 року прийнято на роботу трактористом 3 класу;

- на підставі наказу №2 від 05.01.1984 року звільнено з роботи за переводом у зв`язку з ліквідацією підприємства.

Крім того, на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_4 від 13 грудня 1982 року встановлено, що ОСОБА_1 працював у Слов`янському РО «Сельхозхімія» у період з 05 січня 1984 по 04.11.1996 року, а саме:

- на підставі наказу №2 від 05.01.1984 року прийнято за переводом трактористом 3 класу;

- на підставі наказу №106 від 04.06.1987 року присвоєно кваліфікацію тракториста-машиніста 2 класу;

- на підставі наказу №64-ОК від 04.11.1996 року звільнено за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Окрім того, судами встановлено на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_4 від 13 грудня 1982 року, що ОСОБА_1 працював у Філії «Багатогалузеве підприємство комунального господарства» Акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» у період з 11 листопада 1996 по 15.02.2001 року, а саме:

- на підставі наказу №168/к від 04.11.1996 року прийнято в гараж трактористом 4 розряду;

- на підставі наказу №44 від 21.02.2000 року АТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» філія «Багатогалузеве підприємство комунального господарства» реорганізована у філію Слов`янського дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» Багатогалузеве підприємство комунального господарства;

- на підставі наказу №16-л від 15.02.2001 року звільнено за ст. 36 п. 5 КЗпП України за переводом.

Крім того, на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_4 від 13 грудня 1982 року встановлено, що ОСОБА_1 працював у філії Слов`янського дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» Санаторій «ЮВІЛЕЙНИЙ» у період з 16 лютого 2001 по 13 березня 2017 року, а саме:

- на підставі наказу №32/к від 16.02.2001 року прийнято за переводом трактористом 4 розряду автогаражу;

- на підставі рішення зборів акціонерів від 27.03.2002 року №1/5 санаторій «ЮВІЛЕЙНИЙ» філія Слов`янського ДП ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» реорганізований шляхом приєднання на правах структурного підрозділу до Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» з 01.04.2003 року;

- на підставі наказу №29/П від 13.03.2017 року звільнено за ст. 36 п. 1 КЗпП України за угодою сторін.

На підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_4 від 13 грудня 1982 року встановлено, що ОСОБА_1 працював у філії «Автодор №3» у період з 16 березня 2017 року, а саме:

- на підставі наказу №13-к від 15.03.2017 року прийнято трактористом 4 розряду на дистанцію №8.

При цьому, суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) стосовно того, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідальність за некоректне заповнення трудової книжки позивача, покладається на керівництво підприємства (колгоспу) та некоректне заповнення даного документу не повинно впливати на реалізацію позивачем права на отримання пенсії.

Суд вважає, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 25.04.2019 року у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 року у справі № 638/18467/15-а.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо наявність недоліків у трудовій книжці позивача.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту прав позивача буде, зокрема, зобов`язання управління призначити пенсію та зарахувати до його страхового стажу роботи періоди роботи позивача

Інші доводи апеляційної скарги є незмістовним та повністю нівелюються висновками суду першої інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції та ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року у справі № 200/2430/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 травня 2024 року.

Судді А.В. Гайдар Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць