Справа № 200/1827/24
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року Справа№200/1827/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (надалі - ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), про:

- визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", військовослужбовця ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 за період його зникнення безвісти, а саме з 11 грудня 2022 року;

- зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову винагороду відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", чоловіка військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 за період його зникнення безвісти, а саме з 11 грудня 2022 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є дружиною військовослужбовця ОСОБА_2 , який зник безвісті 11.12.2022 виконуючи завдання, щодо забезпечення захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. На виконання рішення суду позивачу виплачується грошове забезпечення її чоловіка, військовослужбовця ОСОБА_2 . Однак, додаткова винагорода, передбачена Постановою №168, позивачу за період з 11 грудня 2022 року (день зникнення безвісти) по 26 грудня 2023 року не виплачена.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року відкрито провадження у справі № 200/1827/24, за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення осіб (виклику) учасників справи. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

10 квітня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що грошове забезпечення, в тому числі додаткова винагорода виплачується позивачу, що підтверджується картками особливого рахунку за 2023 та 2024 роки. Разом з цим, 03.10.2023 Донецьким окружним адміністративним судом було прийнято Рішення по справі № 200/4231/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії. Зокрема, судом було вирішено зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити грошове забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 , з 11 грудня 2022 року. Тобто, зараз має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, що є достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі. У зв`язку з наведеним, відповідач просив закрити провадження справі.

У відповіді на відзив представник позивача підтримала обґрунтування заявлених вимог, викладених в позовній заяві. Також додатково вказала, що відповідачем протиправно не нарахована та не виплачена ОСОБА_1 додаткова винагорода, передбачена Постановою КМУ №168, за 11 місяців зникнення безвісти військовослужбовця, а саме за грудень 2022 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2023 року. Крім того, підстава звернення з даною позовною заявою та з позовною заявою, спір за якою вирішений рішенням суду по справі №200/4231/23 не є тотожною та випливає з інших правових підстав.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є дружиною ОСОБА_2 , відносно якого наявна інформація щодо загибелі під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил Російської Федерації на території Донецької області.

Згідно з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (про стройовій частинні) від 21.03.2022 № 80, солдата ОСОБА_2 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_1 , зараховано на посаду стрільця-санітара 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до Витягу із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (про стройовій частинні) від 11.12.2022 № 346, солдата ОСОБА_2 призначено на посаду командира бойової машини 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

17.12.2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 від заступника командира військової частини НОМЕР_1 надійшло повідомлення про те, що солдат ОСОБА_2 після виконання бойового завдання із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в районі населеного пункту с. Верхньокам`янське Донецької області, 11.12.2022 року зник безвісті.

22 грудня 2022 року ОСОБА_1 на ім`я командира ВЧ НОМЕР_1 через перший відділ ІНФОРМАЦІЯ_3 подана заява щодо виплати грошового забезпечення її чоловіка ОСОБА_2 передбачених частиною шостою 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

На заяву позивача відповідачем відповіді не надано.

05 січня 2023 року до Генерального штабу ЗСУ (для військової частини НОМЕР_1 ) представником позивача направлений адвокатський запит №05-01/1/2023 щодо надання копій матеріалів службового розслідування та рішення щодо виплати або відмову у виплаті грошового забезпечення.

Листом від 24 січня 2023 №1314/2/56/100/507 військова частина НОМЕР_2 (оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 ») повідомила, що військова частина, де проходив службу ОСОБА_2 , на даний момент виконує завдання з відбиття збройної агресії, знаходиться в іншому оперативному підпорядкуванні, що унеможливлює надходження інформації у визначені терміни. Також зазначено, що за інформацією, отриманою від військової частини, наразі триває службове розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовця. З отриманням висновків службового розслідування буде прийнято рішення щодо виплати або відмову виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 .

24 березня 2023 року направлений адвокатський запит №24-03/1/2023 до Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (для військової частини НОМЕР_1 ) щодо надання матеріалів службового розслідування та рішення щодо виплати або відмову виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Листом від 04 квітня 2023 року №1314/2/56/100/2436 Оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » повідомило позивача, що адвокатський запит перенаправлений до військової частини для надання відповіді.

У зв`язку з тим, що станом на 07 червня 2023 року Акт про результати службового розслідування та рішення щодо виплати/ відмову у виплаті грошового забезпечення позивачем отримані не були, 07 червня 2023 року було направлено звернення до Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, Генерального штабу ЗСУ, оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Лише 16 червня 2023 року позивач отримала від ІНФОРМАЦІЯ_5 результати службового розслідування, однак рішення щодо виплати/ відмову у виплаті грошового забезпечення так і не отримані.

Так, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21 березня 2023 року №1647 «Про призначення службового розслідування стосовно загибелі солдата ОСОБА_2 » розпочате службове розслідування.

Під час проведеного службового розслідування було встановлено, що 11.12.2022 солдат ОСОБА_2 виконував бойове завдання по відбиттю збройної агресії РФ. Внаслідок близького вибуху артилерійського снаряду солдат ОСОБА_2 отримав множинні осколкові поранення. Травми виявились несумісними з життям. У зв`язку зі шквальним вогнем з різних видів озброєння по особовому складу підрозділу та значною кількістю втрат особового складу, бойову позицію було втрачено. Після повернення бойової позиції під контроль Збройних Сил України, при дослідженні позицій та прилеглої території, тіло солдата ОСОБА_2 знайдено не було.

Відповідно до Акту про настання смерті солдата ОСОБА_2 від 31.03.2023 №1172, складеного в присутності свідків: старшого солдата ОСОБА_5 та старшого солдата ОСОБА_6 , причиною смерті встановлено: «Вогнепальні осколкові поранення». Травми виявилась не сумісними з життям.

Згідно Витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №1285 від 30.03.2023 року «Про підсумки службового розслідування стосовно загибелі солдата ОСОБА_2 », вважати загибель командира бойової машини-командира 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти ІНФОРМАЦІЯ_6 такою, що настала під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил Російської Федерації на території Донецької області, та захисту Батьківщини.

На підставі Витягу із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (про стройовій частинні) від 13.12.2022 № 348 солдата ОСОБА_2 , гранатометника 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону, відповідно до підпункту 14 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, нижчепойменованих осіб військової частини НОМЕР_1 , увільнено від займаних посад та зарахувати у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , якщо військовослужбовці відсутні понад десять діб - до повернення військовослужбовців у військову частину (у разі неприйняття іншого рішення про проходження ними військової служби) або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошеними померлими.

Листом від 30 червня 2023 №616 відповідач повідомив позивача, що ОСОБА_2 знятий з усіх видів забезпечення з 11.12.2022 у зв`язку з загибеллю. Станом на 30.06.2023 року наказу про виключення зі списків особового складу частини у зв`язку з загибеллю немає (відсутнє свідоцтво про смерть). Всі належні йому кошти будуть виплачені спадкоємцям після виключення зі списків особового складу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року у справі №200/4231/23, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ; місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) нарахувати і виплатити грошове забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), з 11 грудня 2022 року.

Разом з цим, у задоволенні позовних вимог щодо включення до складу грошового забезпечення збільшену додаткову винагороду відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" судом відмовлено, оскільки такі вимоги заявлені передчасно.

На виконання рішення суду відповідачем виплачується позивачу грошове забезпечення її чоловіка, військовослужбовця ОСОБА_2 .

Однак, додаткова винагорода, передбачена Постановою №168, позивачу за період з 11 грудня 2022 року (день зникнення безвісти) по листопад 2023 року включно не виплачена, що підтверджується картками особового рахунку працівника за 2023-2024 роки.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 2 Закону № 2011-XII, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Частиною 1 статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У відповідності до частин 2-4 статті 9 Закону № 2011-XII, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

За приписами частини 6 статті 9 Закону № 2011-XII, за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців:

дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

У разі індексації грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів грошове забезпечення членам сімей військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, виплачується з урахуванням такої індексації - з дня прийняття рішення про проведення такої індексації.

Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

07.06.2018 наказом Міністерства оборони України № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Розділом ХХХ вказаного Порядку регулюється питання щодо виплати грошового забезпечення в разі захоплення в полон чи заручниками, смерті (загибелі) військовослужбовців або якщо вони визнані безвісно відсутніми чи оголошені померлими.

Відповідно до пункту 1 Розділу ХХХ Поряду № 260, у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей. У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

Грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату. Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим (пункт 2 Розділ ХХХ Порядку № 260).

Механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх визначає Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 (далі - Порядок № 884).

Під терміном «безвісно відсутній військовослужбовець» слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби (пункт 2 Порядку № 884).

Пунктом 3 Порядку № 884 передбачено, що за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 4 Порядку № 884, виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку № 884, командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку; подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку; подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку; з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.

Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.

Виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей:

військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно;

військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації): до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах; протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Пунктом 1-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Про питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» встановлено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що за безвісно відсутнім військовослужбовцем зберігаються виплати грошового забезпечення в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Така виплата грошового забезпечення здійснюється з дня зникнення військовослужбовця безвісти членам його сім`ї за їх заявою на ім`я командира військової частини. У свою чергу, командир військової частини розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

Так, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду 03 жовтня 2023 року у справі №200/4231/23 відповідачем виплачується позивачу грошове забезпечення її чоловіка, військовослужбовця ОСОБА_2 .

Проте, як вбачається з карток особового рахунку працівника за 2023-2024 роки, додаткова винагорода з розрахунку 100000 грн. на місяць, передбачена Постановою №168, позивачу за період з 11 грудня 2022 року (день зникнення безвісти) по листопад 2023 року включно не виплачена.

Суд зазначає, що військовослужбовець ОСОБА_2 вважається безвісно відсутнім з 11.12.2022 року, наказу про виключення зі списків особового складу частини у зв`язку з загибеллю немає (відсутнє свідоцтво про смерть), що не заперечується відповідачем, а тому за ним мають зберігатися усі виплати грошового забезпечення, в тому числі й додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Таким чином, відповідачем протиправно не нарахована додаткова грошова винагорода за період з 11 грудня 2022 року по листопад 2023 року включно військовослужбовцю ОСОБА_2 та не виплачена його дружині - ОСОБА_1 .

Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити додаткову грошову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх" військовослужбовця ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 за період з 11 грудня 2022 року по листопад 2023 року включно.

Суд не приймає посилань відповідача на те, що зараз має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, що є достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі, оскільки рішенням суду від 03 жовтня 2023 року у справі №200/4231/23, позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо включення до складу грошового забезпечення збільшену додаткову винагороду відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" як таких, що заявлені передчасно.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн., наведена сума відповідно до положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає стягненню з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх", військовослужбовця ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 за період з 11 грудня 2022 року по листопад 2023 року включно.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ; місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) нарахувати та виплатити додаткову грошову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх" військовослужбовця ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) за період з 11 грудня 2022 року по листопад 2023 року включно.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ; місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Судове рішення складено та підписано 09 травня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.М. Чучко