Справа № 523/4713/24
Суддя: Бузовський В. В.
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/4713/24
Провадження №2-а/523/56/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" травня 2024 р. Суворовський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді - Бузовського В.В.,

при секретарі - Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №16 в м. Одесі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Одеській області (місцезнаходження за адресою: вул. Ак.Корольова, буд.5, м.Одеса) Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження за адресою: вул. Федора Ернста, буд.3, м.Київ), про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

ОСОБА_1 , звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області, про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №1654179 від 14.03.2024 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи те, що Управління патрульної поліції в Одеській області не є юридичною особою, ухвалою суду від 02.04.2024р., до участі у справі залучено співвідповідача, юридичну особу, Департамент патрульної поліції.

Позивачка обґрунтовує позовні вимоги тим, що постановою інспектора управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції її притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. за порушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови 14.03.2024 року об 11.05 год., керуючи транспортним засобом марки «Тойота» р/н НОМЕР_2 по вулиці Атамана Головатого в районі буд. 151, в м. Одесі, перевищила дозволену швидкість руху на 28 км/год. Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена неправомірно та підлягає скасуванню, оскільки вину у вчинені нею правопорушення не доведено. Крім того, зазначила про те, що її було позбавлено права на захист, відсутні докази по справі, а також працівник поліції не мав права вимірювати швидкість руху транспортного засобу за допомогою лазерного вимірювача швидкості Трукам. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Позивачка в судовому засіданні вимоги позову підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, день та місце його проведення повідомлявся належним чином, надав суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги позивача не визнав (а.с.24-33) та просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 березня 2024 року в ході виконання службових обов`язків інспектор взводу №1 роти №4 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 за адресою: м. Одеса, вул. Атамана Головатого, 151 виявив транспортний засіб (далі-ТЗ) TOYOTA С-HR номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , яка керувала ТЗ зі швидкістю 78 км/год в межах населеного пункту, де швидкість руху обмежена 50 км/год, чим перевищила допустиму швидкість на 28 км/год, та порушила п. 12.4 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР) за дане правопорушення передбачено адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вищезазначене адміністративне правопорушення зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів TruCAM ТС 000524 та підтверджується відеозаписами із вищезазначеного лазерного вимірювача швидкості рух «_C8000_0314_110557.avi» та фотофайлом з TruCAM ТС 000524 «Фотофайл 1», а також відеозаписами з портативних відеореєстраторів поліцейських № 470402, №473677. Зазначені відеозаписи, засвідчені електронним цифровим підписом, відповідно до вимог ст. 99 КАС України, додаються до даного відзиву.

На фото з лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів TruCAM ТС 000524 чітко зазначено: дата здійснення вимірювання швидкості руху 14.03.2024; дозволена швидкість з якою може рухатися транспортний засіб 50 км/год; швидкість з якою рухався транспортний засіб під керуванням позивача 78 км/год; дистанція на якій здійснювалося вимірювання швидкості руху транспортного засобу 201.3 м; серійний номер лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів ТС 000524.

Відтак, відповідно до покладених на поліцію завдань, інспектор відреагував на виявлене ним порушення Правил дорожнього руху та, відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», зупинив транспортний засіб TOYOTA С-HR номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Інспектор повідомив позивачу причину зупинки керованого ним транспортного засобу - перевищення встановленого обмеження швидкості руху транспортного засобу, а саме рух зі швидкістю 78 км/год., при дозволеній швидкості 50 км/год. та, відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху повідомив про необхідність надання посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію на даний транспортний засіб.

Після чого, інспектор повідомив позивача, що за дане правопорушення, передбачено штраф у розмірі 340 (триста сорок) гривень згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП

В подальшому, під час розгляду справи, позивача ознайомлено з його правами згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Позивач скористався своїми правами на власний розсуд і не надав інспектору письмові пояснення або клопотання по суті вчиненого ним адміністративного правопорушення.

У подальшому, інспектор відповідно до частини 1 статті 283 та пункт 1 частини 1 статті 284 КУпАП виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1654179 від 14.03.2024 року, якою прийняв рішення про накладення на громадянку ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., роз`яснив строки на сплату штрафу за вказаною постановою та строки оскарження такої постанови, наслідки несплати штрафу за вказаною постановою.

Негайно, після закінчення розгляду справи інспектор, відповідно до статті 285 КУпАП оголосив винесену постанову та надав копію позивачу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 7718771 від 12.09.2023 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі - інструкція №1395).

Пунктом 12.9. ПДР визначено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4,12.5,12.6, та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 3.31 Знак 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до п.12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності містить інформацію про фіксацію правопорушення та щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапнс, а саме: правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу LTI 20/20 ТгиСАМ № ТС000524, з фото та відео знімків яких вбачається рух транспортного засобу TOYOTA С-HR номерний знак НОМЕР_2 та в графі обмеження (перевищення) швидкості, км./год. вказано 50, тобто при обмеженні швидкості руху в 50 км/год. допущено перевищення в 28 км/год. Також на фотознімку вказано, що швидкість руху автомобілю зафіксована радаром була 78 км/год.

Матеріалами справи підтверджується, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі серії ЕНА № 1654179 від 14.03.2024 року, винесена на підставі інформаційних файлів технічного засобу LTI 20/20 TruCAM № ТС000524.

Законом встановлений спеціальний порядок притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, який полягає у тому, що протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова виноситься на місці вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», що набув чинності з 08 серпня 2015 року, були внесені зміни до ст. 258 КУпАП у частині визначення випадків, у яких протокол про адміністративне правопорушення не складається, а накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права гарантується при розгляді справи за правилами розділу IV КУпАП, який у даному випадку не здійснювався.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ст. 122 КпАП України не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення.

Що стосується заявленого позивачем клопотання про надання права скористатися правовою допомогою, то воно було розглянуто інспектором, який запропонував водію скористатися правовою допомогою на місці розгляду справи.

Так встановлено, що відповідачем були дотримані вимоги законодавства під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Позивачу були роз`яснені його права та надана можливість користуватися ними на власний розсуд.

Апеляційні адміністративні суди неодноразово підтверджували законність використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 з рук, оскільки він є ручним вимірювачем швидкості транспортних засобів, конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювання.

Крім того, чинним законодавством України, зокрема ст. 40 Закону України «Про Національну поліції» не обмежено спосіб розміщення відеоприладу, яким є вимірювач швидкості TruCam № 000524 (тому використання з руки - дозволено), такого висновку дійшли судді П`ятого апеляційного адміністративного суду в постанові по справі № 521/6527/21 від 17 листопада 2021 року.

Здійснивши детальний аналіз інструкції з використання TruCam від виробника, слід дійти висновку, що вимірювальний прилад швидкості TruCam конструктивно створений для роботи з руки. Коливання при вимірюванні не можуть привести до більшої похибки ніж передбачено виробником (свідоцтвом про повірку). У випадку недостатньої стійкості лазеру, прилад показує повідомлення про помилку, а не видає результат з хибними даними вимірювання.

Пункт 2 частини 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» чітко встановлює порядок використання техніки в правовідносинах щодо безпеки дорожнього руху, види техніки та умови її використання.

Аналізуючи приписи п. 2 частини 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» можна дійти висновку, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, яка працює не в автоматичному режимі з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до відомостей Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29815, виданого ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000524 відповідає встановленим законодавством вимогам та є придатним до застосування до 11.12.2024 року (копія свідоцтва долучена до матеріалів справи).

Частиною 1 та 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В той же час, Великою Палатою Верховного Суду у п. 47 постанови від 25 червня 2020 року у справі № 520/2261/19 зроблено висновок, що визначений вищезгаданою правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначається, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Отже, обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Окрім того, в обґрунтування власної позиції позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факт перевищення встановленого Правилами дорожнього руху обмеження швидкості руху, та, відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Водночас, подані стороною відповідача відеозапис з лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів TruCAM ТС 000524, фотофайл 1 з лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів TruCAM ТС 000521, відеозаписи з портативних відеореєстраторів поліцейських № 470402, №473677, відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, ст. ст. 72,73,74,75,76 КАС України відображають обставини, які описані в оскаржуваній постанові, одержані без порушення порядку, встановленого законом є належними, достовірними та достатніми для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що інспектор взводу №1 роти №4 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу позивача, розгляду справи про адміністративне правопорушення, ним дотримана процедура розгляду справи, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1654179 від 14.03.2024 року обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством, ґрунтується на повному та всебічному розгляді справи, належних, допустимих та достатніх доказах вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Доводи позивача щодо необхідності визнання її незаконною та скасування безпідставні.

Інші обставини, зазначені позивачем в позові, не можуть бути підставою для його задоволення, оскільки не спростовують самого факту вчинення адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 72,77,79,90,139,241,243-246,250,255,286,295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Одеській області (місцезнаходження за адресою: вул. Ак.Корольова, буд.5, м.Одеса), Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження за адресою: вул. Федора Ернста, буд.3, м.Київ) про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя