Справа № 480/11745/23
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Роменського відділу Управління державної міграційної служби України в Сумській області, Управління Державної міграційної служби України у Сумській області, в якому просить зобов`язати Роменський міський відділ Управління державної міграційної служби України в Сумській області вчинити певні дії на підставі рішення Сумського апеляційного суду від 26.01.2021 у справі № 585/1327/20 та видати позивачу паспорт громадянина України.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він відбуває покарання у Державній установі "Роменська виправна колонія (№56) та не має паспорта громадянина України. Постановою Сумського апеляційного суду від 26.01.2021 у справі №585/1327/20 встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Донецьк Донецької області, станом на 24 серпня 1991 року постійно проживав на території України. Незважаючи на те, що факт постійного проживання позивача станом на 24 серпня 1991 року на території України встановлено судовим рішенням, відповідачем не прийнято рішення щодо видачі паспорта громадянина України. Вважаючи, що відповідач не вчинив всі необхідні дії, що предбачені законодавством для належного розгляду його заяви та видачі паспорта громадянина України, позивач звернувся до суду з даним позовом
Ухвалою суду від 06.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Також цією ухвалою залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Головне управління Державної міграційної служби України у Сумській області.
Управлінням Державної міграційної служби України у Сумській області надано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що позивач не звертався до відповідача із заявою про оформлення паспорта громадянина України. Натомість, 03.05.2023 мало місце звернення ОСОБА_1 через адміністрацію ДУ "Роменська виправна колонія (№56)" до Роменського відділу УДМС у Сумській області з питання встановлення належності до громадянства України, із зазначенням, що засудженим втрачено паспорт радянського зразка. Оскільки, питання належності до громадянства України чи належності до громадянства колишнього СРСР не були предметом судового розгляду і цей факт не встановлювався, то постанова Апеляційного суду Сумської області від 26.01.2021 у справі №585/1327/20 не може бути належним та допустимим доказом належності позивача до громадянства України або факту його належності до громадянства колишнього СРСР чи будь-якого іншого громадянства. Засобами ЄІАС УМП (єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС) Єдиного державного демографічного реєстру та через листування у системі електронного документообігу "Мегаполіс" з територіальними органами ДМС України проведено перевірку, за результатами якої факт видачі паспорта громадянина України та видача паспорта громадянина СРСР на ім`я ОСОБА_1 не встановлено (Додаток 3). Отже, подана 03.05.2023 позивачем заява про встановлення належності до громадянства України розглянута в порядку і строки передбачені нормами діючого законодавства та повідомленням Роменського відділу УДМС в Сумській області від 11.07.2023 № 5924-1171/5924.1-23, ОСОБА_1 поінформовано про необхідність усунення недоліків у поданих документах для проходження процедури, передбаченої статтею 3 Закону України "Про громадянство України" та запропоновано встановити факт перебування заявника у громадянстві колишнього СРСР, який матиме юридичні наслідки, а саме буде оформлено довідку про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа проживала на території України та перебувала в громадянстві колишнього СРСР. Відсутність поданого належного пакету документів, паспорта громадянина СРСР та відомостей у відповідних державних електронних реєстрах не дозволяє органам ДМС прийняти рішення щодо належності позивача до громадянства України, а отже, в подальшому й рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України на його ім`я.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 , відбуваючий покарання в Державній установі "Роменська виправна колонія (№56), через Роменський відділу Управління державної міграційної служби України в Сумській області звернувся до Управління державної міграційної служби України в Сумській області із заявою про встановлення належності до громадянства України від 03.05.2023, в якій просив встановити його належність до громадянства України (а.с. 28, 59-60).
Листом Роменського відділу Управління державної міграційної служби України в Сумській області від 11.07.2023 повідомлено позивача про те, що згідно з пп. б) п. 8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факті. Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 заявлено про втрату паспортною документа, перевіркою по території України не встановлено документи, які підтверджують факт перебування в громадянстві СРСР, отже і реквізити паспорта громадянина колишнього СРСР не встановлені, що унеможливлює оформлення довідки про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР.
Також цим листом повідомлено позивача про необхідність звернутися до суду з питання встановлення юридичного факту перебування в громадянстві колишнього СРСР та якщо у двомісячний строк не буде усунуто недоліки, то буде прийнято рішення про припинення провадження за вказаною заявою (а.с. 25-26).
Рішенням Роменського відділу Управління державної міграційної служби України в Сумській області від 12.09.2023 провадження по справі ОСОБА_1 припинено, так як у визначений законодавством термін позивач не усунув недоліків та не подав документи повторно (а.с. 71).

Вважаючи, що відповідач не вчинив всі необхідні дії, що предбачені законодавством для належного розгляду його заяви та видачі паспорта громадянина України, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Згідно з преамбулою Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-ІІІ (далі - Закон № 2235-ІІІ) цей Закон відповідно до Конституції України визначає правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

За приписами ст. 3 Закон № 2235-ІІІ Громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;

4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Відповідно до пунктів 1, 7 ч. 1 ст. 24 Закон № 2235-ІІІ повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства; видання особам, стосовно яких прийнято рішення про встановлення, оформлення належності до громадянства України, та особам, які набули громадянство України, паспортів громадянина України, тимчасових посвідчень громадянина України, довідок про реєстрацію особи громадянином України;

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження щодо: прийняття рішень про встановлення, оформлення належності до громадянства України відповідно до статті 3 цього Закону; видання особам, стосовно яких прийнято рішення про встановлення, оформлення належності до громадянства України, та особам, які набули громадянство України, паспортів громадянина України, тимчасових посвідчень громадянина України, довідок про реєстрацію особи громадянином України.

З метою організації виконання Закону України "Про громадянство України" Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 постановлено затвердити Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок № 215).

Пунктом 1 Порядку № 215 визначено, що для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.

Згідно з підпунктом а п. 7 Порядку № 215 встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, в тому числі:

осіб, які за станом на 13 листопада 1991 року проходили строкову військову службу на території України і після її проходження залишилися проживати на території України;

осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або за станом на 13 листопада 1991 року відбували покарання в місцях позбавлення волі на території України та перебували у громадянстві колишнього СРСР і до набрання вироком суду законної сили постійно проживали відповідно на території УРСР або проживали на території України;

Відповідно до п. 8 Порядку № 215 для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);

в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Згідно з п. 9 Порядку № 215 для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону особа, яка проживала на території України за станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 13 листопада 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);

в) судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Згідно з п. 24 Порядку № 215 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає:

а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням;

б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм);

в) один із таких документів:

- декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства;

- зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

- декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні;

- декларацію про відмову особи, яка є громадянином Російської Федерації і зазнала переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує переслідування через політичні переконання (довідка Міністерства закордонних справ України, дипломатичного представництва чи консульської установи України, видана в установленому Кабінетом Міністрів України порядку), - для іноземців, які є громадянами Російської Федерації та зазнали переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності;

- заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Пунктом 25 Порядку № 215 визначено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Відповідно до п. 89 Порядку № 215 Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Подані заявником належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до територіального органу Державної міграційної служби України.

За приписами п. 90 Порядку № 215 Територіальний орган Державної міграційної служби України перевіряє відповідність оформлення документів щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, зазначені документи повертаються до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня повернення документів надсилає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає рішення про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає вмотивоване рішення про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України.

Рішення про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України або про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів надсилається до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником.

Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником, не пізніш як у тижневий строк з дня надходження відповідного рішення повідомляє про нього заявника у письмовій формі. У разі прийняття рішення про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України заявникові у письмовій формі повідомляються причини відмови.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з постановою Сумського апеляційного суду від 26.01.2021 у справі №585/1327/20 встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Донецьк Донецької області, станом на 24 серпня 1991 року постійно проживав на території України.

Під час відбування покарання в Державній установі "Роменська виправна колонія (№56) ОСОБА_1 через Роменський відділу УДМС України в Сумській області звернувся до УДМС України в Сумській області із заявою від 03.05.2023, в якій просив встановити його належність до громадянства України (а.с. 28, 59-60).

Разом із заявою позивач подав довідку за особовою справою (а.с. 33), копію свідоцтва про народження, що видано повторно 09.02.2017 серії НОМЕР_1 (а.с. 29), копію постанови Сумського апеляційного суду від 26.01.2021 у справі №585/1327/20 (а.с. 2-4) та інші документи.

Листом Роменського відділу УДМС України в Сумській області від 16.05.2023 справу ОСОБА_1 направлено до УДМС України в Сумській області (а.с. 77).

УДМС України в Сумській області листом від 23.05.2023 повернуло матеріали до Роменського відділу УДМС України в Сумській області на доопрацювання, оскільки у довідці від 03.05.2023, виданій Роменським відділом УДМС України в Сумській області невірно зазначено дату народження заявника (а.с. 73).

Листом Роменського відділу УДМС України в Сумській області від 06.06.2023 справу ОСОБА_1 повторно направлено для розгляду до УДМС України в Сумській області (а.с. 68).

Проте, УДМС України в Сумській області повторно повернуто матеріали на доопрацювання до УДМС України в Сумській області (а.с. 66 -67).

Роменським відділом УДМС України в Сумській області листом від 11.07.2023 повідомлено ОСОБА_1 про те, що оскільки ним заявлено про втрату паспорта громадянина колишнього СРСР, а перевіркою по території України не встановлено документів, які підтверджують факт перебування в громадянстві СРСР, і реквізитів паспорта громадянина колишнього СРСР, тому неможливо оформити довідку про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР.

Також цим листом повідомлено позивача про необхідність звернутися до суду з питання встановлення юридичного факту перебування в громадянстві колишнього СРСР та якщо у двомісячний строк не буде усунуто недоліки, то буде прийнято рішення про припинення провадження за вказаною заявою (а.с. 25-26).

У подальшому рішенням Роменського відділу УДМС України в Сумській області від 12.09.2023 провадження по справі ОСОБА_1 припинено, у зв`язку з тим, що у визначений законодавством термін позивач не усунув недоліків та не подав документи повторно (а.с. 71).

Разом з тим, відповідачами не було взято до уваги поданих разом із заявою від 03.05.2023 документів для встановити його належність до громадянства України.

Так у наданій позивачем копії постанови Сумського апеляційного суду від 26.01.2021 у справі №585/1327/20 (а.с. 2-4) зазначено наступне:

" ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбуває покарання в ДУ «Роменська виправна колонія (№56)».

У вимозі про судимості останнього зазначено, що заявник ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Донецьк, судимий м/с Калинінського району м. Донецьк 02.08.1988 року до 3 років позбавлення волі, звільнився 06.05.1991, судимий 25.06.1992 м/с Київського району м. Донецьк до 8 років позбавлення волі.

У вироку Апеляційного суду Донецької області від 13.05.2004 року, яким ОСОБА_1 засуджений за ст. 115 ч.1, ст. 115 ч.2 п.13, ст. 296 ч.3, ст. 185 ч.3, ст. 70 ч.1 до довічного позбавлення волі, вказано про те, що останній судимий 25.06.1991 року Київським районним судом м. Донецьк до 8 років позбавлення волі в ІТК суворого режиму; 16.08.1993 року Київським районним судом м. Донецьк до 11 років позбавлення волі, звільнився по відбуттю строку покарання, під вартою з 15.12.2003 року. В анкетних даних вказано про те, що ОСОБА_1 уродженець Донецької області, українець, громадянин України.

Ухвалою Верховного Суду України від 25.01.2005 року вирок Апеляційного суду Донецької області від 13.05.2004 року змінено, виключено з нього рішення суду про необхідність застосування до засудженого примусового лікування від алкоголізму на підставі ст. 96 КК України. У решті цей вирок залишено без змін. В указаній ухвалі суду касаційної інстанції в анкетних даних засудженого вказано, що він уродженець м. Донецьк.

Вирок Апеляційного суду Донецької області набрав законної сили 25.01.2005 року, що вбачається з розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили. У даному розпорядженні вказано, що ОСОБА_1 уродженець Донецької області, без визначеного місця проживання.

17.07.2009 року Апеляційним судом Донецької області ухвалено постанову, згідно якої суд постановив ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати уродженцем м. Донецьк.

Згідно інформації Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України від 20.08.2020 року №27672/16-2020 за інформацією персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи МВС України ОСОБА_1 13.08.1991 Київським РВВС м. Донецька в рамках кримінальної справи №12102 застосовано запобіжний захід тримання під вартою за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 215-3 КК України. 25.06.1992 року ОСОБА_1 Кіровським районним судом м. Донецька засуджено за ч.2 ст. 142, ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 215-3, ст. 42 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вирок набрав законної сили 28.07.1992 року. Відомості про місце відбування покарання до МВС не надходили. Ураховуючи те, що оперативно-довідкова картотека Донецької області залишилась на тимчасово непідконтрольній території України, з`ясувати куди саме направлено ОСОБА_1 для відбування покарання за вироком Кіровського районного суду м. Донецька від 25.06.1992 року не виявилось можливим.

Згідно інформації Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України від 11.08.2020 року станом на 11.08.2020 року за інформацією персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи МВС України відсутні відомості про місце відбування покарання ОСОБА_1 з серпня 1991 по грудень 2001.

Відповідно довідки ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» від 05.06.2020 засуджений ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приймав участь у виборах на виборчій дільниці державної установи «Роменська виправна колонія (№56)» на підставі вироку Апеляційного суду Донецької області від 13.05.2004 року, де вказано, що він є громадянином України та на час відповідних виборів перебував в установі.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13.11.1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Пунктом 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 року передбачено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24.08.1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (ч. 1 ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Пунктом 44 вказаного Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду".

Тобто, суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_1 має право на набуття громадянства України за територіальим походженням відповідно до пункту 25 Порядку №215.

Не зважаючи на встановлені судом апеляційної інстанції обставини та не беручи до уваги поданих позивачем разом із заявою від 03.05.2023 документів, в тому числі свідоцтва про народження, згідно з яким ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Донецьк, Донецької області, Україна, УДМС України в Сумській області не розглянуло питання набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням відповідно до пункту 25 Порядку №215.

Крім того, при розгляді звернення ОСОБА_1 УДМС України в Сумській області порушено п. 90 Порядку № 215, оскільки після повернення до Роменського відділу УДМС України в Сумській області документів на доопрацювання та повторного направлення відділом доопрацьованих документів, УДМС України в Сумській області не було прийнято жодного з рішень про встановлення належності позивача до громадянства України або про відмову в задоволенні клопотання про встановлення належності особи до громадянства України.

Також, відповідачами не було повідомлено позивача, які документи йому необхідно додатково подати для оформлення набуття громадянства України та рішенням Роменського відділу УДМС України в Сумській області від 12.09.2023 припинено провадження за заявою ОСОБА_1 , чим порушено його право на належний розгляд зави від 03.05.2023 про встановлення належності до громадянства України.

Враховуючи викладене, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати рішення Роменського відділу УДМС України в Сумській області від 12.09.2023 про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 , та зобов`язати Управління державної міграційної служби України в Сумській області повторно розглянути заяву позивача від 03.05.2023 про встановлення належності до громадянства України, а також прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки наданої судом.

Водночас суд зазначає, що оскільки УДМС України в Сумській області не розглянуло належним чином заяву ОСОБА_1 від 03.05.2023 та не прийняло жодного з управлінських рішень, позовні вимоги про зобов`язання відповідача видати паспорт позивачу, як такому стосовно якого прийнято рішення про встановлення належності до громадянства України, є передчасними, тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Роменського відділу Управління державної міграційної служби України в Сумській області, Управління державної міграційної служби України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Роменського відділу Управління державної міграційної служби України в Сумській області від 12.09.2023 про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 .

Зобов`язати Управління державної міграційної служби України в Сумській області (вул. Г.Кондратьєва, 27, м. Суми, 40000, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) від 03.05.2023 про встановлення належності до громадянства України, та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки наданої судом.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар