Справа № 400/2326/21
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2024-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

06 травня 2024 року

м. Київ

справа №400/2326/21

адміністративне провадження № К/990/14782/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2024 у справі за позовом адвоката Сафронова Ю.І. в інтересах ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Володимирівської сільської ради, про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_26 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 звернулись до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Володимирівської сільської ради, в якому просили:

- скасувати накази відповідача 1 про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою від 21.01.2021 р. за №127-УБД, від 23.12.2020 р. за №948-УБД, від 01.12.2020 р. за №863-УБД, від 23.12.2020 р. за №941-УБД, від 23.12.2020 р. за №949-УБД, від 01.12.2020 р. за №859-УБД, від 01.12.2020 р. за №861-УБД, від 15.12.2020 р. за №888-УБД, від 30.11.2020 за №855-УБД, від 30.11.2020 р. за №858-УБД, від 17.12.2020 р. №906-УБД, від 09.03.2021 р. за №502-УБД, від 19.01.2021 р. за №52-УБД;

- зобов`язати відповідача 2 надати позивачам дозволи на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення, державної власності, орієнтованою площею по 2 га кожному з позивачів шляхом поділу земельної ділянки, яка розташована на території Казанківського району Миколаївської області кадастровий номер :07:000:0087.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 адміністративний позов задоволено.

До суду апеляційної інстанції звернувся представник апелянтів з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що рішенням суду першої інстанції було вирішено питання про права та інтереси апелянтів щодо їх прав та інтересів на отримання тих же земельних ділянок, щодо яких прийнято оскаржуване рішення суду першої інстанції.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2024 апеляційну скаргу апелянтів залишено без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 - залишено без змін.

Відмовляючи в задоволені апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначив, що права та інтереси апелянтів, які можуть бути предметом захисту в рамках даного апеляційного провадження, жодним чином не стосуються предмету спору у цій справі, яким є оскаржувані накази Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, а тому спірні накази на час їх винесення не впливали на їх права та інтереси.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, заявники звернулись до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить із такого.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснено в порядку спрощеного позовного провадження.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Обґрунтовуючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, скаржники зазначають , що суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні неврахував правові позиції Верховного Суду, які викладені у постановах від 01.08.2018 у справі №2-592/11194/14-ц, від 03.02.2016 у справі №6-885цс15, від 06.09.2017 у справі №6-1844цс16, де зазначено, що особи, які не брали участі у справі, але ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках, мають право на апеляційне оскарження судового рішення. Проте Суд вважає нерелевантними посилання скаржника на постанови Верховного Суду в зазначених справах, оскільки такі рішення прийняті за інших обставин у справі та вирішувалися за правилами цивільного судочинства.

Також, Суд не бере до уваги посилання на правові висновки Верховного Суду, які викладені у постановах від 09.11.2018 у справі №263/15749/16-а, від 19.09.2021 у справі №12-а/514/10/17, від 21.08.2018 у справі №295/14795/16-а, від 05.03.2019 у справі №360/2334/17, оскільки такі покликання є загальними, а скаржниками не наведено мотивованих аргументів неправильного застосування норм права.

Водночас Суд звертає увагу, що у постанові від 18.05.2022 у справі № 154/3345/16 Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду розглядав питання надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на яку претендує декілька осіб, і дійшов висновку, що застосуванню підлягає правовий висновок про вичерпність переліку підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передбачених частиною сьомою статті 118 ЗК України (п. 21 цієї постанови), та правовий висновок про незаконність відмови у наданні дозволу у зв`язку з відведенням земельної ділянки іншій особі (п. 23 цієї постанови).

Разом з тим, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність. Таку правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №545/808/17, від 22.02.2019 у справі № 813/1631/14.

Враховуючи вищевикладене, скаржниками не доведено про наявність передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України підстав касаційного оскарження судових рішень. Також скаржниками не зазначено передбачених частиною п`ятою статті 328 КАС України виключних підстав, за яких допускається касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності.

Оцінивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржниками не доведено існування обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 347, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2024 у справі за позовом адвоката Сафронова Ю.І. в інтересах ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Володимирівської сільської ради, про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії.

2. Надіслати представнику скаржників - адвокату Амельчишину Олегу Валерійовичу копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя А.Ю. Бучик

Суддя А.І. Рибачук