Справа № 200/1913/24
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2024-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року Справа№200/1913/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Череповського Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (85301, Донецька область, м. Покровськ, вул. Степана Бовкуна, б.7, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вичинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просив:

визнати неправомірними дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Безручко Вікторією Валеріївною щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні №73071439.

зобов`язати Покровський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції поновити виконавче провадження №73071439;

зобов`язати Покровський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вжити заходи примусового виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.01.2023 у справі №200/4959/22 шляхом накладання арешту на майно та рахунки боржника - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29.08.2023 відповідач надав розрахунок індексації грошового забезпечення №09/02/558 від 28.08.2023 щодо виплати індексації грошового забезпечення на виконання рішення суду у справі №200/4959/22. З довідки №09/02/558 від 28.08.2023 вбачається, що відповідач нарахував індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.07.2020 в загальному розмірі 28,13 грн. 18.10.2023 державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Безручко Вікторією Валеріївною видано постанову про відкриття виконавчого провадження №73071439. Позивач вважаючи протиправним такий розрахунок, звернувся до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Донецький окружний адміністративний суд 20.11.2023 ухвалив визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинені на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі №200/4959/22 у частині неправильного нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.07.2020 з урахуванням абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. Таким чином розрахунок суми індексації в розмірі 28,13 грн., яку нарахував відповідач, визнано судом протиправним. Копію ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 20.11.2023 разом із заявою про прийняття до уваги оцінки суду було направлено на адресу Покровського ВДВС 04.12.2023. Відповідно даних трекінгу УКРПОШТИ (накладна №225) Покровський ВДВС відповідну заяву отримав 07.12.2023. 02.02.2024 на картковий рахунок позивача надійшли кошти в розмірі 28,13 грн. В призначенні платежу зазначалось, що кошти виплачені ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/4959/22. Відповідач проігнорувавши ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20.11.2023 нарахував та виплатив 28.13 грн., тобто застосувавши розрахунок, який зазначеною ухвалою визнано протиправним. 26.02.2024 на адресу Покровського ВДВС було направлено заяву про накладення арешту на майно боржника. Відповідно даних трекінгу УКРПОШТИ (накладна №129) Покровський ВДВС відповідну заяву отримав 01.03.2024. 05.03.2024 при перевірці стану виконавчого провадження через сервіс "Онлайн будинок Юстиції" виявлено, що виконавче провадження №73071439 постановою від 01.03.2024 закінчено, припинено чинність арешту майна боржника та скасувано інші заходи примусового виконання рішення. Як зазначалось в постанові про закінчення виконавчого провадження від 01.03.2024, виконавцем встановлено, що згідно інформації №09/02/89/4 від 29.02.2024 року з ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що виплати ОСОБА_1 індексації горшового забезпечення були перераховані на картовий рахунок стягувача згідно платіжної інструкції №189 від 01.02.2024. Тобто саме той розмір коштів, який ухвалою від 20.11.2023 визнано протиправним. У зв`язку з викладеним Позивач звернувся з позовною заявою до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом належного оформлення позовної заяви відповідно до вищезазначених норм Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску, надання (надіслання) суду документа про сплату судового збору на загальну суму 968,96 грн.

22 квітня 2024 року до суду надійшла заява від позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду та квитанція про сплату судового збору № XAMA-EX0M-XH3M-PXCB від 21.04.2024 у розмірі 968,96 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року було поновлено ОСОБА_1 пропущений строк. Прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі №200/1913/24. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного провадження у письмовому провадженні з урахуванням правил статті 287 КАС України. Витребувано у Відповідача всі матеріали виконавчого провадження № 73071439 та відомості та рішення щодо результату виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі №200/4959/22, ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року у справі №200/4959/22.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що 18.10.2023 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №73071439 на підставі виконавчого листа №200/4959/22 від 12.08.2023. Стягувачем було надано інформацію №09/02/8 від 03.01.2024, що заявка на фінансування для виплат коштів направлена до забезпечуючого фінансового органу, тому виплата буде проведена після цільового фінансування. 29.02.2024 року №09/02/89/4 боржником надана інформація щодо виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, кошти були перераховані на картковий рахунок стягувача згідно платіжної інструкції №189 від 01.02.2024 на суму 28,13 грн. 01.03.2024 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п. 9 ст. 39 Закону. 08.12.2023 року від стягувача надійшла заява та копія ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 20.11.2023 року. Однак станом на 19.12.2023 року, стягувач не надав до Відділу для виконання виконавчий лист, щодо визначення стягнення розміру коштів, що належить виплаті стягувачу на виконання рішення суду, а саме за період з 01.03.2018 по 04.07.2020 у розмірі 3446,13 грн. на місяць, тобто загальна сума складає 96 936,30 грн., про, що було надано відповідь від 19.12.2023, яка була надіслана на домашню адресу стягувача. 04.03.2024 року від стягувача надійшла заява про накладення арешту на майно боржника, з цього приводу 12.03.2024 року дежавним виконавцем була надана відповідь. З огляду на вищевикладене, підстав для відновлення виконавчого провадження № 73071439 немає. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Також, на виконання вимог ухвали від 29 квітня 2024 року в частині витребування доказів, відповідач, листом 03.05.2024 №1927/13323 повідомив, що в результаті вибуху, в наслідок потрапляння боєприпасу та його уламків сталася пожежа, про що свідчить акт про пожежу від 05.04.2024. В результаті знищені: приміщення, матеріально-технічна база, архіви, документація Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відповідно до вищевказаного, надати витребувані докази не уявляється можливим.

У справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив) (частина перша статті 269 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України)).

Відповідно до положень статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відтак, відсутні перешкоди для розгляду справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 . Є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 від 23 листопада 2015 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року по справі № 200/4959/22 задоволений частково позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.07.2020 з урахуванням абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.07.2020 з урахуванням абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2023 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 200/4959/22 залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 200/4959/22 залишено без змін.

12.08.2023 року позивачу було видано виконавчий лист №200/4959/22 про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.07.2020 з урахуванням абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Старшим державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Безручко Вікторією Валеріївною 18.10.2023 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №73071439 з примусового виконання виконавчого листа № 200/4959/22 виданого 12.08.2023 Донецьким окружним адміністративним судом.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із заявою від 09.11.2023, в якій просив: визнати протиправною бездіяльність щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.11.2022 у справі №200/4959/22, та протиправними діями щодо визначення розміру коштів які належать до сплати; зобов`язати нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.11.2022 у справі №200/4959/22, а саме в розмірі 96 936, 30 грн; встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що 29.08.2023 відповідач надав розрахунок індексації грошового забезпечення №09/02/558 від 28.08.2023 щодо виплати індексації грошового забезпечення на виконання рішення суду у справі №200/4959/22. Ознайомившись з розрахунком №09/02/558 від 28.08.2023 йому стало відомо, що відповідач нарахував індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.07.2020 в загальному розмірі 28,13 грн, не роз`яснивши порядок нарахування такого розміру.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року по справі № 200/4959/22 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі № 200/4959/22 було задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинені на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 200/4959/22 у частині неправильного нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.07.2020 з урахуванням абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 подати до Донецького окружного адміністративного суду протягом шістдесяти днів з дня отримання копії цієї ухвали звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 200/4959/22.

В іншій частині заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду відмовлено.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року по справі № 200/4959/22 було продовжено ІНФОРМАЦІЯ_1 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області процесуальний строк до 02.04.2024 для подання звіту про виконання судового рішення

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року по справі № 200/4959/22 у задоволені заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання судового рішення було відмовлено.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року по справі № 200/4959/22 було залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не врахування правової оцінки Донецького окружного адміністративного суду в ухвалі від 20.11.2023 у справі № 200/4959/22, щодо розміру коштів які підлягають сплаті на виконання рішення суду від 18.01.2023.

В мотивувальній частині вказаної ухвали, суд дійшов висновку про передчасність вирішення питання щодо належного виконання відповідачем рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 200/4959/22 з урахуванням висновків, наведених у мотивувальній частині ухвали від 20 листопада 2023 року.

Старшим державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Безручко Вікторією Валеріївною 01.03.2024 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №73071439 з примусового виконання виконавчого листа № 200/4959/22 виданого 12.08.2023 Донецьким окружним адміністративним судом на підставі п.9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначено, що згідно інформації №09/02/89/4 від 29.02.2024 року з ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення були перераховані на картковий рахунок стягувача згідно платіжної інструкції №189 від 01.02.2024.

Відповідно до виписки з банку, 02.02.2024 року на картковий рахунок Позивача було зараховано кошти у розмірі 28,13 грн. на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/4959/22.

Листом від 21.03.2024 №16649/Б-746/1Н/15.1 Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції на звернення Позивача від 05.03.2024 було надано відповідь, в якій зазначено, що на примусовому виконанні у Покровському відділі державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження № 73071439, відкрите 18.10.2023 з виконання виконавчого листа № 200/4959/22, виданого 12.08.2023 Донецьким окружним адміністративним судом, про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період 01.03.2018 по 04.07.2020 з урахуванням абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078.

18.10.2023 державним виконавцем, керуючись вимогами статті 26 Закону, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої надіслані сторонам виконавчого провадження.

29.02.2024 боржником надана інформація про виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, кошти були перераховані на картковий рахунок стягувача, згідно платіжної інструкції від 01.02.2024 № 189 на суму 28,13 грн. (лист № 09/02/89/4).

01.03.2024 державним виконавцем, керуючись вимогами пункту 9 статті 39 Закону, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

За інформацією наданою Відділом, 08.12.2023 Вами надана заява та копія ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 20.11.2023, справа № 200/4959/22, для виконання державному виконавцю.

На 19.12.2023, на момент надання відповіді на Вашу заяву, виконавчий лист про визначення розміру коштів за період з 01.03.2018 по 04.07.2020 у розмірі 3 446,13 грн. на місяць, тобто у сумі 96 936,30 грн. до Відділу не надходив.

Акцентуємо Вашу увагу, ухвалою від 20.11.2023 судом визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинені на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 200/4959/22, у частині неправильного нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.07.2020 з урахуванням абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 подати до Донецького окружного адміністративного суду, протягом шістдесяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 200/4959/22.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року продовжено ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальний строк до 02.04.2024 для подання звіту про виконання судового рішення.

Також, суд дійшов висновку про передчасність вирішення питання щодо належного виконання відповідачем рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 200/4959/22 з урахуванням висновків, наведених у мотивувальній частині ухвали від 20 листопада 2023 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року у справі № 200/4959/22 Ваша заява про визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не врахування правової оцінки Донецького окружного адміністративного суду в ухвалі від 20.11.2023 у справі № 200/4959/22, щодо розміру коштів які підлягають сплаті на виконання рішення суду від 18.01.2023 залишена без задоволення.

Частиною першою статті 41 Закону встановлено, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку.

З огляду на вищевикладене, підстав для відновлення виконавчого провадження № 73071439 немає.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 травня 2024 року по справі № 200/4959/22 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі № 200/4959/22 було задоволено частково.

Накладено на начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 штраф у розмірі 60580 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят ) гривень 00 копійок.

Половину штрафу в розмірі 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) гривень 00 копійок стягнуто з начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).

Половину штрафу в розмірі 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) гривень 00 копійок стягнуто з начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України.

Попереджено начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про те, що за правилами ч. 6 ст. 382 КАС України з наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня в розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції.

Установлено ІНФОРМАЦІЯ_1 новий строк для подання звіту про виконання судового рішення протягом 90 днів з дня набрання цією ухвалою суду законної сили.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керувався наступним.

Згідно із статтею 1 Конституції України Україна є соціальною та правовою державою.

Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 129-1 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку - Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закону №1404-VIII).

За приписами частин першої та другої статті 15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною восьмою статті 19 Закону №1404-VIII особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно з частиною п`ятою статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до частин першої та другої статті 28 Закону №1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Документи виконавчого провадження органам та особам, які мають офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, надсилаються виключно в електронній формі на такі електронні адреси.

За письмовим зверненням таких осіб документи виконавчого провадження їм додатково надсилаються за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі.

Позивач не заперечує отримання процесуальних рішень в межах розглядаємого виконавчого провадження.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений статтею 63 Закону №1404-VIII, згідно з частиною першою якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що примусове виконання судових рішень провадиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом є підставою для закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII.

Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові від 01.03.2024 року про закінчення виконавчого провадження ВП №73071439, що прийнята в порядку пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом, суд враховує наступне.

Спірними питаннями, які підлягають з`ясуванню для встановлення наявності підстави для закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII, є підтвердження факту повного фактичного виконання рішення згідно з виконавчим документом, що підлягав примусовому виконанню.

Як встановлено судом вище, державним виконавцем було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №200/4959/22 від 12.08.2023 року виданого на виконання рішення суду від 18.01.2023 року по справі №200/4959/22 про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.07.2020 з урахуванням абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що 29.08.2023 відповідач надав розрахунок індексації грошового забезпечення №09/02/558 від 28.08.2023 щодо виплати індексації грошового забезпечення на виконання рішення суду у справі №200/4959/22. Ознайомившись з розрахунком №09/02/558 від 28.08.2023 йому стало відомо, що відповідач нарахував індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.07.2020 в загальному розмірі 28,13 грн, не роз`яснивши порядок нарахування такого розміру.

Також, судом було встановлено, що ухвалою суду від 20 листопада 2023 року по справі № 200/4959/22 було визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинені на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 200/4959/22 у частині неправильного нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.07.2020 з урахуванням абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 подати до Донецького окружного адміністративного суду протягом шістдесяти днів з дня отримання копії цієї ухвали звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 200/4959/22.

Як вбачається з даної ухвали, суд дійшов висновку, що наданий відповідачем по справі № 200/4959/22 розрахунок №09/02/558 від 28.08.2023, відповідно до якого відповідачем було нараховано Позивачу індексацію у розмірі 28,13 грн. є неправильним.

Вказана ухвала також була надіслана позивачем на адресу відповідача, та отримана ним у грудні 2023 року, що не є спірною обставиною та зазначається самим відповідачем.

В подальшому, ухвалою суду від 30 січня 2024 року по справі № 200/4959/22 було продовжено ІНФОРМАЦІЯ_1 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області процесуальний строк до 02.04.2024 для подання звіту про виконання судового рішення.

Відповідачу вказані обставини були відомі, про що ним було зазначено у своєму відзиві та листі від 21.03.2024 №16649/Б-746/1Н/15.1.

Тобто станом на 01.03.2024 року під час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №73071439 з примусового виконання виконавчого листа № 200/4959/22 виданого 12.08.2023 Донецьким окружним адміністративним судом на підставі п. 9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» відповідач був обізнаний про те, що рішення суду по справі № 200/4959/22 на підставі якого було видано виконавчий лист не виконано, а розрахунок наданий йому ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно інформації №09/02/89/4 від 29.02.2024 року на суму 28,13 грн. визнано судом неправильним відповідно до ухвали суду від 20.11.2024 року по справі №200/4959/22.

Також суд зазначає, що станом на травень 2024 року рішення суду по справі № 200/4959/22 не виконано, що підтверджується ухвалою суду від 03 травня 2024 року по справі № 200/4959/22, відповідно до якої на начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 60580 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят ) гривень 00 копійок.

Попереджено начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про те, що за правилами ч. 6 ст. 382 КАС України з наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня в розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції.

Установлено ІНФОРМАЦІЯ_1 новий строк для подання звіту про виконання судового рішення протягом 90 днів з дня набрання цією ухвалою суду законної сили.

Відтак, враховуючи, що на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у відповідача була наявна інформація про не виконання виконавчого листа 200/4959/22 виданого на підставі рішення суду від 18.01.2023 року по справі №200/4959/22, у відповідача були відсутні підстави для прийняття рішення в порядку пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII.

Також, частиною 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (пункт 1); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (пункт 10); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (пункт 22).

Разом з цим, матеріалами виконавчого провадження не підтверджено виконання державним виконавцем вказаних приписів чинного законодавства.

Формальний підхід до виконання судового рішення, як-то ведення переписки між державними органами та/або іншими юридичними та/або фізичними особами, яка не забезпечує реальне виконання рішення суду, не можуть вважатися достатніми та вичерпними заходами для його повного та фактичного виконання.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №73071439 від 01.03.2024 року є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки прийнята без дотримання правил частини другої статті 2 КАС України та Закону №1404-VIII.

Позовні вимоги про визнання неправомірними дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Безручко Вікторією Валеріївною щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні №73071439 задоволенню не підлягають. В даному випадку правові наслідки для позивача створює саме акт індивідуальної дії постанова про закінчення виконавчого провадження від 01.03.2024 року ВП №73071439.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, суд зважає на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Оспорювані позивачем дії не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для неї жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав, свобод, інтересів та не породжують для нього будь-яких обов`язків. Такі дії самі по собі не мають безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення її можливості їх реалізувати та не покладають на неї певні обов`язки, не можуть вважатись такими, що порушують права, свободи чи інтереси позивача.

Обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, приходить до висновку, про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Безручко Вікторії Валеріївни про закінчення виконавчого провадження ВП №73071439 від 01.03.2024 року.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 40 Закону №1404-VIII виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 41 Закону №1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

З урахуванням викладеного позовні вимоги про зобов`язання відповідача поновити виконавче провадження №73071439 та вжити заходи примусового виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.01.2023 у справі №200/4959/22 шляхом накладання арешту на майно та рахунки боржника - ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволенню не підлягають, оскільки законодавством з питань примусового виконання судових рішень визначено відповідний порядок дій державного виконавця при виконанні судового рішення.

Також, суд зазначає, що судовому захисту підлягають лише порушені, не визнані чи оспорювані права, рішення суду не може регулювати відносини на майбутнє та ґрунтуватись на припущеннях. Станом на дату постановлення рішення у справі відсутні підстави вважати, що державним виконавцем, зважаючи на висновки, викладені у цьому рішенні, не буде поновлено виконавче провадження.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до квитанції № XAMA-EX0M-XH3M-PXCB від 21.04.2024 позивачем сплачено судовий збір в сумі 968,96 грн.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору та позовні вимоги задоволено частково, суд приходить висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, суму судового збору у розмірі 600,00 грн. на користь позивача.

Керуючись статтями 32, 139, 243 246, 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (85301, Донецька область, м. Покровськ, вул. Степана Бовкуна, б.7, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вичинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Безручко Вікторії Валеріївни про закінчення виконавчого провадження ВП №73071439 від 01.03.2024 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (85301, Донецька область, м. Покровськ, вул. Степана Бовкуна, б.7, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 600 (шістсот) грн. 00 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 10 травня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.В. Череповський