Справа № 580/12510/23
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2024-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року справа № 580/12510/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А. В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

26.12.2023 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформленого протоколом засідання штатної комісії з питань надання відстрочок від призову по мобілізації Звенигородського району Черкаської області № 32 від 14.09.2023 в частині, що стосується відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняти рішення, яким надати ОСОБА_1 відстрочку від призову за мобілізацією на підставі абз. 6 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що у вересні 2023 року звернувся до відповідача із заявою щодо надати відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за сімейними обставинами у зв`язку з тим, що на його утриманні та вихованні перебуває неповнолітня дитина - син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який має статус дитини з інвалідністю до 18 років. Однак, рішенням Комісії позивачу відмовлено в наданні відстрочки, як такому, що не пройшов медичне обстеження для визначення ступеню придатності до військової служби. Позивач з посиланням на п. 6 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII вважає рішення відповідача щодо відмови у наданні відстрочки протиправним, тому за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач проти позову заперечив. 02.05.2024 надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що позивачу було відмовлено в наданні відстрочки в зв`язку з тим, що він не надав Комісії відомості про проходження військової - лікарської комісії, що унеможливлює визначення ступені придатності до військової служби, копії військово - облікового документу та не уточнив особисті військово - облікові дані. Також зазначив, що ОСОБА_1 дійсно являється батьком ОСОБА_2 , 2009 р. н., який являється дитиною з інвалідністю. Позивачу рекомендовано для отримання відстрочки уточнити особисті військово - облікові дані по місцю перебування на військовому обліку, пройти комісію для визначення ступені придатності до військової служби та подати документи до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по місцю перебування на військовому обліку смт Катеринопіль) з оригіналами документів (нотаріально завіреними копіями), які дають право на відстрочку.

Ухвалою від 28.12.2023 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується даними паспорта позивача серії НОМЕР_1 , виданим Катеринопілоьстким РСУДМС України в Черкаській області (а. с. 8).

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 від 28.07.1991 позивач 04.08.1994 знятий з військового обліку (а. с. 9).

Позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 09.09.1995, виданим Катеринопільським райвідділом РАГС Черкаської області (а. с. 13).

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 10.06.2009 Відділом РАЦС Катеринопільського районного управління юстиції Черкаської області позивач є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 14).

Відповідно до медичного висновку Катеринопільської центральної районної лікарні № 70 від 08.11.2019 про дитину-інваліда віком до 18 років, дійсний до 26.05.2027, ОСОБА_2 має статус дитини з інвалідністю віком до 18 років (а. с. 16).

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_5 від 10.11.2023, виданим Катеринопільським відділом УСЗН Звенигородської РВА, позивач є законним представником дитини з інвалідністю - ОСОБА_2 (а. с. 15).

Відповідно до довідки відділу реєстрації та муніципальних послуг Катеринопільської селищної ради Звенигородського району Черкаської області від 08.09.2023 № 45 про склад зареєстрованих (задекларованих) у житловому приміщенні (будинку) осіб за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (а. с. 17).

Згідно з довідкою управління соцзахисту населення Звенигородської районної державної адміністрації Черкаської області від 13.10.2023 № 320 позивач перебуває на обліку та отримує державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю до 18 років - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з 01.10.2023 по дату встановлення інвалідності (а. с.18).

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 07.09.2023 щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в зв`язку з утриманням дитини з інвалідністю до 18 років (а. с. 10), направивши заяву засобами поштового зв`язку.

Відповідно до витягу з протоколу штатної комісії з питань надання відстрочок від призову по мобілізації Звенигородського району Черкаської області від 14.09.2023 № 32 за результатом розгляду заяви позивача про надання відстрочки від призову по мобілізації відмовлено в наданні відстрочки, як такому, що не пройшов медичне обстеження для визначення ступеню придатності (а. с. 12).

Листом від 20.09.2023 №1913 відповідач повідомив позивача про прийняте штатною комісією з питань надання відстрочок від призову по мобілізації Звенигородського району Черкаської області рішення про відмову в наданні відстрочки.

Позивач вважає, що надав відповідачу всі документи, які підтверджують право на звільнення від призову, однак відповідач протиправно відмовив йому в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Тому, за захистом своїх прав позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон №2232-ХІІ).

Частини 1 - 3 статті 1 Закону №2232-ХІІ визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

У частині сьомій статті 1 Закону №2232-XII закріплено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Згідно з частиною дев`ятою статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону №2232-Х11 у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Відповідно до статті 28 Закону №2232-Х11 граничний вік перебування у запасі військовозобов`язаних, які мають військові звання рядового, сержантського і старшинського складу - до 60 років, молодшого та старшого офіцерського складу - до 60 років; вищого офіцерського складу - до 65 років.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та діє на момент розгляду цієї справи.

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022, затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України. Постановлено мобілізацію провести на території, зокрема, Черкаської області.

Правовий режим воєнного стану неодноразово продовжувався та триває в Україні й дотепер.

Відповідно до статті 39 Закону №3543-ХІІ на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Судом встановлено, що позивач 05.03.1972 року народження, отже не досяг 60 років, докази виключення позивача з військового обліку в матеріалах справи відсутні. Отже позивач є військовозобов`язаним та виконує військовий обов`язок, перебуваючи у запасі, і підлягає мобілізації на військову службу під час мобілізації.

Поряд з цим статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину з інвалідністю віком до 18 років.

Тобто, саме під час мобілізації військовозобов`язані не підлягають призову на військову службу, зокрема, чоловіки, які виховують дитину з інвалідністю віком до 18 років.

Як встановив суд, позивач звернувся до відповідача із заявою від 07.09.2023, в якій просив надати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації в зв`язку з утриманням дитини з інвалідністю до 18 років.

За результатом розгляду заяви позивача про надання відстрочки від призову по мобілізації відмовлено в наданні відстрочки, як такому, що не пройшов медичне обстеження для визначення ступеню придатності (витяг з протоколу від 14.09.2023 № 32).

Факт того, що позивач дійсно являється батьком ОСОБА_2 , 2009 р.н., який являється дитиною з інвалідністю до 18 років, згідно посвідчення серії НОМЕР_6 від 26.12.2019, не заперечується відповідачем.

Тобто відповідач не заперечує, що виховання позивачем сина ОСОБА_2 , 2009 р.н., який є дитиною з інвалідністю до 18 років, є підставою для надання позивачу відстрочки від призову на військову службу.

Разом з тим, відмовляючи у відстрочці, позивачу було рекомендовано для її отримання уточнити особисті військово - облікові дані по місцю перебуванні на військовому обліку, пройти комісію для визначення ступені придатності до військової служби та подати документи до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по місцю перебування на військовому обліку АДРЕСА_1 ) з оригіналами документів (нотаріально завіреними копіями), які дають право на відстрочку.

Надаючи правову оцінку вказаним підставам для відмови у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається військовозобов`язаним, тобто особам, які проходять військову службу у запасі.

Водночас відповідно до статті 27 Закону №2232-XII у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі.

Згідно статті 33 Закону №2232-XII військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Порядок взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього врегульовані статтею 37 №2232-XII.

Згідно з ч. 11 ст. 38 Закону № 2232-XII призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Відповідно до пункту 3 частини 6 статті 37 Закону №2232-XII виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби.

Отже необхідною умовою для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації є перебування особи на військовому обліку як військовозобов`язаної.

Відповідно до ч. 8 ст. 2 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації) визначає Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі Порядок № 1487).

Відповідно до п. 3 зазначеного Порядку військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.

Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з п. 5 Порядку № 1487 з метою ведення військового обліку в державі створюється система військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - система військового обліку).

Системою військового обліку є сукупність узгоджених за завданнями державних органів, підприємств, установ та організацій, які ведуть військовий облік та забезпечують її функціонування із застосуванням засобів автоматизації процесів та використанням необхідних баз даних (реєстрів), визначених законодавством.

Головною вимогою до системи військового обліку є забезпечення повноти та достовірності даних, що визначають кількісний склад та якісний стан призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 23 Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.

Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.

Згідно з пп. 8 п. 1 Додатку 2 до Порядку № 1487 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Так, відповідно до п. 17-1 ч. 1 ст. 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.

Процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу визначає Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі Положення № 402).

П. 1.1. глави 1 розділу I Положення № 402 встановлює, що це Положення визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу.

Це Положення поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям (п. 1.2. глави 1 розділу I Положення № 402).

Відповідно до пункту 3.1 глави 3 розділу II Положення № 402 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ІНФОРМАЦІЯ_5 на збірних пунктах районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_6 або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 .

За змістом вказаних приписів визначення ступеня придатності до військової служби є необхідною умовою для підтвердження перебування позивача на військовому обліку як військовозобов`язаного та, відповідно, реалізації наданого йому права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років, або для виключення позивача з військового обліку відповідно до статті 37 №2232-XII, внаслідок чого припиняється виконання військового обов`язку.

Як вбачається з військового квитка серії НОМЕР_2 від 28.07.1991, позивач 04.08.1994 знятий з військового обліку.

Крім цього позивач до заяви про надання відстрочки додав копію свідоцтва про хворобу №172 від 08.05.2011.

Отже для визначення підстав для взяття позивача на військовий облік як військовозобов`язаного тавирішення питання про надання відстрочки від військової служби під час мобілізації позивач зобов`язаний особисто з`явитись до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки по місцю проживання в АДРЕСА_1 , уточнити особисті військово - облікові дані, пройти комісію для визначення ступеня придатності до військової служби та подати оригінали документів чи їх нотаріально завірені копії, які дають право на відстрочку.

Як вбачається з матеріалів справи позивач вказані дії не вчинив, тому суд дійшов висновку, що, відмовляючи позивачу в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з не проходженням ним військово-лікарської комісії для визначення ступеня придатності до військової служби, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Таким чином, рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом засідання штатної комісії з питань надання відстрочок від призову по мобілізації Звенигородського району Черкаської області від 14.09.2023 № 32, в частині, що стосується відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , є законним та обґрунтованим, отже підстави для його скасування відсутні.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог розподіл судових відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя Алла РУДЕНКО