Справа № 754/1181/24
Суддя: Сенюта В. О.
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/56/24
Справа №754/1181/24
РІШЕННЯ

Іменем України

08 травня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва в особі головуючого-судді Сенюти В.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції України у м. Києві про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Адміністративний позов обґрунтовує наступним:

14.01.2024 ОСОБА_1 рухаючись зі сторони міста Гостомель на автомобілі ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 , о 16:18 год. був зупинений військовослужбовцем на блокпосту за адресою АДРЕСА_1 , для перевірки документів. Позивач з`їхав автомобілем на узбіччя і вимкнув двигун. Перевіряючий підійшов до автомобіля з боку пасажирських дверей і попросив надати для перевірки документи. Перевіривши документи у сина позивача, також військовослужбовця, перевіряючий сказав, що претензій чи питань немає. Позивач вже збирався їхати далі, коли до автомобіля, двигун якої все ще був вимкнений, підійшов чоловік у формі поліції і почав вимагати документи. При цьому невідомий не представився та не назвав підстав для пред`явлення документів позивачу. Після чого позивач надав працівнику поліції посвідчення водія, з іншими документами останній відмовився знайомитися. А також, на заявлене клопотання в усній формі про забезпечення позивачу правовий захист шляхом виклику адвоката, поліцейський відмовив. Надати папір та ручку для подання скарги, клопотань, пояснень, відповідачем також було відмовлено та роз`яснено, що скаргу позивач може подати звернувшись до Управління патрульної поліції. Отже, постановою ОСОБА_2 бат. 2 рота 4 УПП в місті Києві від 14.01.2024 серії ЕНА № 1242167 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на позивача за ч. 1 ст. 126 КУпАП накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн. Відповідно до змісту вказаної постанови ОСОБА_1 14.01.2024 о 17:27 год. в АДРЕСА_1, керував транспортним засобом ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 та не виконав вимоги п. 2.4. ПДР, не пред`явив ПВ відповідної категорії «В» на вимогу поліцейського. Позивач вважає, що постанова серії ЕНА № 1242167 від 14.01.2024 є незаконною та підлягає скасуванню. Вказана постанова не відповідає вимогам закону, була винесена з порушенням встановленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, а також не підтверджує наявність складу адміністративного правопорушення та наявність, обставин, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Посилаючись на викладені обставини справи, Позивач просить суд:

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.01.2024 серії ЕНА № 1242167, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 450,00 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 26.01.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, шляхом надання читабельної копії постанови та сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.

На виконання ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 26.01.2024, позивач подав клопотання про долучення постанови до матеріалів справи, яка є предметом оскарження та клопотання про звільнення від обов`язку сплати судового збору.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 14.02.2024 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовлено Позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

На виконання ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 14.02.2024 подана заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 01.03.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

21.03.2024 представником відповідача Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Кубрак О.І. до суду подано відзив на позовну заяву. Сторона відповідача вважає, що викладені твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та на вимогу поліцейського повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР, а також пред`явити для перевірки документи. Оскільки, водій перебував на території блокпосту, то уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, зокрема у випадку, якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом. Одним із документів, що посвідчують особу та підтверджує її спеціальний статус - є посвідчення водія. Отже, інспектор не одноразово висував позивачу законну вимогу про пред`явлення зазначених документів в п. 2.1. ПДР. Однак останній не бажав надавати дані документи на законну вимогу. В подальшому інспектором винесено постанову. Отже, інспектор, реалізуючи покладені на нього службові обов`язки, за результатом вчиненого правопорушення, зокрема щодо забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи керуючись законом і правосвідомістю оцінки докази та факти вчинення позивачем правопорушення, розглянув справу про адміністративне правопорушення, та виніс згідно норм чинного законодавства постанову, передбачену ч. 1 ст. 126 КУпАП, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Позивачу було роз`яснено права та обов`язки визначених ст. 268 КУпАП, що зафіксовано на відеозаписі з боді-камери працівника поліції. Таким чином, інспектором забезпечено позивачу можливість реалізації прав визначених ст. 268 КУпАП при розгляді справи. За таких обставин відсутні підстави для скасування постанови з мотивів, наведених в позовній заяві.

28.03.2024 до суду надійшла відповідь на відзив від ОСОБА_1 . Позивач не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву з наступних підстав. Твердження відповідача щодо керування транспортним засобом ВАЗ 21013 позивача є голослівним та не підтверджено жодним доказом. Крім того, відповідач не має зафіксованого факту порушення позивачем ПДР. Таким чином, у відповідача немає жодної підстави як для визначення позивача водієм, так і для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, бо відсутній сам факт цього порушення.

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши надані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Судом встановлено, що 14.01.2024 о 17 годині 27 хвилин винесена постанова серії ЕНА № 1242167 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 450,00 грн.

Відповідно до постанови серії ЕНА № 1242167 від 14.01.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 14.01.2024 о 17 годині 27 хвилин в АДРЕСА_1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 та не виконав вимоги п. 2.4. ПДР, не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії «В» на вимогу поліцейського та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Щодо законності вимоги поліцейського до позивача пред`явити документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1456 «Про затвердження порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі: проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Пунктом 11 ч. 1ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, в тому числі у випадках: якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

У розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Так, зокрема, відповідно до пункту 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» 3353-XII, а саме: водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у п.2.1 ПДР України документів, кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Така правова позиція неодноразово була викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема, у справі № 465/6677/16-а від 21 листопада 2018 року, у справі № 524/126/17 від 16 серпня 2019 року, у справі № 127/19283/17 від 25 вересня 2019 року, у справі № 545/3654/16-а від 19 лютого 2020 року.

Отже, з аналізу наведених вище правових норм вбачається, що згідно з законодавством України при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі, а на законну вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Відмова від пред`явлення для перевірки документів може бути розцінена працівником органу Національної поліції як їх відсутність у водія на момент перевірки, у зв`язку з чим особа має нести відповідальність, встановлену законом, а саме частиною 1 статті 126 КУпАП.

Крім того, у зв`язку з введенням з 24.02.2022 року Указом Президента України «Про ведення воєнного стану» №64/2022 воєнного стану на території України, право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції (п. 5 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою КМ України від 29.12.2021 року №1456).

Таким чином, вимога поліцейського до позивача пред`явити документи, визначені п. 2.1 Правил дорожнього руху, відповідали вимогам закону, а такі дії поліцейського були вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

Разом з тим, з наданого стороною відповідача відеозапису № 1 з боді-камери працівника поліції на 17:23 год. вбачається, що позивач ОСОБА_1 пред`явив посвідчення водія поліцейському, на підставі якого останній вносив дані для складання постанови, відтак підстави для винесення постанови за порушення позивачем ч. 1 ст. 126 КУпАП відсустні.

Посилання позивача про відмову у наданні правової допомоги, суд до уваги не приймає, оскільки з відеозапису вбачається, що позивач дійсно заявляв таке клопотання, у його задоволенні працівником поліції не було відмовлено та запропоновано звернутись за правовою допомогою. Проте, позивач вимагав, щоб така правова допомога надавалась безпосередньо працівником поліції, що не передбачено чинним законодавством.

З наданого відеозапису вбачається про роз`яснення працівником поліції позивачу його права, в тому числі право на правову допомогу, тобто дотримано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам чинного законодавства. Оскільки, позивачем було пред`явлено посвідчення водія на вимогу поліцейського.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій при складанні оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне скасувати постанову серії ЕНА № 1242167 від 14.01.2024, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити в зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено повністю, тому за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 слід стягнути понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 605,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 19, 77, 121-3, 241-247 Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліціїпро скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії ЕНА № 1242167, капрала поліції батальйону 2 роти 4 Управління патрульної поліції в місті Києві від 14.01.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП - скасувати.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 605,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, , адреса: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 9.

Повний текст рішення виготовлений 08 травня 2024 року.

Суддя В.О.Сенюта