Справа № 260/1517/24
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 травня 2024 року м. Ужгород№ 260/1517/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Мукачівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Закарпатській області до Воловецької селищної ради Мукачівського району про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Мукачівська окружна прокуратура (далі - позивач) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Закарпатській області звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Воловецької селищної ради Мукачівського району (далі - відповідач), у якому просить:

1.Визнати протиправною бездіяльність Воловецької селищної ради Мукачівського району щодо невжиття заходів із забезпечення розроблення та затвердження документації із землеустрою на земельну ділянку в урочищі «Широке Поле» смт. Воловець за координатами 48.711392 23.Ї54015 площею 0,775 га, з розташованим на ній місцем видалення відходів, винесення в натурі та встановлення (на місцевості) її меж, здійснення державної реєстрації прав на неї та зобов`язати Воловецьку селищну раду вжити заходи із забезпечення розроблення та затвердження документації із землеустрою на земельну ділянку в урочищі «Широке Поле» смт. Воловець за координатами 48.711392 23.154015 площею 0,775 га, з розташованим на ній місцем видалення відходів, винесення в натурі та встановлення (на місцевості) її меж, здійснення державної реєстрації прав на неї.

2. Про дату та час розгляду справи повідомити Мукачівську окружну прокуратуру, Закарпатську обласну прокуратуру та сторони по справі.

3. Розгляд справи провести в судовому засіданні за участю представника Закарпатської обласної прокуратури.

В обґрунтування своїх вимог прокурор вказує на те, що відповідно до інформації, наданої Воловецькою селищною радою від 14.11.2023 № 1523 на території громади наявна земельна ділянка площею 0,775 га для розміщення відходів, яка виділялась рішенням сесії Воловецької селищної ради від 28.02.1996 в постійне користування Воловецькому виробничому управлінню ЖКГ для виробничих цілей (сміттєзвалище). В подальшому, рішенням 13 сесії 7 скликання Воловецької селищної ради від 27.12.2016 № 422 Воловецькою територіальною громадою місце видалення відходів за актом прийому-передачі передано в безоплатне та безстрокове користування КП «Воловецький селищний «Водоканалсервіс»».

Відповідно до відомостей щодо полігону/звалищ побутових відходів в Закарпатській області наявний паспорт МВВ на сміттєзвалище в смт. Воловець (за координатами 48.711392 23.154015) з кодом иА0070301, яке розташовано в урочищі «Широке Поле», рік введення в експлуатація якого 1980 рік.

Разом з тим, органом місцевого самоврядування документи, що посвідчують право користування або володіння земельною ділянкою під сміттєзвалищем, до цього часу належним чином не оформлено, кадастровий номер ділянки відсутній, речові права на земельну ділянку не зареєстровано, межі ділянки не винесені в натурі на місцевості.

Позивач зауважує, що відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку

під сміттєзвалищем створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою, ризики для нормального функціонування сміттєзвалища, що може призвести до негативного впливу на навколишнє природне середовище, зокрема забруднення сусідніх територій у зв`язку із відсутністю встановлених меж як на місцевості так із за графічними даними Державного земельного кадастру, а також погіршення стану здоров`я та санітарного благополуччя населення.

Вказана земельна ділянка належить до земель комунальної форми власності, використовується під сміттєзвалище, а тому її використання повинне здійснюватися у суворій відповідності з вимогами чинного земельного та природоохоронного законодавства, із дотриманням певних обмежень щодо використання земель комунальної форми власності, на яких розташовані сміттєзвалища.

У зв`язку з викладеним просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ухвали про відкриття провадження від 19 березня 2024 року розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк для надання відзиву.

Відповідач правом надання відзиву не скористався, що з урахуванням вимог ст.ст. 159, 162 КАС України є підставою для вирішення даної справи за наявними матеріалами справи та в межах заявлених позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що відповідно до інформації, наданої Воловецькою селищною радою від 14.11.2023 № 1523 на території громади наявна земельна ділянка площею 0,775 га для розміщення відходів, яка виділялась рішенням сесії Воловецької селищної ради від 28.02.1996 в постійне користування Воловецькому виробничому управлінню ЖКГ для виробничих цілей (сміттєзвалище). В подальшому, рішенням 13 сесії 7 скликання Воловецької селищної ради від 27.12.2016 № 422 Воловецькою територіальною громадою місце видалення відходів за актом прийому-передачі передано в безоплатне та безстрокове користування КП «Воловецький селищний «Водоканалсервіс»».

Відповідно до відомостей щодо полігону/звалищ побутових відходів в Закарпатській області наявний паспорт МВВ на сміттєзвалище в смт. Воловець (за координатами 48.711392 23.154015) з кодом иА0070301, яке розташовано в урочищі «Широке Поле», рік введення в експлуатація якого 1980 рік.

Відповідно до Паспорту місця видалення відходів №4 від 15.03.2000 сміттєзвалище площею 0,775 га розташоване за адресою: смт. Воловець, Закарпатської області, перебуває в комунальній власності та експлуатується з 1980 року з терміном його використання до 2005 року.

Згідно інформації Державної екологічної інспекції у Закарпатській області від 12.01.2024 вбачається, що у період з і6.03.2021 по 26.03.2021 було проведено плановий захід державного контролю в ході якого встановлено, що рішенням 11 сесії 7 скликання Воловецької селищної ради № 300 від 27.09.2016 надано дозвіл на розробку проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, в тому числі під сміттєзвалище.

Водночас, згідно відомостей ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 21.12.2023 встановлено, що земельна ділянка площею 0,775 га надавалась в постійне користування «Воловецькому ВУЖКГ» для виробничих потреб (сміттєзвалища) згідно державним актом на право постійного користування землею серії І-ЗК №000921 від 06.05.1996. При цьому, відомості про земельну ділянку до Державного земельного кадастру не внесені.

Судом встановлено, що на звернення Мукачівської окружної прокуратури, Воловецька селищна рада Мукачівського району Закарпатської області листом від 14 листопада 2023 року №1523 повідомила, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не виготовлялася селищною радою у зв`язку з відсутністю коштів, відповідно кадастровий номер не присвоєно, межі земельної ділянки не встановлені. (а.с.24)

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ст. 26 цього закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради поряд з іншими вирішуються питання регулювання земельних відносин, надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів, у тому числі місць чи об`єктів для розміщення відходів, сфера екологічного впливу діяльності яких згідно з діючими нормативами включає відповідну територію.

Статтею 30 вказаного закону встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо організації управління побутовими відходами, відходами будівництва та знесення, знешкодження та захоронення трупів тварин.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про управління відходами» передбачено, що управління відходами це комплекс заходів із збирання, перевезення, оброблення (відновлення, у тому числі сортування, та видалення) відходів, включаючи нагляд за такими операціями та подальший догляд за об`єктами видалення відходів.

Отже, вирішення питання щодо визначення територіального розташування місця видалення відходів, яке належить до повноважень органу місцевого самоврядування, та оформлення відповідної земельної ділянки (їх формування, використання на умовах права власності, оренди, постійного користування з оформленням відповідних правовстановлюючих документів) у повній відповідності з вимогами законодавства є одним з основних елементів організації управління відходами.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про відходи» в редакції, яка діяла до 09.07.2023 (Повноваження органів місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами) органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують виконання вимог законодавства про відходи, вирішення питань щодо розміщення на своїй території об`єктів поводження з відходами. Органи місцевого самоврядування приймають рішення про відвід земельних ділянок для розміщення відходів і будівництва об`єктів поводження з відходами.

Статтею 33 вказаного закону визначено, що на кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів. Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про управління відходами" полігон це місце захоронення відходів, призначене для їх розміщення на поверхні чи під поверхнею (підземне) землі.

Отже, місце видалення відходів повинно розміщуватись на спеціально відведеній для нього у встановленому законом порядку земельній ділянці та відповідати вимогам екологічного та земельного законодавства.

Частиною 1 статті 26 цього закону встановлено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері управління відходами належить вирішення питань щодо розміщення на території відповідних територіальних громад об`єктів оброблення відходів, створення пунктів роздільного збирання побутових відходів.

Органи місцевого самоврядування здійснюють й інші повноваження у сфері управління відходами відповідно до закону (ч. 3 цієї статті).

Згідно зі ст. 40 Закону України "Про управління відходами" захоронення відходів здійснюється на полігонах, що відповідають вимогам законодавства та технологічне обладнання яких забезпечує захист ґрунтових вод, вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату, контроль викидів в атмосферне повітря, забруднення грунтів і підземних вод.

Статтею 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території.

Відповідно до ст. 19 цього закону виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі охорони навколишнього природного середовища в межах своєї компетенції організують управління побутовими відходами, відходами будівництва та знесення на своїй території.

Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, крім іншого, розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад, організація землеустрою, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що органи місцевого самоврядування наділені досить широкими повноваженнями у сфері поводження з відходами, зокрема саме вони надають згоду на розміщення на своїй території місць чи об`єктів для розміщення відходів, приймають рішення про виділення земельних ділянок для цих цілей, здійснюють управління відходами, тощо.

Статтею 79-1 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка як об`єкт цивільних прав передбачає її формування з визначенням її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про землеустрій» до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать:

а)організація та здійснення землеустрою, проведення інвентаризації земель та земельних ділянок усіх форм власності;

б)здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою;

в)координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності;

г)інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм;

ґ) вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Землеустрій проводиться в обов`язковому порядку (ст. 20 цього закону) на землях усіх категорій незалежно від форми власності.

Оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яка використовується для розміщення місця видалення відходів, є передумовою для дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, зокрема у сфері управління відходами.

Статтею 22 Закону України «Про землеустрій» визначено, що землеустрій здійснюється на підставі: рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; судових рішень.

До документації із землеустрою поряд з іншим відповідно до ст. 25 вказаного закону належить технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно зі ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача.

Замовниками документації із землеустрою відповідно до ст. 26 Закону України «Про землеустрій» можуть бути органи державної влади, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, детального плану території за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом, або органу місцевого самоврядування, що затвердив комплексний план просторового розвитку території територіальної громади, генеральний план населеного пункту, детальний план території. Заява також може подаватися особою, якій на підставі рішення Кабінету Міністрів України та відповідного договору було передано у господарське відання об`єкт державної власності, що використовується у процесі провадження діяльності з передачі електричної енергії і транспортування та/або зберігання природного газу, і на замовлення якої була розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою передачі земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, у постійне користування зазначеній особі.

Відповідно до п. 115 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, державна реєстрація земельних ділянок, переданих у власність (користування) без проведення їх державної реєстрації (в тому числі у разі, коли відомості про земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, не внесені до державного реєстру земель), здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельних ділянок державної чи комунальної власності) в порядку, визначеному для державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до ст. 202 Земельного кодексу державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Статтею 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Статтями 125 та 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 вказаного закону, загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; публічність державної реєстрації прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що органи місцевого самоврядування наділені повноваженнями щодо організації та здійснення землеустрою, який проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності, та здійснюється зокрема на підставі рішень органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою, укладених договорів між землевласниками та розробниками документації із землеустрою.

Виготовлена документація з землеустрою є підставою для присвоєння земельній ділянці кадастрового номера, тобто для її формування, винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки та як наслідок для її державної реєстрації у Державному земельному кадастрі та державної реєстрації речових прав на неї.

З огляду на те, що у Воловецької селищної ради Мукачівського району право власності на земельну ділянку під вищевказаним місцем видалення відходів виникло та землевпорядна документація (проект відведення земельної ділянки та технічний звіт по перенесенню в натуру вказаного проекту) розроблена до 2004 року, вона вважається сформованою, але Воловецька селищна рада Мукачівського району, як власник цієї земельної ділянки зобов`язана забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), здійснення її державної реєстрації у Державному земельному кадастрі та державної реєстрації речових прав на неї.

У той же час, відповідачем допущено довготривале порушення вимог законодавства у екологічній та земельних сферах та як наслідок протиправну бездіяльність, яка полягає у не вжитті всіх необхідних дієвих заходів наслідком яких має бути оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під місцем видалення відходів, а саме розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж вказаної земельної ділянки в натурі (на місцевості), здійсненні у встановленому законом порядку державної реєстрації цієї земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та реєстрації прав на неї.

Порушення вимог законодавства в діяльності Воловецької селищної ради Мукачівського району триває з дати набрання чинності Законом України «Про державний земельний кадастр» (01.01.2013), п. 2 Прикінцевих та перехідних положень якого врегульовано питання державної реєстрації земельних ділянок, право власності (користування) на які виникло до 2004 року і які вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера, а саме встановлено, що підставою для їх державної реєстрації за заявою власників є технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), та яким Земельний кодекс України доповнено ст. 79 -1 (Формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав), яка містить вимоги щодо державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі та державної реєстрації речових прав на них.

Виходячи з вищевикладеного, суд зазначає, що відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку під місцем видалення відходів, як наслідок порушення вимог законодавства та бездіяльності Воловецької селищної ради Мукачівського району, суперечить інтересам держави та суспільства, впливає на реалізацію прав, свобод та інтересів мешканців територіальної громади у сфері поводження з відходами, створює передумови для порушення інших вимог екологічного законодавства під час використання зазначеної земельної ділянки, ризики для нормального функціонування місця видалення відходів, що може призвести до негативного впливу на навколишнє природне середовище, інженерно-технічний і санітарний стан території, її естетичний вигляд, а також погіршення стану здоров`я, санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що відповідачем відзиву на позовну заяву не подано, що відповідно до ч.4 ст.159 КАС України розцінюється судом як визнання позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи, що позивачем понесені судові витрати лише зі сплати судового збору, відтак підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Мукачівської окружної прокуратури (89601, Закарпатська область, м.Мукачево, вул.Андрія Літуна, 15, ) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Швабська,буд.14, ) до Воловецької селищної ради Мукачівського району (89100, Мукачівський район, смт.Воловець, вул.Героїв України, 7, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Воловецької селищної ради Мукачівського району щодо невжиття заходів із забезпечення розроблення та затвердження документації із землеустрою на земельну ділянку в урочищі «Широке Поле» смт. Воловець за координатами 48.711392 23.154015 площею 0,775 га, з розташованим на ній місцем видалення відходів, винесення в натурі та встановлення (на місцевості) її меж, здійснення державної реєстрації прав на неї.

Зобов`язати Воловецьку селищну раду Мукачівського району (89100, Мукачівський район, смт.Воловець, вул.Героїв України, 7, ) вжити заходи із забезпечення розроблення та затвердження документації із землеустрою на земельну ділянку в урочищі «Широке Поле» смт. Воловець за координатами 48.711392 23.154015 площею 0,775 га, з розташованим на ній місцем видалення відходів, винесення в натурі та встановлення (на місцевості) її меж, здійснення державної реєстрації прав на неї.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЮ.Ю.Дору