Справа № 160/6145/24
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 травня 2024 рокуСправа №160/6145/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач), в якій позивач просить суд:
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 01.01.2016 призначена пенсія в разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262-ХІІ у розмірі 70% грошового забезпечення годувальника ОСОБА_2 , яке складалося з посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, без врахування додаткових видів грошового забезпечення.
З 01.06.2021 ОСОБА_1 переведено на пенсію відповідно до Закону №796-ХІІ, яку позивач отримувала до 28.11.2023.
28.11.2023 позивач звернулась із заявою до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо поновлення виплати позивачу пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262-ХІІ.
Позивачем було подано скаргу, в якій остання просила, зокрема, скасувати рішення відповідача «про утримання надміру виплачених сум пенсії ОСОБА_1 », повернути протиправно утримані кошти ОСОБА_1 , а також ???надати копію документів та матеріалів, на підставі яких відповідачем приймалось рішення про утримання надміру виплачених сум пенсії ОСОБА_1 .
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо строку розгляду її заяви про перехід на інший вид пенсії, а також утримання з її пенсії 20% від нарахованих сум, що викладено у рішенні ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 11.01.2024 №1 про стягнення сум пенсії, виплачених надмір, звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли, суд виходить з такого.
Статтею 19 Конституції Українивизначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.
Відповідно до преамбули Закону №2262-ХІІ, цей Законвизначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Згідно з частиною 3 статті 1 Закону №2262-ХІІ члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
У відповідності частин 1-3 статті 50 Закону №1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відрахування з пенсії провадяться в установленому закономпорядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.
Відповідно до частин 1-3 статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII, від 05.11.1991 (далі Закон №1788-XII) суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.
В усіх випадках звернення стягнень на пенсію за пенсіонером зберігається не менш як 50 процентів належної пенсії.
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, визначено Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою (далі - Порядок №6-4).
Пунктом 3 Порядку №6-4 встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1).

На підставі пункту 4 Порядку №6-4, у разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані пенсійним органом за умови зловживань з боку пенсіонера, зокрема, в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Таким чином, законодавець встановив наступні підстави для відрахування виплаченої надміру суми пенсії на підставі рішення пенсійного органу:

- зловживання з боку пенсіонера;

- подання страхувальником недостовірних даних.

За викладених обставин, при відсутності факту зловживань з боку пенсіонера суми переплат не можуть бути стягнуті.

Судом встановлено, що 28.11.2023 позивач звернулась із заявою до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо поновлення виплати позивачу пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Суд зазначає, що питання подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок №22-1).

Згідно з абзацом 2 пункту 4.1. Порядку №22-1 заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

У відповідності до абзаців 3, 4 пункту 4.3. Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Втім, з матеріалів справи випливає, що заява ОСОБА_1 від 28.11.2023 про переведення на інший вид пенсії розглядалась відповідачем 63 дні (до 31.01.2024), замість 10 днів, як це визначає Порядок №22-1.

Отже, зазначена у рішенні ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 11.01.2024 №1 про стягнення сум пенсії, виплачених надмір переплата пенсії в розмірі 9676,84 грн виникла не з вини ОСОБА_1 , а з вини відповідача за результатом несвоєчасного розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.11.2023.

У вищевказаному рішенні зазначена причина виникнення переплати лічильні помилки.

Втім, чинним законодавством не передбачено вищевказаної підстави для утримання надмірно виплачених коштів.

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, жодних зловживань, які б призвели до виплати пенсій в більшому розмірі, з боку позивача допущено не було, такі зловживання відповідачем належними та допустимими доказами не доведено, а отже підстави для прийняття рішення щодо стягнення сум надміру виплаченої пенсії з пенсіонера у суб`єкта владних повноважень відсутні.

З огляду на те, що отримання позивачем пенсії у розмірі 11111,19 грн у період з 28.11.2023 по 31.01.2022 відбулось не з вини ОСОБА_1 , на підстав закону та достовірних даних, наданих позивачем та без її зловживань в розумінні статті 50 Закону №1058-IV, підстави для утримання з ОСОБА_1 20 % виплачених сум пенсії є безпідставними.

Отже, рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 11.01.2024 №1 про стягнення сум пенсії, виплачених надмір ОСОБА_1 у сумі 9 676,84 грн, є протиправним та підлягає скасуванню.

З метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області припинити утримання переплат у розмірі 20% розміру пенсії ОСОБА_1 та повернути утримані на підставі рішення «Про стягнення сум пенсії, виплачених надміру за пенсійною справою (МВС) ОСОБА_1 » щомісячні відрахування з пенсії у сумі 9 676,84 грн.

Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі частини 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», а у матеріалах справи відсутні докази понесення ним інших судових витрат, розподіл судових витрат не проводиться.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21910427) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №1 від 11.01.2024 «Про стягнення сум пенсії, виплачених надміру» за пенсійною справою (МВС) ОСОБА_1 у сумі 9 676,84 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області припинити утримання переплати у розмірі 20% розміру пенсії ОСОБА_1 та повернути утримані на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №1 від 11.01.2024 «Про стягнення сум пенсії, виплачених надміру» за пенсійною справою (МВС) ОСОБА_1 щомісячні відрахування з пенсії.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар