Справа № 752/6833/24
Суддя: Слободянюк А. В.
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/6833/24
Провадження № 2-а/752/165/24
У Х В А Л А

29 квітня 2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Слободянюк А.В., вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Капля Аліна Степанівна, до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 , в якому вона просить суд:

- поновити пропущений строк звернення до суду з адміністративним позовом;

- визнати протиправною та скасувати постанову серії АА №00014297 від 31.10.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу 8500,00 грн., винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дмитренком Максимом Олександровичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за п. 22.5 ПДР україни, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП;

- визнати протиправною та скасувати постанову серії АА №00014299 від 31.10.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу 8500,00 грн., винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дмитренком Максимом Олександровичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за п. 22.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП;

- справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 132-1 КУпАП - закрити;

- сплачену заборгованість у виконавчому провадженні №74203224 у сумі 18969,00 грн. за платіжною інструкцією №4949 від 07 березня 2024, та сплачену заборгованість у виконавчому провадженні №74203520 у сумі 18969,00 грн. за платіжною інструкцією №4525 від 05 березня 2024 повернути ОСОБА_1 ;

- судові витрати просила покласти на відповідача..

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа надійшла у провадження судді Слободянюк А.В. 01.04.2024.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.04.2024 позовну заяву залишено без руху та позивачу наданий десятиденний строк, який обраховується з дня отримання позивачем копії ухвали суду, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Як вбачається, 12.04.2024 дану ухвалу суду доставлено на електронну адресу позивача, вказану у позовній заяві, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, що міститься в матеріалах справи.

25.04.2024 на усунення недоліків від позивача надійшла заява про усунення недоліків з додатками та заява про поновлення строку на звернення із позовом до суду.

У заяві про поновлення процесуального строку представник позивача просить поновити строк звернення до суду із позовом посилаючись на те, що клієнт ОСОБА_1 звернулася до неї 15.03.2024, після чого адвокат почала вчиняти дії із захисту прав її клієнтки.

Вирішуючи питання можливості поновлення встановленого законом строку звернення до суду з огляду на наведені позивачем обставини поважності пропуску такого строку, суд приходить до наступного висновку.

За вимогами ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Позивач оскаржує постанови АА №00014297 від 31.10.2023 та АА №00014299 від 31.10.2023. Як вказує предстаник позивача, про наявність вказаних постанов позивачка дізналася вже на етапі їх виконання, під час арешту банківських рахунків. Також вказує, що представник позивача дізналась про оскаржувані постанови 21.03.2024, коли на електронну адресу адвоката надійшла відповідь №68751 від державного виконавця.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, згідно постанов державного виконавця арешт коштів боржника відбувся 04.03.2024 та 05.03.2024 відповідно, та виконавчі провадження закінчені 06.03.2024 та 11.03.2024 відповідно. До суду з позовом ОСОБА_1 звернулася 29.03.2024

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як убачається з усталеної практики Верховного Суду, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Чинним процесуальним законодавством визначений порядок вирішення питання поважності причин пропуску строку на звернення до суду та його поновлення, а також застосування наслідків пропущення строків звернення до адміністративного суду (постанова Верховного Суду від 30.11.2022 по справі № 607/15025/21).

Відповідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 02.02.2023 по справі № 160/22256/21, під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

У постанові від 16.02.2023 по справі № 697/1044/22 Верховний Суд зазначив, що звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини, адже наслідки для особи настають незалежно від підстав, за яких прийнято оскаржуваний акт індивідуальної дії, а з моменту прийняття такого рішення.

Як зазначалося вище, представник позивача як на поважність причин пропуску строку звернення до суду з позовом про оскарження спірних постанов посилається на те, що ОСОБА_1 звернулася до неї 15.03.2024, після чого адвокат почала вчиняти дії із захисту прав її клієнтки. Проте, як і вказано в ухвалі суду від 03.04.2024, позивач повідомила, що про оскаржувані постанови вона дізналася вже на етапі їх виконання, під час арешту банківських рахунків. Також вказує, що дізналась про оскаржувані постанови 21.03.2024, коли на електронну адресу адвоката надійшла відповідь №68751 від державного виконавця.

Разом з тим, зволікання позивача зі зверненням до адвоката - лише 15.03.2024, у той час коли виконавчі провадження закінчені 06.03.2024 та 11.03.2024 у зв`язку із їх виконанням, не є тими об`єктивними непереборними обставинами, які не залежать від волі особи, та відповідно не можуть бути підставою для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Необхідно зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження рішення десятиденним строком з дня вручення постанови у справі про адміністративне правопорушення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем строк звернення до суду пропущено з підстав які не являються поважними, оскільки у поданій заяві про поновлення строку звернення до суду не наведено обґрунтувань та не надано доказів існування об`єктивно непереборних обставин, що унеможливлювали звернення до суду у строки визначені законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід повернути позивачу на підставі ч. 2 ст. 123 КАС України.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 123, 169, 286, 294, 295 КАС України, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Капля Аліна Степанівна, до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Слободянюк