Справа № 260/4599/23
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/4599/23 пров. № А/857/8809/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Качмара В.Я., Кузьмича С.М.,

за участю секретаря судового засідання: Кулабухової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог, головуючий суддя Скраль Т.В., постановлена о 10:07 год у м. Ужгород, повний текст якої складено 01.04.2024 року, у справі за адміністративним позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2023 року позивач - ФОП ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ГУ ДПС у Закарпатській області, в якому просила визнати протиправними та скасувати: податкове повідомлення рішення від 31 січня 2023 року №; податкове повідомлення рішення від 31 січня 2023 року №; податкове повідомлення рішення від 31 січня 2023 року №; податкове повідомлення рішення від 31 січня 2023 року №; податкове повідомлення рішення від 31 січня 2023 року №; податкове повідомлення рішення від 31 січня 2023 року №; податкове повідомлення рішення від 31 січня 2023 року №; податкове повідомлення рішення від 31 січня 2023 року №; податкове повідомлення рішення від 31 січня 2023 року №; податкове повідомлення рішення від 31 січня 2023 року №; податкове повідомлення рішення від 31 січня 2023 року №; податкове повідомлення рішення від 31 січня 2023 року №; податкове повідомлення рішення від 31 січня 2023 року №; податкове повідомлення рішення від 31 січня 2023 року №; податкове повідомлення рішення від 31 січня 2023 року №; податкове повідомлення рішення від 31 січня 2023 року №; податкове повідомлення рішення від 31 січня 2023 року №; податкове повідомлення рішення від 31 січня 2023 року №; податкове повідомлення рішення від 31 січня 2023 року №; податкове повідомлення рішення від 31 січня 2023 року №; податкове повідомлення рішення від 31 січня 2023 року №; податкове повідомлення рішення від 31 січня 2023 року №.

05 березня 2024 року представником позивача подано до суду заяву про зміну позовних вимог без зміни підстав позову, відповідно до якої просив прийняти дану заяву про зміну предмету позовних вимог без одночасної зміни підстав позову та розглядати наступні позовні вимоги: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.01.2023 року №; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.01.2023 року №; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.01.2023 року №; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.01.2023 року №; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.01.2023 року №; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.01.2023 року №; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.01.2023 року №; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.01.2023 року №; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.01.2023 року №; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.01.2023 року №; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.01.2023 року №; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.01.2023 року №; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.01.2023 року №; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.01.2023 року №; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.01.2023 року №; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.01.2023 року №; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.01.2023 року №; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.01.2023 року №; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.01.2023 року №; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.01.2023 року №; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.01.2023 року №; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.01.2023 року №; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 02.05.2023 року №5; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 02.05.2023 року №5; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 02.05.2023 року №5; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 02.05.2023 року №5; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 02.05.2023 року №5; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 02.05.2023 року №5.

22 березня 2024 року представником відповідача подано до суду клопотання про залишення позову без розгляду в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.05.2023 року №5, 5, 5, 5, 5, 5 на підставі п. 3 ч. 1 статті 240 КАС України.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року клопотання відповідача про залишення позову в частині без розгляду задоволено; позовну заяву (із урахування заяви про зміну предмету позову від 05 березня 2024 року) ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області в частині вимог про визнання протиправним та скасування податкових- повідомлень рішень від 02.05.2023 року № 5, 5, 5, 5, 5, 5 - залишено без розгляду; в іншій частині вимог продовжено підготовче провадження в даній справі.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на неї, в якій зазначає, що оскаржена ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповністю досліджені обставини справи, просить зазначену ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що звертаючись з позовом 02 червня 2023 року позивач подав позов в межах місячного строку для оскарження податкових повідомлень-рішень. При поданні заяви про зміну предмету позовних вимог від 05 березня 2024 року (вх. №6152/24) позивачем не змінено підстави позову, оскільки тоді були б наявні всі ознаки нового позову, що було б підставою для відмови у задоволенні відповідної заяви.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржену ухвалу суду незаконною та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржену ухвалу суду законною та обґрунтованою та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Приймаючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що при поданні заяви про зміну предмету позовних вимог від 05 березня 2024 року (вх. №6152/24) позивачем не заявлено про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду. Таким чином, оскільки судом ухвалою від 05 березня 2024 року прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позовних вимог від 05 березня 2024 року (вх. №6152/24), наявні підстави для залишення позовної заяви в частині вимог про визнання протиправним та скасування податкових - повідомлень рішень від 02.05.2023 року №5, 5, 5, 5, 5, 5 без розгляду відповідно до статті 240 частини 1 пункту 8 КАС України.

Правове регулювання застосування строку звернення до суду в податкових правовідносинах у разі оскарження платником податків рішень контролюючого органу вже було предметом дослідження судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду під час розгляду справи № 640/20468/18. У постанові від 11 жовтня 2019 року Верховний Суд зазначив, що процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин, з приводу захисту прав, свобод та інтересів у яких особа звертається до суду.

Установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів регулюються КАС України.

Частиною першою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою статті 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними частиною четвертою статті 122 КАС України.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 ПК України. З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Зі змісту пунктів 56.2, 56.3, 56.17 статті 56, пункту 57.3 статті 57 ПК України видно, що процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення розпочинається з дня подання скарги до контролюючого органу вищого рівня, яка засвідчує безпосередню незгоду платника з визначеними йому грошовими зобов`язаннями, і закінчується настанням однієї з подій, передбачених пунктом 56.17 статті 56 ПК України. Строк для подачі первинної скарги за загальним правилом становить 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.

У постанові від 11 жовтня 2019 року у справі № 640/20468/18 Верховний Суд здійснив системне тлумачення норм права, які регулюють питання обчислення строку звернення до суду в податкових спорах, висловивши правову позицію про те, що строки звернення до суду після застосування досудового порядку вирішення спору є коротшими, ніж звичайні строки.

Норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі №500/2486/19.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення ДПС України від 28.04.2023 року №10387/6/99-00-06-03-02-06 прийнятого за розглядом скарги, та відповідно до Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків ГУ ДПС у Закарпатській області винесено та надіслано на адресу ФОП ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення від 02.05.2023 року №5, № 5, № 5, № 5, № 5, № 5, про застосування штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 1343049,38 грн., які отримані позивачем 13.05.2023 року.

При цьому, заяву про зміну предмету позовних вимог без зміни підстав позову подано до суду 05 березня 2024 року, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду з позовом, що встановлений пунктом 56.19 статті 56 Податкового кодексу України, виходячи з положень частини 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду в оскарженій чатсині позовних вимог, жодних причин, які об`єктивно ускладнювали або унеможливлювали реалізацію прав позивача у встановлений строк суду не надано, відтак адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог у справі №260/4599/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді В. Я. Качмар
С. М. Кузьмич