Справа № 160/11579/24
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 травня 2024 року Справа №160/11579/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі питання щодо можливості продовження розгляду справи №160/11579/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, -

ВСТАНОВИВ:

03.05.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність командування Військової частини НОМЕР_1 щодо неможливості розірвання контракту та не звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі пп. г) п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.05.2024 року відкрито провадження у даній справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи з 05.06.2024 року.

08.05.2024 року на адресу суду через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

В обгрунтування вказаного клопотання представник відповідача зазначив, що позов, сформульований з посиланнями на норми ЦПК України, не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Крім того, місячний строк з дня, отримання листа відповідача № 691/2947 від 21.03.2024 року про відмову у задоволенні рапорту від 04.03.2024 року про звільнення з військової служби, ОСОБА_1 сплинув 25.04.2024 року, тому позивачка пропустила місячний строк звернення до суду.

При вирішенні питання щодо можливості продовження розгляду даної справи, судом враховується наступне.

Згідно з ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями абз. 1, 2 ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.5 ст.122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Цей строк обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом розгляду в даній справі є бездіяльність командування Військової частини НОМЕР_1 щодо неможливості розірвання контракту та не звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі пп. г) п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Отже, спірні правовідносини пов`язані із звільненням позивачки з публічної служби.

Із поданих відповідачем документів вбачається, що лис командира Військової частини НОМЕР_1 № 691/2947 від 21.03.2024 року про відмову у задоволенні рапорту від 04.03.2024 року про звільнення з військової служби, ОСОБА_1 отримала особисто 26.03.2024 року, що підтверджується відповідною відміткою про отримання та підписом позивачки на вказаному листі.

До суду з цим адміністративним позовом позивачка звернулася засобами поштового зв`язку "Укрпошта" 01.05.2024 року, що підтверджується відповідною відміткою органу поштового зв`язку.

Таким чином, місячний строк з дня, коли позивач дізналася про порушення своїх прав сплинув 25.04.2024 року.

Суд зауважує, що законодавець пов`язує початок обчислення строку не з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об`єктивно повинна була дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Суд також звертає увагу, що дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Дотримання строків звернення до суду з адміністративним позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, вищевказане дає підстави для висновку, що позивачка, звернувшись до суду 01.05.2024 року з цим позовом, пропустила шестимісячний строк звернення, не зазначивши підстав для поновлення цього строку.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Проте, позивачем не було подано ані клопотання про поновлення строку, ані доказів поважності причин пропуску такого строку.

Відповідно до частини тринадцятої статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позовна заява подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частини другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне адміністративний позов залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про наявність підстав залишення позовної заяви без руху на підставі ч. 13 ст. 171 КАС України, клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, ч.1 ст.169, ч.13 ст.ст. 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_2 про закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності - залишити без руху.

Позивачу у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви та надати до канцелярії суду уточнену позовну заяву в примірниках відповідно до кількості учасників справи, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України та з урахуванням висновків суду (викласти позовні вимоги до належного відповідача).

Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде залишена без розгляду відповідно до ч.15 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна