Справа № 240/6076/18
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 240/6076/18

08 травня 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про встановлення контролю за виконанням судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішень, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення дев`ятої сесії VII скликання Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області №258 від 30 листопада 2018 року про дострокове припинення повноважень Оліївського сільського голови ОСОБА_1 .

Скасовано розпорядження Оліївського сільського голови №237-к від 30 листопада 2018 року про звільнення ОСОБА_1 з посади Оліїського сільського голови у зв`язку з достроковим припиненням повноважень.

Визнано ОСОБА_1 звільненим з посади Оліївського сільського голови у зв`язку з закінченням строку повноважень відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" з 27 листопада 2020 року та зобов`язано Оліївську сільську раду Житомирського району Житомирської області внести до трудової книжки ОСОБА_1 відповідний запис.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі - 801 232,52 грн.

Рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_1 допущено до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

05 березня 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2023 року.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що таку слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Колегія суддів звертає увагу, що доводи поданої позивачем заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення зводяться в цілому до протиправності дій відповідача щодо неналежного, на його переконання, виконання рішення суду шляхом зволікання з внесенням відповідних записів до трудової книжки про звільнення позивача та виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 1ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Так, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17.

Крім того, ч. 8 ст. 382 КАС України визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу, відповідно до якого учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, саме приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень, а тому позивач не позбавлений можливості звернутися до суду в порядку статті 287 КАС України.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що послідуючі дії відповідача після виконання судового рішення можуть свідчити про наявність нового спору між сторонами і позивач не позбавлений права звернутись до суду за захистом таких своїх прав та інтересів з окремим адміністративним позовом щодо визнання протиправними дій відповідача.

В даному ж випадку, заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду є передчасною, оскільки заявником жодних дій, спрямованих на примусове виконання рішення у даній справі не вчинено. Доказів звернення заявником постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2023 року у даній справі до примусового виконання матеріали справи не містять.

Окрім того, колегія суддів наголошує, що саме з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (ч.1 ст.383 КАС України).

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача щодо зобов`язання відповідача подати протягом 10 днів звіт про виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року.

Керуючись ст.ст. 243, 325, 328, 329, 382 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2023 року залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає згідно ст. 328 КАС України

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Матохнюк Д.Б.