Справа № 520/4731/24
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 р. справа №520/4731/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Кухар М.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром 3 під., 2 пов., м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд :

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 в здійсненні нарахування та виплати індексації (підвищення) до пенсії, без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01.03.2023, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 «Про індексацію Пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» з застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії (коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , індексації (підвищення) до' пенсії, починаючи з 01.03.2023, відповідно пункту '2 постанови Кабінету Міністщв України №168 від 24.02.2023 «Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих" верств населення у 2023 році» з застосуванням коефіцієнта збільшення 1,197, у розмірі її фактичного нарахування, без обмеження максимальним розміром індексації, з урахування виплачених сум.

-встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області подати в установлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду (ст. 382 КАС України).

-стягнути з ГУ ПФУ в Харківській області сплачений судовий збір згідно квитанції.

Ухвалою суду від 22.02.2024 відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження доставлена відповідачу до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Проте, представником відповідача відзиву на позов у встановлений судом строк до канцелярії суду не надходило, причин поважності його неподання відповідачем не повідомлено.

Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суддя Кухар М.Д. з 25.03.2024 по 07.04.2024 з 11.04.2024 по 12.04.2024 та 03.05.2024 перебувала у щорічній відпустці.

Дослідивши надані матеріали справи суд встановив, що ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ (міліції) з вересня 2015 року.

29 вересня 2015 року звільнення з органів внутрішніх справ (підства наказ УМВС України в Харківській області від 29.09.2015 року № 522о/с з посади старшого інспектора організації охорони громадського порядку відділу громадської безпеки Харківського міського Управління ГУМВС України в Харківській області).

Вислуга років на день звільнення складає: у календарному обчисленні - 22 роки, 02 місяці, у пільговому обчисленні 22 роки 11 місяців. Майор міліції. Прирівняна посада старший інспектор.

Перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області. Згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХИ (далі - Закон № 2262-ХІІ), призначено пенсію довічно у відповідності до грошового забезпечення.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі 520/23562/21 від 24.01.2022 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківської області, провести, перерахунок та виплатити пенсію у повному обсязі, однією сумою, у відповідності до довідки №100/35208 реєстровий №33/41-1642 від 08.07.2021р про грошового забезпечення (ГЗ): посадовий оклад (ПО) - 2500 грн.; оклад за військовим званням (ОВЗ) майор поліції 2000,00 грн.. надбавка за стаж служби в поліції (НВР від ПО-ОВЗ) 45% - 2025,00 грн., надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції від (ПО+ОВЗ-НВР) 44,91% - 2930.38грн ; премія від (ГЗ) 62,58% - 5917,18 грн., основний розмір пенсії 61% (ГЗ) вислуга 22 роки у відповідності до висновку про призначення мені пенсії за вислугою років, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.12.2019 з основного розміру пенсії.

На запит позивача від 03.11.2023 року ГУ ПФУ в Харківській області листом від 09.11.2023 року за № 2000-0309-8/161580 повідомлено: Пунктом 10 Постанова № 168 установлено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

Оскільки, розрахований розмір індексації пенсії перевищує норму, визначену Постановою № 168, її встановлено у максимальному розмірі 1500 грн.

Відповідно до довідки ГУ ПФУ від 08.11.2023 року на виконання рішення Харківського ОАС, справа № 520/23562/21 від 24.01.2022року з 01.08.2022 року проведено перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 року. Основний розмір пенсії становив 10 960,08 грн.

Відповідно до довідки ГУ ПФУ 08.11.2023 року, пенсійна справа 9475, ОСОБА_1 , перерахунок з 01.03.2022 року: посадовий оклад (ПО) 2500 грн.; оклад за військовим званням (ОВЗ) майор поліції 2000,00 грн.. надбавка за стаж служби в поліції (НВР від ПО-ОВЗ) 45% - 2025,00 грн., середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці, у т.ч. надбавка за специфічні умови проходження служби (44,91%) - 8 847,55 грн; премія (62,58%). Всього 15 372,55 грн. Основний розмір пенсії 61% (вислуга років 22) у розмірі 9 377,26 грн.; індексація базового ОСНП 2022 (9 377, 26 * 0.140) - 1 312,82 грн. Підсумок пенсії 10 690, 08 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі 520/6914/23 від 02 травня 2023 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести нарахування та виплату з 01.08.2022 щомісячних доплату до пенсії в сумі 2000,00 (дві тисяч) грн., відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 14,07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаного рішення суду нараховано доплату 2000, 00 грн. відповідно до Постанови КМУ 713 від 14.07.2021 року з 01.08.2022 року.

Відповідно до довідки ГУ ПФУ без дати, пенсійна справа 9475, ОСОБА_1 , перерахунок з 01.03.2023року: посадовий оклад - 2500,00 грн.; оклад за військовим званням - 2000,00 грн; процетна надбавка за вислугу років (45%) 2025,00 грн.; середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці, у т.ч. надбавка за специфічні умови проходження служби (44,91%) - 8847,55 грн; премія (62,58%). Всього 15 372,55 грн. Основний розмір пенсії 61% ГЗ (вислуга років 22) у розмірі 9 377,26 грн; індексація базового ОСНП 2022 ( 9 377,26 * 0.140) - 1 312,82 грн; індексація базового ОСНП 2023 (10 690,08 * 0,197) - 1500 грн. Підсумок пенсії 14 190,08 грн.

Отже, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з 01.03.2023 основний розмір пенсії проіндексовано з урахуванням вимог Постанови 168 у межах зафіксованого розміру пенсії 1500 грн.

Таким чином, розраховано індексацію відповідно до постанови КМУ № 168 від 24.02.2023, проте остаточний розмір пенсії визначений без урахуванням із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується до обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

24.11.2023 року ОСОБА_1 із заявою звернулась до ГУ ПФУ в Харківській області в якій просила провести виплату нарахованого підвищення розміру пенсії на коефіцієнт збільшення 1,197 (індексацію) відповідно до правових прописів постановки Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», починали з 01.03.2023.

Листом від 19.12.2023 року за № 35677-39578/Д-02/8-2000/23 ГУ ГІФУ в Харківській області відмовлено в проведенні виплату нарахованого підвищення розміру пенсії на коефіцієнт збільшення 1,197 (індексацію) відповідно до правових приписів постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», починаючи з 01.03.2023 року.

Позивач не згодна зі вказаними діями ГУ ПФУ в Харківській області, а тому звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262- XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з частиною сьомою статті 43 Закону №2262-ХІІ в редакції Закону України від 24.12.2015 №911-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №911-УІІІ), яка набрала чинності з 1 січня 2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

В той же час, Рішенням КСУ №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 гривень.

У пункті 2 резолютивної частини вказаного вище Рішення Конституційного Суду України зазначено, що положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Таким чином, з 20.12.2016 констатується відсутність частини сьомої статті 43 в Законі №2262-ХІІ, яка з вказаної дати втратила чинність.

Разом з тим, Законом №1774-УІІІ, який, відповідно до його Прикінцевих положень, набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону №2262-ХІІ.

Зміни щодо тимчасових обмежень розміру виплачуваних військовим пенсіонерам пенсій в черговий раз внесені Законом України від 06.12.2016 N° 1774-УІІІ саме у ст. 43 ч. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", де слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року». А остання станом на дату набрання чинності Законом України від 06.12.2016 №1774-УІІІ - вже не існувала в силу визнання її неконституційною рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016. Тому зміни щодо обмеження внесені до неіснуючої статті закону, а отже слід зробити висновок, що у тілі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" норма щодо обмеження розміру виплачуваної пенсії відсутня.

Отже, буквальне розуміння змін, внесених Законом №1774-УІІІ, з урахуванням Рішення КСУ №7-рп/2016, дозволяє стверджувати, що у Законі №>2262-ХІІ відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, які полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Це означає, що упродовж 2017 року стаття 43 Закону №2262-ХІІ не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Згідно з статтею 2 Закону України від 08.07.2011 №3668-УІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668- VI), в редакції Закону №911-УНІ, чинній на час, здійснення позивачу перерахунку пенсії, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону №2262-ХІІ, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може перевищувати 10740 гривень.

При цьому, за приписами пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-УІ, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Таким приписам законодавства кореспондує пункт 2 Прикінцевих положень Закону ЗЧ°911-УІІІ, де зазначено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016.

Отже, враховуючи, що частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення Рішення КСУ №7-рп/2016, то зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) внесені Законом №1774 до цієї норми, яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Крім того, передбачені статтею 43 Закону №2262-ХІІ обмеження пенсій максимальним розміром введені в дію Законом №911-VIII, пунктом 2 Прикінцевих положень якого передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується лише до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016, при цьому, пенсія позивачу призначена значно раніше.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону № 3668-УІ, якою передбачалось обмеження граничним розміром пенсії.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону 2262-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12,2016 № 7- рп/2016, а не норми Закону № 3668-УІ.

Останні правові позиції Верховного суду України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №400/2085/19 від 16 грудня 2021, N° 300/633/19 від 10 вересня 2021 року та у справі № 343/870/17 від 17 травня 2021 року повністю узгоджуються з вищевикладеним і ґрунтуються на відсутності підстав для відступу від тотожних правових висновків, викладених у раніше прийнятих Постановах, зокрема, від 30.10.2020 року у справі № 522/16881/17. від 06.11.2018 у справі N2522/3093/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17. від 10.10.2019 у справі №522/22798/17, від 12.11.2019 у справі №360/1428/17. в яких ВСУ висловлював правові висновки з цього питання.

Отже, враховуючи правові приписи вищезазначених нормативних актів та правову позицію викладену у Рішенні КСУ №7-рп/2016 та вищезазначених рішеннях ВСУ, пенсія позивача не підлягає обмеженню граничним розміром і на момент розрахунку пенсії позивачу у пенсійного органу не було жодних підстав застосовувати до розміру пенсії позивача обмеження граничним розміром, який не повинен перевищувати десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Окрім цього, на думку суду, протиправні дії відповідача також полягають у невиплаті індексацій пенсії позивача згідно з постановою Кабінету Міністрів України №168 від 24 лютого 2023 року "Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", що підтверджується протоколом перерахунку пенсії по пенсійній справі N1 від 26.09.2023 року.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 24 лютого 2023 року "Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", установлено, що з 1 березня 2023 року, розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. та 31 грудня 2022 року включно відповідно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

До того ж, у п. 10 Постанови №168 зазначено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

Стосовно наявності у цій постанові Кабінету Міністрів України положень про підвищення пенсій "у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом та про те, що «розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії-,.., не може перевищувати 1500 гривень» , то суд звертає увагу на те, що за загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

У спірних відносинах наведене положення постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2023 №164 суперечить приписам Закону №2262-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7- рп/2016, які є спеціальними та підлягають застосуванню відповідачем.

Так, закон не уповноважує територіальний орган Пенсійного фонду на власний розсуд визначати підстави та умови для обмеження пенсійних виплат, а тому відповідні дії ГУПФ України в Харківській області є протиправними, оскільки вчинені всупереч приписам частини другої статті 19 Конституції України.

Діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі .або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачу мають бути виплачені індексація згідно з постановою Кабінету Міністрів України №168 від 24 лютого 2023 року "Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році виходячи, без обмеження виплати пенсії максимальним розміром, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Щодо вимоги позивача встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області подати в установлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду.

Суд вважає за необхідним зазначити, що відповідно до ст. 382 КАС України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов`язком суду. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами. Це виключно як певна (можливо, виняткова) міра впливу на той чи інший орган влади. Застосування наведеної норми - це лише прерогатива суду.

В своєму ж позові про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення позивач не навів аргументованих доводів, та не надав доказів того, що рішення суду буде відповідачем тривалий час не виконуватись, в зв`язку з чим своєчасно у межах розумних строків не будуть поновлені його права. Тому суд вважає, що дана вимога позивача не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 в здійсненні нарахування та виплати індексації (підвищення) до пенсії, без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01.03.2023, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 «Про індексацію Пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» з застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії (коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , індексації (підвищення) до пенсії, починаючи з 01.03.2023, відповідно пункту '2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 «Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих" верств населення у 2023 році» з застосуванням коефіцієнта збільшення 1,197, у розмірі її фактичного нарахування, без обмеження максимальним розміром індексації, з урахування виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) сплачений судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять ) грн.20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

Повний текст рішення складено 08 травня 2024 року.

Суддя Кухар М.Д.