Справа № 320/5703/22
Суддя: Голяшкін Олег Володимирович
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5703/22
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

09 травня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Голяшкіна О.В., суддів Заїки М.М., Шведа Е.Ю., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.12.2023 року у справі № 320/5703/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області подано апеляційну скаргу на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.12.2023 року, у якій скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів апеляційної скарги, оскаржуване рішення прийнято 27.12.2023 року. Отже, останнім днем подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, з урахуванням п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України, було 26.01.2024 року. Проте апеляційну скаргу скаржником направлено до суду апеляційної інстанції 03.05.2024 року, тобто поза межами встановленого приписами КАС України строку апеляційного провадження.

Скаржником зазначено, що рішення суду першої інстанції було отримано 12.04.2024 року за вх. № 15531/7, проте доказів щодо отримання оскаржуваного рішення до суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Разом з тим, апеляційна скарга не відповідає встановленим законом вимогам, зокрема скаржником не надано доказів сплати судового збору.

Як встановлено п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України, до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З урахуванням положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2022 року, та ставки 0,4, у даному випадку судовий збір за подання апеляційної скарги становить 1488,6 грн (2481 х 0,4 х 150 %).

Клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

За приписами ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

При цьому, положення п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» відноситься до фізичних осіб та на юридичних осіб (в тому числі суб`єктів владних повноважень) не поширюється, а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані за майновим критерієм, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Як вказав Верховний Суд в ухвалі від 02.06.2022 року у справі № 640/28106/20 звільнення, відстрочення та розстрочення суб`єкту владних повноважень від сплати судового збору може розцінюватися як надання державним органам певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов`язані сплачувати такий збір. Окрім того, зазначено, про те що відстрочення або розстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком.

У свою чергу, щодо оцінки майнового критерію для цілей звільнення/відстрочення/розстрочення сплати судового збору суб`єктами владних повноважень, суд апеляційної інстанції приймає до уваги висловлену Верховним Судом позицію, про те, що у питаннях сплати судового збору держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж (постанови від 15.05.2018 року по справі № 804/2979/17 та від 07.06.2018 року по справі № 822/276/17). Якщо бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати (постанова Верховного Суду від 10.09.2018 року по справі № 357/12145/16-а).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

За вказаними обставинами суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для відстрочення/розстрочення чи звільнення скаржника - суб`єкта владних повноважень від сплати судового збору.

За правилами ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовується положення статті 169 цього Кодексу.

За вказаних обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості скаржнику усунути недоліки та надати до суду протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали документ про сплату судового збору та доказ отримання рішення суду першої інстанції.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/ 22030101, , банк отримувача Казначейство України, рахунок отримувача: UA1026007, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог про усунення недоліків апеляційної скарги вона буде повернута скаржнику.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 169, 296, 298, 321, 325 КАС України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.12.2023 року залишити без руху.

Запропонувати особі, яка подала апеляційну скаргу, у десятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали надати документ про сплату судового збору та доказ отримання рішення суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Голяшкін

Судді М.М. Заїка

Е.Ю. Швед