Справа № 509/5669/23
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 р.м. ОдесаСправа № 509/5669/23
Перша інстанція: суддя Бочаров А.І.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 березня 2024р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2023р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ГУ НП в Одеській області, Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 852025 від 22.08.2023р., про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.4 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 20 400грн.;

- стягнути з ГУ НП в Одеській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20 000грн.;

- стягнути з ГУ НП в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати пов`язанні з наданням правової допомоги у розмірі 8 000грн.;

- стягнути з ГУ НП в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати пов`язанні зі сплатою судового збору у розмірі 536,8грн..

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 22.08.2023р. на Овідіопольськом шосе, на виїзді з села Барабой, Одеської області по напрямку до міста Овідіополь, відносно нього інспектором СРПП ВП №1 ОРУ №2 ОСОБА_2 було ініційовано розгляд адміністративної справи. Інспектором СРПП ВП №1 ОРУП №2 ОСОБА_2 було зупинено транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 . Працівник поліції повідомив позивача що він начебто порушив вимоги п.2.1.а ПДР, а саме - керування т/з особою, яка не має права керування таким т/з.

Позивач зазначив, що даним інспектором раніше, а саме 28.03.2023р. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №163273, на підставі якого розглядалася адміністративна справа в Овідіопольськом районному суді Одеської області. Під час розгляду справи представником позивача було подано клопотання про виклик інспектора СРПП ВП №1 ОРУП №2 Урсула Д., задля надання пояснень по справі, оскільки ОСОБА_1 та його представник вважають, що справа на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №163273 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а сам протокол складено з помилками та не відповідає дійсності.

Проте, Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 8.08.2023р. ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погодившись із вказаним рішенням, 17.08.2023р. представником позивача було направлено до Овідіопольського районного суду Одеської області апеляційну скаргу на вищезазначену постанову.

Позивач вважає, що 22.08.2023р. Постанова Овідіопольського районного суду Одеської області від 8.08.2023р. не вступила в законну силу, а тому працівником поліції було безпідставно ініційовано розгляд справи щодо нього, який на думку інспектора СРПП ВП №1 ОРУП №2 ОСОБА_3 керував т/з не маючи на це право.

Позивач зазначив, що оскільки ним було подано апеляційну скаргу на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 8.08.2023р., то вищезазначена постанова не набрала законної сили, а тому оскаржувана постанова в даній справі серії БАД №852025 від 22.08.2023р. є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

При цьому, позивач вказав на те, що інспектором поліції Урсулом Д. не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях ОСОБА_1 , є ознаки правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП. Інспектором поліції не було повідомлено про початок розгляду справи, ОСОБА_1 не було роз`яснені права, не розглянуто його клопотання.

Враховуючи вищевикладене позивач, вважає, що постанова від 22.09.2023р. по справі про адміністративне правопорушення щодо нього є незаконною, необґрунтованою та безпідставною, а тому підлягає скасуванню.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 березня 2024р. адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №852025 від 22 серпня 2023р., про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.4 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 20 400грн..

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з ГУ НП в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані із наданням правової допомоги в розмірі 8 000грн..

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з ГУ НП в Одеській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20 000грн..

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з ГУ НП в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,8грн..

Не погоджуючись із даним судовим рішенням ГУ НП в Одеській області подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення скарги, скасування рішення суду та прийняття по справі нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки постанова Овідіопольського районного суду Одеської області від 8.08.2023р., якою, зокрема, позивача було позбавлено права керування транспортними засобами на строк 1 рік, не вступила в законну силу, то постанову серії БАД №852025 від 22.08.2023р. підлягає скасуванню, у зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм матеріально та процесуального права.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.317 КАС України, рішення суду скасовує та приймає по справі нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Так, апеляційним судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 22.08.2023р. на Овідіопольськом шосе, на виїзді з села Барабой, Одеської області по напрямку до міста Овідіополь, відносно ОСОБА_1 інспектором СРПП ВП №1 ОРУ №2 ОСОБА_2 було ініційовано розгляд адміністративної справи.

Відповідно до пояснень відповідача, підставою зупинення позивача для складання відносно нього адміністративних матеріалів за скоєння адміністративного правопорушення, було правопорушення, яке було виявлено поліцейським, яким було застосовано превентивні заходи - зупинення транспортного засобу та перевірка документів з чітким інформуванням водія про конкретну причину зупинення транспортного засобу, а саме ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортним засобом за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі постанови Овідіопільського районного суду Одеської області від 8.08.2023р..

Зі змісту оскаржуваної постанови серії БАД №852025 від 22.08.2023р. вбачається, що підставою для її прийняття слугувало те, що 22.08.2023р. ОСОБА_1 керував транспортним засобом по Овідіопільському шосе, будучи позбавленим права керування, чим порушив вимоги п.2.1 (а) ПДР, а саме - керування транспортним засобом особою позбавленою права керування транспортним засобом.

Перевіряючи правомірність зазначеної постанови, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує її незаконність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію» встановлено, що основними повноваженнями поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожньою руху його учасниками.

Приписами ч.1 ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами ст.14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як вбачається із наданих документів та згідно даних веб-порталу Єдиного державного реєстру судових рішень, що постанова Овідіопільського районного суду Одеської області по справі за №509/1628/23 відповідно якої позивача було притягнена до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, та було позбавлена права керування транспортним засобом строком на 1 рік, було винесено - 8.08.2023р..

Вказана постанова Овідіопольського районного суду Одеської області по справі за №509/1628/23 набрала чинності - 18.08.2023р., у зв`язку з тим, що це був останній день оскарження постанови.

Як вбачається із матеріалів справи, що транспортний засіб, яким керував позивач, було зупинено інспектором СРПП ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 22.08.2023р. та за керування транспортним засобом, яким він не мав права керувати, оскільки був позбавлений такого права на підставі вищезазначеної постанови Овідіопольського районного суду Одеської області. На підставі чого, ОСОБА_1 було притягнено до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Аналізуючи вказане, судова колегія вважає, що під час зупинення та складання відносно позивача постанови за ч.4 ст.126 КУпАП, постанова Овідіопільського районного суду Одеської області стосовно позбавлення права керування транспортним засобом позивача набрала законної сили.

Окрім того, судова колегія зазначає, що постановою Одеського апеляційного суду від 1.09.2023р. відповідно до якої суддя дійшов висновку, що позивач звернувся з апеляційною скаргою на постанову Овідіопільського районного суду Одеської області від 8.08.2023р. лише 21.08.2023р., хоча строк на її оскарження був до 18.08.2023р..

На підставі чого, 1.09.2023р. Одеським апеляційним судом було прийнято постанову відповідно до якої апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову Овідіопільського районного суду Одеської області від 8.08.2023р. була повернута особі яка її подавала.

В подальшому, представником позивача було повторно подано апеляційну скаргу на постанову Овідіопільського районного суду Одеської області від 8.08.2023р. разом із клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження.

Так, судовою колегією встановлено, що постановою Одеського апеляційного суду від 13.12.2023р. залишено без змін постанову Овідіопільського районного суду Одеської області від 8.08.2023р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищевказане, судова колегія вважає, що у поліцейського СРПП ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 були усі законні підстави для складання оскаржуваної постанови серії БАД №852025 від 22.08.2023р. відносно позивача за ч.4 ст.126 КУпАП, оскільки на час складання зазначеної постанови рішення Овідіопольського районного суду Одеської області по справі за №509/1628/23 набрало законної сили. При цьому, судова колегія бере до уваги те, що постановою Одеського апеляційного суду від 13.12.2023р. залишено без змін постанову Овідіопільського районного суду Одеської області від 8.08.2023р., тобто позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

На підставі вказаного, судова колегія вважає, що вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди, витрат пов`язаних з наданням правової допомоги та витрат зі сплатою судового збору не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.246,315,317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області задовольнити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 березня 2024р. скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою у задоволені позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області про скасування постанови - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: І.О. Турецька

Л.П. Шеметенко