Справа № 712/3465/24
Суддя: Троян Т. Є.
Дата ухвалення: 2024-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/3465/24
Провадження № 2а/712/71/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

за участю секретаря - П`ятун Я.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 07.03.2024 відповідачем винесено постанову № 164/М/2024, якою накладено на нього штраф у розмірі 5100 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Вважає дану постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП та винесеною з перевищенням компетенції суб`єкта владних повноважень. Під час винесення постанови не дотримано вимоги статтей 245, 276, 280 КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Вказав, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.09.2019 року визначено місце проживання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_1 . Зазначив, що діти повністю перебувають на його утриманні та проживають разом з ним з народження та по даний час, про що він вказував представникам відповідача. Однак, ні в протоколі, ні в оскаржуваній постанові відповідачем не вказані дані обставини, які є суттєвими, оскільки враховуючи дані факти він має право на відстрочку від призову.

Просить скасувати постанову № 164/М/2024 від 07.03.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_4 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП в розмірі 5100 грн. та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.03.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу термін на усунення недоліків.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 березня 2024 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

24.04.2024 року представник відповідача скерував до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить у задоволені позовних вимог відмовити. Зазначив наступне: 05.03.2024 працівниками патрульної поліції Черкаського районного управління поліції було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_5 громадянина ОСОБА_1 , згідно поданого до Черкаського районного управління поліції звернення щодо його розшуку, затримання та доставки вих. №3/156 від 02.01.2024. В ході уточнення облікових даних було встановлено, що ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 09:00 15.12.2023 до повістці від 14.12.2023. Поважних причин для його не прибуття за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_5 не мав. Таким чином, всупереч вимогам законодавства, а саме статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Обставини що обтяжують правопорушення є тривалий час скоєння з 15.12.2024 по 05.03.2024, та доставку громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 представниками поліції, тобто добровільно не збирався з`являтися. Датою виявлення правопорушення є 05.03.2024 так як дане правопорушення є тривалим.

Протокол про адміністративне правопорушення за ст.2101 КУпАП склала уповноважена посадова особа ОСОБА_5 згідно вимог ст.254 КУпАП. Свідки правопорушення були ознайомлені з матеріалами справи.

Позивач особисто розписався в протоколі, що положення ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП йому доведені та зрозумілі, від надання пояснень відмовився лише зазначив що пояснення буде надавати в суді.

Старшим солдатом ОСОБА_5 було роз`яснено ОСОБА_1 , що поважні причини неприбуття військовозобов`язаного за викликом повісткою повинні бути негайно повідомлені до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, з наданням підтверджуючих документів, що є умовою не включення його до повідомлення щодо ухилення громадян від виконання військового обов`язку, яке надсилається до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області для розшуку, затримання і доставки.

Після складання протоколу громадянину ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи відбудеться 09:00 06.03.2024. Громадянин ОСОБА_1 06.03.2024 до приміщення територіального центру не з`явився, тому розгляд справи було відкладено, так як могло надійти клопотання про відкладення розгляду справи.

07.03.2024 громадянин ОСОБА_1 з`явився до територіального центру, тому було прийнято рішення проводити розглянути справу у присутності громадянина та заслухати його пояснення. Справу про адміністративне правопорушення стосовно громадянина ОСОБА_1 розглядав начальник ІНФОРМАЦІЯ_6 полковник ОСОБА_4 , заслухавши пояснення громадянина ОСОБА_1 та враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції, а також ігнорував законодавство про військовий облік з 2006 року на 07.03.2024 року немає військово- облікового документу, у поясненнях зазначив, що не зміг з`явитися, бо перебував на роботі, доказів поважності причин не прибуття не надав ні 05.03.2024 коли складали протокол, ні 07.03.2024 при розгляді справи та скоїв адміністративне правопорушення в особливий період, що передбачене частиною 2 статті 2101 КУпАП постановив за порушення правил військового обліку в умовах особливого періоду, притягнути його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.2101 КУпАП шляхом накладення штрафу у розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) грн.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши диск відеозапису правопорушення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до Витягу з книги протоколів призовної комісії від 21.11.2006 року, Протокол № 58, громадянин ОСОБА_1 , 1987 р.н., рішенням призовної комісії згідно з положенням про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України визнаний непридатним до військової служби у мирний час, однак є придатним у воєнний час за ст. 89 (а).

Судом встановлено, що 14 грудня 2023 року ОСОБА_1 була вручена повістка на прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_6 15 грудня 2023 року, яку ОСОБА_1 14.12.2023 отримав та поставив підпис.

02 січня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_5 направлено до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області звернення щодо ухилення ОСОБА_1 від явки до ІНФОРМАЦІЯ_6 по повістці.

05.03.2024 року відповідальним виконавцем ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 складено Протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 210-1 КУпАП. Згідно вказаного Протоколу встановлено наступне: Верховний Суд установив, що особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» 24.02.2022 року Указами Президентами України № 64/2022 введений в Україні воєнний стан, № 65/2022 в Україні оголошена загальна мобілізація. 05.03.2024 року громадянин ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_6 працівниками Національної поліції. В ході перевірки облікових даних було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 перебуває в розшуку по запиту ІНФОРМАЦІЯ_6 як особа, що ухиляється від явки по повістці. По повістці мав прибути 15.12.2023. Як пояснив ОСОБА_1 , з його слів по повістці не з`явився тому що не міг залишити роботу. Враховуючи обставини справи, те, що не прибуття по повістці є триваючим правопорушенням, всупереч вимогам законодавства України громадянин ОСОБА_1 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_6 для визначення його призначення на особливий період, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-ХІІ зі змінами. Гр. ОСОБА_1 роз`яснено ст.63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 09 год. 20 хв. 06.03.2024 року в кабінеті № 302. В графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначено», гр. ОСОБА_1 про поважність неявки за викликом по повістці, вказав що пояснення надасть у суді. Поважних причин передбачених Законом України для неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_7 не мав. Протокол було складено в присутності ОСОБА_1 та вручено йому, що останнім не заперечується.

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення №164/М/2024 від 07.03.2024 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 полковником ОСОБА_6 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 5100 грн.

ОСОБА_1 з постановою ознайомився, копію вказаної постанови отримав того ж дня, про що свідчить дата її отримання та підпис позивача.

Вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення №164/М/2024 від 07 березня 2024 року протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку вищенаведеній постанові відповідача, суд зазначає наступне.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 2 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Отже, 15.12.2023 року (дата вчинення правопорушення) діяв особливий період.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Абзацом 3 ч.9 ст.29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військово- зобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 28 липня 2010 року №673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори», якою визначено виключний перелік поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а саме: смерть близького родича (батьків, дружини, дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича дружини (чоловіка), яка сталася пізніше ніж за сім діб до дати початку зборів; хвороба або необхідність догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які проживають разом із військовозобов`язаним чи резервістом, у разі неможливості догляду за хворим іншим близьким родичем; здійснення стосовно військовозобов`язаного чи резервіста кримінального провадження, а також застосування до нього адміністративного стягнення або кримінального покарання, яке робить неможливим його прибуття; потрапляння під вплив надзвичайної ситуації, яка виникла під час призову на збори і стала перешкодою своєчасному прибуттю; складання державних іспитів у вищих навчальних закладах.

Згідно ст.235 КУпАП адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Дослідивши зміст протоколу, суд зазначає, що він містить всі необхідні відомості, передбачені ст. 256 КУпАП. Крім того, позивач не заперечує факт отримання протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, при цьому будь-яких зауважень щодо його змісту, при отриманні останній не висловлював, в графі пояснення вказано «пояснення надам у суді».

В обґрунтування наявності поважних причин, які перешкоджали прибути у визначений в повістці день та час до ІНФОРМАЦІЯ_6 на 15.12.2023 року, ОСОБА_1 послався на той факт,що у нього на утриманні перебуває двоє дітей, а тому він має право на відстрочку від призову.

Так, згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 вересня 2019 року визначено місце проживання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови КМУ від 28 липня 2010 року №673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори» перебування на утриманні дітей не є поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Крім того, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачем відомості про те, що на його утриманні перебувають діти, копію вказаного рішення суду, відповідачу не надавалися, відмітки у протоколі та будь-які пояснення з цього приводу відсутні.

В силу положень ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.1 ст.75 КАС України достовірним є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а ч.1, 2 ст.76 КАС України передбачає, що достатнім є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та суд вирішує питання про достатність доказів відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених у справі обставин та вищезазначених норм законодавства, суд приходить до висновку, що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 полковника ОСОБА_6 №164/М/2024 від 07.03.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП з накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн є правомірною та не підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що сторона позивача не довела протиправності винесеної відносно нього постанови №164/М/2024 від 07.03.2024 року, а матеріали справи не містять відомостей, які б спростували факти, встановлені в оскаржуваній постанові, та надали б суду підстав дійти висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності правових підстав для їх задоволення, суд приходить до переконання, що заявлений позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог статті 139 КАС України судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, належить віднести на його рахунок.

Керуючись ст.ст.2, 5-9, 72-77, 90, 243-246, 250, 271, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене у відповідності до ч. 4 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано або за результатом розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений 10.05.2024 року.

Головуючий: Т.Є. Троян