Справа № 460/4305/24
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 травня 2024 року м. Рівне №460/4305/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Пилипюк Ю.Ю. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник не прибув, відповідача: представник не прибув, третьої особи на стороні відповідача: представник не прибув, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Захід"
доВідділа примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна податкова служба України,
визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

23.04.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерго Захід» звернулось в суд з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання неправомірними та скасування постанов про закінчення виконавчого провадження від 22.02.2024 ВП №73679495 та ВП №73680286, виданих заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Заєць Т.І.

Ухвалою від 29.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №460/4305/24. До участі в справу залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державну податкову службу України. Розгляд справи вирішено провести за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України у відкритому судовому засіданні на 09.05.2024 з викликом сторін.

В судове засідання учасники не прибули.

Дана обставина, в силу вимог частини третьої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з позовною заявою, позовні вимоги ґрунтуються на тому, що державним виконавцем винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень без реального виконання судових рішень. При цьому відповідачем не надано належного обґрунтування вжиття вичерпних заходів з їх виконання з підтвердженням таких доводів належними та допустимими доказами. В межах виконавчих проваджень штраф за невиконання судових рішень було накладено на ДПС України, проте відповідач не вчинив жодних інших дій, направлених на забезпечення виконання таких рішень боржником. При цьому, вчинені державним виконавцем виконавчі дії (перевірка виконання судового рішення, винесення постанов про накладення на боржника штрафу і надіслання подання про вчинення злочину) не є належними і достатніми заходами виконання судового рішення. Державний виконавець дійшов передчасного висновку про наявність підстав для закінчення виконавчих проваджень, а тому оскаржувані постанови підлягають скасуванню, з відновленням відповідних виконавчих проваджень, відповідно до приписів статті 41 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з відзивом на позов, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України позовні вимоги не визнає. В основу свої заперечень покликається на те, що постанови про закінчення виконавчого провадження № № 73679495, 73680286 від 22.02.2024 винесені у повній відповідності до пункту 11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки дії державного виконавця вчинено відповідно з вимогами чинного законодавства, то підстави для визнання протиправними і скасування постанов відсутні. За наведеного, сторона відповідача просила в позові відмовити за його безпідставністю.

Третя особа пояснень до суду не подала.

Дослідженням письмових доказів про справі судом встановлено таке.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.03.2023 у справі №460/2349/23 задоволено позов ТОВ «Енерго Захід» та, зокрема, зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ТОВ «Енерго Захід» №2 від 14.10.2022 та №3 від 25.10.2022, датою їх подання на реєстрацію.

Рішення набрало законної сили 04.07.2023 (https://reestr.court.gov.ua/Review/109908403) і на його виконання 26.07.2023 видано виконавчий лист.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10.05.2023 у справі №460/5650/23 задоволено позов ТОВ «Енерго Захід» та, зокрема, зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ТОВ «Енерго Захід» №2 від 18.11.2022 та №3 від 17.01.2023 датою їх подання на реєстрацію.

Рішення набрало законної сили 09.08.2023 (https://reestr.court.gov.ua/Review/110766726) і на його виконання 31.08.2023 видано виконавчий лист.

Обидва виконавчих листи в грудні 2023 року стягувачем пред`явлено до примусового виконання у Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Державним виконавцем даного відділу у відповідності до вимог ст. 3, 4, 24- 27 Закону України «Про виконавче провадження» 27.12.2023 винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень: №73679495 (з примусового виконання виконавчого листа №460/2349/23) та №73680286 (з примусового виконання виконавчого листа №460/5650/23).

У постановах зазначено про обов`язок боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Постанови скеровано сторонам виконавчого провадження.

У зв`язку із невиконанням рішення суду без поважних причин, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець 24.01.2024 винесла постанови про накладення штрафу у розмірі 5100,00 гривень в обох виконавчих провадженнях та повторно зобов`язала боржника виконати рішення суду на підставі виконавчого документа протягом 10 робочих днів, попередивши про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду.

Незважаючи на це боржником рішення суду не виконані, відомостей про виконання державному виконавцю не надано, а також не повідомлено щодо поважних причин їх невиконання.

Керуючись статями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із повторним невиконанням рішення суду без поважних причин, державним виконавцем винесено постанови про накладення штрафу від 19.02.2022 на суму 10200,00 грн (штраф у подвійному розмірі) в обох виконавчих провадженнях.

Цього ж дня державним виконавцем надіслано до ТУ ДБР у м.Києві повідомлення щодо вчинення посадовими особами ДПС України кримінального правопорушення та відповідно до пункту 11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» - 22.02.2024 винесено постанови про закінчення, як виконавчого провадження №73679495, так і виконавчого провадження №73680286.

Листом ТУ ДБР у м. Києві № 2092зкп/к/11-02-4626/24 від 13.03.2024 повідомлено, що матеріали приєднані до кримінального провадження № 0000019 від 09.02.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016.

В силу положень статті 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами частини п`ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За вимогами ж частини шостої цієї статті, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частини першої статті 63 цього Закону, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга цієї статті).

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (частина третя цієї статті).

За вимогами пункту 11 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону, виконавчий документ надсилається до суду, який його видав, а виконавче провадження підлягає закінченню.

Як встановлено судом, рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справах №460/2349/23 та №460/5650/23, за якими 26.07.2023 та 31.08.2023 видано виконавчі листи, що в подальшому були пред`явлені до примусового виконання у Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з відкриттям виконавчих проваджень №73679495 та №73680286, є рішеннями немайнового характеру, які зобов`язовують боржника - Державну податкову службу України вчинити певні дії, а саме зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні стягувача. При цьому, відповідно до Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010, ведення Реєстру покладено виключно на Державну податкову службу України. Відтак, державний виконавець не має доступу до Єдиного реєстру податкових накладних, та позбавлений можливості самостійно зареєструвати податкові накладні без участі Державної податкової служби України.

Державна податкова служба України не надала державному виконавцю жодних доказів на підтвердження виконання нею судових рішень від 30.03.2023 у справі №460/2349/23 та від 10.05.2023 у справі №460/5650/23.

Відповідно до цього, державний виконавець абсолютно правомірно констатувала факт невиконання судових рішень без поважних причин, що слугувало законною підставою для накладення на боржника штрафу в обох виконавчих провадженнях.

В подальшому, боржник знову проігнорував вимоги державного виконавця і у встановлений строк не повідомив про виконання судових рішень, не надавши жодних доказів наявності причин, які унеможливили або значно ускладнили їх виконання, що слугувало законною підставою для накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі в обох виконавчих провадженнях.

Оскільки під час повторної перевірки, державним виконавцем констатовано факт невиконання без поважних причин таких судових рішень, які не можуть бути виконані без участі боржника, то державний виконавець у повній відповідності до частини третьої статті 63 Закону №1404-VIII надіслала органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та винесла постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, відповідач при прийнятті спірних постанов про закінчення виконавчого провадження від 22.02.2024 ВП №73679495 та ВП №73680286, діяв у відповідності до вимог Закону №1404-VIII, а отже на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією та законодавством України, а відтак підстави для визнання таких дій відповідача неправомірними у суду відсутні.

Враховуючи фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови відповідають визначеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а тому підстави для визнання їх протиправними і скасування відсутні.

За наведеного в задоволенні позову слід відмовити.

Що стосується питання виконання судових рішень від 30.03.2023 у справі №460/2349/23 та від 10.05.2023 у справі №460/5650/23, то суд зауважує на тому, що згідно зі статтями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання, їх невиконання тягне відповідальність, встановлену законом, а статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачений судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Підстави для застосування положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 270-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Товариству з обмеженою відповідальністю «Енерго Захід» в позові до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання неправомірними та скасування постанов про закінчення виконавчого провадження від 22.02.2024 ВП №73679495 та ВП №73680286, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Днем подання апеляційної скарги є день її надходження до відповідного суду. Строк подання апеляційної скарги не може бути поновлено. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 09 травня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго Захід" (вул. Заводська, буд. 1,с-ще Смига,Дубенський р-н, Рівненська обл.,35680, ЄДРПОУ/РНОКПП 42858534)

Відповідач - Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, буд. 13,м. Київ,01001, ЄДРПОУ/РНОКПП 00015622)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна податкова служба України

Суддя Н.В. Друзенко