Справа № 699/410/23
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року справа № 699/410/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради про зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2023 до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області (далі - відповідач), в якому позивач просив:

зобов`язати відповідача видати позивачу трудову книжку;

стягнути з відповідача на користь позивача середньомісячну заробітну плату за період затримки видачі трудової книжки в сумі 315752,20 грн. та моральну шкоду в сумі 100000,00 грн.

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 16.11.2023 відмовлено повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постановою Черкаського апеляційного суду від 13.02.2024 рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 16 листопада 2023 року скасовано. Закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області про зобов`язання видати трудову книжку, стягнення середньомісячної заробітної плати за час затримки видачі трудової книжки та відшкодування моральної шкоди. Роз`яснено, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 13.02.2024 справу направлено за встановленою юрисдикцією до Черкаського окружного адміністративного суду.

19.02.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд з Черкаського апеляційного суду за предметною підсудністю надійшов позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради, в якому позивач з урахуванням заяви від 15.03.2024 (вх.№14027/24) про зміну підстав та предмету позову просить:

визнати незаконною бездіяльність виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради щодо триваючого порушення прав з невидачі трудової книжки ОСОБА_1 ;

зобов`язати виконавчий комітет Корсунь-Шевченківської міської ради видати ОСОБА_1 трудову книжку зі зміною дати звільнення на дату видачі трудової книжки;

стягнути з виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за весь час затримки видачі трудової книжки при звільненні.

Обґрунтовуючи позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну підстав та предмету позову позивач зазначає, що на сесії Корсунь-Шевченківської міської ради 08.06.2021 прийнято рішення №8-1/VIII «Про дострокове припинення повноважень Корсунь-Шевченківського міського голови ОСОБА_1 ».

Згідно з приписами ст.47 КЗпП України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику в день звільнення належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України. Цього виконано посадовими особами відповідача не було.

Позивач стверджує, що з ним не було проведено і розрахунку ні 08.06.2021, ні 09.06.2021. Розрахунок було проведено лише 14.06.2021. Такі дії відповідача на думку позивача порушують трудове законодавство та його права.

Також, відповідно до записів у Журналі обліку руху трудових книжок виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради трудова книжка міського голови ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 прийнята 08.12.2020. Дані про видачу ОСОБА_1 його трудової книжки відсутні.

Лише 12.01.2024 позивачем отримано лист №17/97/02-54 від 27.12.2023, згідно якого виконавчий комітет Корсунь-Шевченківської міської ради пропонує позивачу отримати дублікат трудової книжки у відповідності до Розділу 5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993. Крім того, відповідач просить надати будь-які документи про періоди та місця попередніх робіт тощо.

Позивачем на вказаний лист направлена відповідь, згідно якої позивачем надані підтверджуючі документи та висловлене бажання отримати дублікат трудової книжки. 15.02.2024 відповідачем на адресу позивача знов направлено лист №02-47/7/2646, який останнім отримано 20.02.2024, та яким повідомлено про подальше заповнення дублікату трудової книжки позивача та прохання письмово повідомити про спосіб отримання дублікату трудової книжки. 26.02.2024 позивачем на адресу відповідача направлено відповідь з вказанням способу отримання дублікату трудової книжки.

При цьому, відсутні підтвердження тому, що відповідачем вчасно організовано видачу трудової книжки, до трудової книжки не було внесено запис про звільнення в день звільнення. Жодного разу відповідач не намагався передати трудову книжку або будь-яким іншим чином повідомити позивача про її втрату тощо.

Позивач зазначає, що невидача з вини власника або уповноваженого ним органу трудової книжки у зазначені у ст.116 КЗпП строки, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичної видачі трудової книжки.

Отже, стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників.

У положеннях статей 117, 235 КЗпП України йдеться про відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за один і той же період після звільнення найманого працівника, оскільки такий період починається днем звільнення, який є і днем остаточного розрахунку відповідно до статті 116 КЗпП України і закінчується або днем поновлення на роботі, або днем фактичного розрахунку.

За аналогією права та аналогією закону, позивач робить висновок, що стягнення середнього заробітку за весь час затримки видачі трудової книжки повинен розраховуватися з моменту звільнення по день фактичної видачі трудової книжки.

Невидача з вини власника або уповноваженого ним органу трудової книжки працівникові у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 235 КЗпП України, тобто, виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки.

Ухвалою від 26.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановив відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що згідно посадової інструкції головного спеціаліста з кадрових питань виконавчого комітету на ОСОБА_2 було покладено обов`язок здійснення роботи пов`язаної із заповненням, обліком і зберіганням трудових книжок та особових справ.

В журналі обліку руху трудових книжок виконавчого комітету Корсунь- Шевченківської міської ради №07-11 міститься запис, що 08.12.2020 трудову книжку ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 було прийнято, але запис щодо отримання ним на руки своєї трудової книжки при звільненні відсутній.

У зв`язку з вказаними обставинами керівництвом неодноразово надавалися доручення головному спеціалісту з кадрових питань виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради Гаркуші О.П. щодо здійснення запису про звільнення ОСОБА_1 та видачі йому трудової книжки у встановленому законодавством порядку, та з цього приводу нею подані пояснюючі записки від 10.06.2021 в яких зокрема зазначено про те, що «в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не було підписано розпорядження щодо припинення його повноважень, користуючись п. 2.4 Наказу №58 від 29.07.1993 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» запис в трудовій книжці без наявності підписаного розпорядження про звільнення мною не здійснювалося».

Згідно повідомлення керуючої справами виконавчого комітету ОСОБА_3 від 14.06.2021 адресованого секретарю міської ради на його доручення щодо видачі трудової книжки ОСОБА_1 зазначено, що «у зв`язку з тим, що головний спеціаліст з кадрової роботи виконкому ОСОБА_2 з 08.06.2021 по 14.06.2021 відмовилася видавати трудову книжку ОСОБА_1 із записом про звільнення, в установленому порядку, що передбачено її посадовими обов`язками. А з 14.06.2021 ОСОБА_2 не з`явилася на робочому місці, про що складено акт та відмовилася передати ключі від робочого кабінету і сейфу, де знаходяться трудові книжки».

Тому 14.06.2021 видано розпорядження №132 «Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою» стосовно головного спеціаліста з кадрової роботи ОСОБА_2

23.06.2021 головним спеціалістом з кадрових питань апарату ОСОБА_2 та комісією з проведення службового розслідування відбулася передача документів з кадрових питань, в тому числі трудових книжок працівників та складено акт приймання-передачі, відповідно до якого трудова книжка ОСОБА_1 не передавалася.

30.06.2021 комісією з проведення службового розслідування було складено акт, в якому зазначено, що при передачі документів з кадрової роботи головним спеціалістом з кадрової роботи ОСОБА_2 , виявлено відсутність трудової книжки ОСОБА_1 або будь якого документа, який би свідчив, що цей документ був виданий ОСОБА_1 за його заявою.

02.08.2021 комісією з проведення службового розслідування міської ради складено Акт, в якому встановлено в діях ОСОБА_2 наявний склад дисциплінарного порушення, що виразилося у неналежному виконанні працівником покладених на нього трудових обов`язків, зокрема щодо неналежного зберігання та відсутності трудової книжки ОСОБА_1 яка згідно Журналу обліку трудових книжок 08.12.2020 передавалася до апарату Корсунь-Шевченківської міської ради.

З метою врегулювання даного трудового спору, виконавчим комітетом Корсунь-Шевченківської міської ради на адресу ОСОБА_1 був надісланий лист за №1797/02-54 від 27.12.2023 з пропозицією отримати дублікат трудової книжки.

Дублікат трудової книжки Позивача підготовлено спеціалістом з кадрових питань виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради ОСОБА_4 до вручення, але позивач свідомо уникає отримання дублікату, чим не сприяє вирішенню спору.

Виконавчим комітетом Корсунь-Шевченківської міської ради також неодноразово направлялися на адресу реєстрації позивача та електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 , листи від 31.01.2024 №02-54/1797, від 15.02.2024 №02-47/7/2646 (повторно) та від 04.03.2024 №02-47/7/2646, але позивач до цього часу її не забирає при тому, що в своєму листі від 26.02.2024 він зазначив, що бажає прибути для її отримання особисто.

Згідно довідки Корсунь-Шевченківського відділення Укрпошти про причини повернення поштової кореспонденції поштовий конверт з вмістом листа виконавчого комітету від 31.01.2024 №02-54/1797 адресований позивачу повернуто з відміткою «повертається: за закінченням терміну зберігання». Також лист виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради від 15.02.2024 №02-47/2646 відправленого по електронній пошті позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 не доставлено, оскільки цю адресу не знайдено або на неї не приймається пошта, хоча ці адреси зазначені в позовній заяві позивачем.

В телефонній розмові 07.03.2024 відповідачем запропоновано позивачу прибути 08.03.2024 до спеціаліста з кадрових питань виконавчого комітету і забрати дублікат трудової книжки нащо позивач повідомив, що жодних запрошень не отримував ні на свою домашньою адресу, ні по електронній пошті, а часу прийти у нього немає. Згідно з трекінгу Укрпошта щодо руху відправлень поштової кореспонденції поштовий лист від 04.03.2024 №02-47/7/2646 щодо отримання дублікату особисто (номер поштового відправлення 315) не вручене під час доставки: інші причини.

З огляду на дані обставини, відповідач вказує, що позивач свідомо не хоче отримувати підготовлений відповідачем дублікат його трудової книжки.

Щодо вимоги позивача стягнути з відповідача на його користь середньомісячну заробітну плату за весь період затримки видачі трудової книжки, відповідач зазначає так, що 10 червня 2021 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі» від 05.02.2021 №1217-ІХ згідно якого змінилися правила обліку трудової діяльності працівника.

Цим Законом внесено зміни до статті 47 КЗпП України та викладено її в новій редакції, а саме: «Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті і 16 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігаються у працівника». Частину 2 ст.47 КЗпП України - виключено.

Також вказаним законом внесено зміни до ч.5 ст.235 КЗпП України де зазначено що у разі затримки видачі копії наказу (розпорядження) про звільнення з вини роботодавця працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Отже, з 10 червня 2021 року скасовано відповідальність роботодавців за випадки несвоєчасної видачі (затримки у видачі) трудових книжок.

Тому, вимога щодо виплати позивачу середньомісячного заробітку за час затримки видачі (фактично втраченої) трудової книжки не може бути задоволена, адже міра відповідальності роботодавця щодо затримки видачі (невидачі) трудової книжки скасована, відповідно не може бути виплачений середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

ОСОБА_1 працював з 08.12.2020 до 08.06.2021 на посаді Корсунь-Шевченківського міського голови Черкаського району Черкаської області.

08.06.2021 Корсунь-Шевченківською міською радою прийнято рішення №8-1/VIII «Про дострокове припинення повноважень Корсунь-Шевченківського міського голови ОСОБА_1 ».

Відповідно до п.1 цього рішення позивача звільнено з посади Корсунь-Шевченківського міського голови з 08.06.2021 у зв`язку з достроковим припиненням його повноважень.

На підставі п.2 цього рішення з 09.06.2021 повноваження Корсунь-Шевченківського міського голови здійснює секретар Корсунь-Шевченківської міської ради Мацюк В.С., на якого покладено контроль за виконанням цього рішення.

На виконання рішення сесії, розпорядженням секретаря Корсунь-Шевченківської міської ради ОСОБА_6 від 09.06.2021 №126 звільнено позивача з посади міського голови, головному бухгалтеру ОСОБА_5 доручено провести відповідні розрахунки і виплати, а головному спеціалісту з кадрових питань виконавчого комітету ОСОБА_2 - зробити відповідний запис у трудову книжку та видати її ОСОБА_1 .

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 у справі №580/4643/21, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2022, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні його позову до Корсунь-Шевченківської міської ради про визнання протиправним, скасування рішення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до записів у Журналі обліку руху трудових книжок виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради трудова книжка міського голови ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 прийнята 08.12.2020.

Вказаний запис внесено після внесення запису від 01.12.2020 про отримання трудової книжки ОСОБА_6 , а запис про трудову книжку ОСОБА_6 внесено після запису від 05.01.2021 про отримання трудової книжки ОСОБА_7 .

Отже запис про отримання трудової книжки позивача датовано 08.12.2020, однак фактично внесено після 05.01.2021. Дані про видачу ОСОБА_1 його трудової книжки відсутні (том 1 а.с.41-43).

З пояснювальної записки головного спеціаліста з кадрової роботи ОСОБА_2 від 10.06.2021 №1164/01-01 вбачається, що ОСОБА_2 у відповідь на доручення секретаря міської ради ОСОБА_6 № 1 повідомляє, що на виконання рішення сесії міської ради від 08.06.2023 підготувала матеріали щодо дострокового припинення повноважень міського голови ОСОБА_1 та надані останньому на підпис. Однак у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не підписав розпорядження щодо припинення його повноважень ОСОБА_2 не внесла запис до його трудової книжки (том 1 а.с. 44).

У пояснюючій записці від 10.06.2021 №01-01/1168 ОСОБА_2 у відповідь на доручення секретаря міської ради ОСОБА_6 №4, окрім вищевикладеного повідомляє, що міський голова ОСОБА_1 видав розпорядження від 08.06.2021 №122 «Про зупинення дії рішення сесії Корсунь-Шевченківської міської ради №8-1/VIII «Про дострокове припинення повноважень Корсунь-Шевченківського міського голови ОСОБА_1 » (том 1 а.с.45-46).

Керуюча справами виконкому Корсунь-Шевченківської міської ради Шевченко Г.В. листом від 14.06.2021 №1364/02-43 інформувала секретаря міської ради ОСОБА_6 про неможливість виконання його доручення щодо видачі ОСОБА_1 трудової книжки, оскільки головний спеціаліст ОСОБА_2 з 08.06.2021 до 14.06.2021 відмовилася видавати трудову книжку ОСОБА_1 із записом про звільнення, а з 14.06.2021 не з`явилася на робочому місці і відмовилася передати ключі від робочого кабінету та від сейфу, де знаходяться трудові книжки (том 1 а.с.47).

На підставі розпорядження секретаря Корсунь-Шевченківської міської ради ОСОБА_6 від 14.06.2021 №132 «Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою» призначено службове розслідування стосовно головного спеціаліста з кадрової роботи апарату Корсунь-Шевченківської міської ради ОСОБА_2 щодо можливого неналежного виконання нею службових обов`язків (том 1 а.с.48).

Під час проведення вказаного службового розслідування ОСОБА_2 актом приймання-передачі від 23.06.2021 передала представнику комісії ОСОБА_8 трудові книжки згідно з переліком (а.с.49-50).

Відповідно до акта про відсутність документів від 30.06.2023, при передачі документів з кадрової роботи ОСОБА_2 виявлено відсутність трудової книжки ОСОБА_1 (том 1 а.с.51).

У письмових поясненнях від 02.08.2021, наданих комісії зі службового розслідування, ОСОБА_2 зазначила: «Мені не відомо за який період та з яких причин зникла трудова книжка ОСОБА_1 . При поступленні мене на посаду головного спеціаліста 16.04.2021 дана книжка по акту передачі не передавалася. Про її відсутність мною було повідомлено міського голову, як і за інші трудові книжки» (том 1 а.с. 54).

Відсутність трудової книжки ОСОБА_1 у виконкомі Корсунь-Шевченківської міської ради також зафіксовано актом комісії з проведення службового розслідування від 02.08.2021 (том 1 а.с.53).

13.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до Корсунь-Шевченківської міської ради із заявою (вх.№1075/02-50) про видачу йому трудової книжки та інформації про середньомісячну заробітну плату за два останні повні відпрацьовані місяці (а.с.59).

На вказане звернення виконавчий комітет Корсунь-Шевченківської міської ради за підписом секретаря міської ради ОСОБА_6 надав відповідь від 17.03.2023 №02-50/1075, відповідно до якої видати трудову книжку виконавчий комітет не може у зв`язку з її відсутністю (том 1 а.с.60).

У подальшому, виконавчим комітетом Корсунь-Шевченківської міської ради на адресу ОСОБА_1 надісланий лист №1797/02-54 від 27.12.2023 з пропозицією отримати дублікат трудової книжки. Роз`яснено, що для цього необхідно звернутись до відділу управління персоналом Корсунь-Шевченківської міської ради та надати будь-які підтверджуючі документи за періоди та місця попередніх робіт.

На вказаний лист, позивач направив відповідачу лист/повідомлення від 12.01.2024 (вх. від 23.01.2024 №1797/02-54), в якому зазначив, що готовий отримати дублікат трудової книжки. Разом з тим, керуючись ст.47, 116 КЗпП України просить сплатити середньомісячну заробітну плату за весь час затримки видачі трудової книжки у розмірі 547040,33 грн.

Листом від 31.01.2024 №02-54/1797 позивача повідомлено, що вина виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради у невидачі втраченої трудової книжки відсутня. Тому вимога сплатити середньомісячну заробітну плату за весь час затримки видачі трудової книжки не може бути задоволена. Також позивачу запропоновано письмово повідомити про спосіб отримання дублікату трудової книжки.

Аналогічного змісту позивачу направлено лист від 15.02.2024 №02-47/7/2646.

Позивач направив відповідачу лист/повідомлення від 26.02.2024, в якому наполягав на виплаті йому середньомісячної заробітної плати за весь час затримки видачі трудової книжки у розмірі 547040,33 грн. Щодо способу отримання дубліката трудової книжки зазначив, що може прибути для її отримання особисто. Просив повідомити адресу, номер кабінету, дату та можливий час отримання.

Листом від 04.03.2024 №02-47/7/2646 позивача повідомлено, що Законом України від 05.02.2021 №1217-ІХ внесено зміни до ст.ст.47, 235 КЗпП України, у зв`язку із чим, з 10.06.2021 припинено відповідальність роботодавців за випадки несвоєчасної видачі (затримки у видачі) трудової книжки. Тому вимога сплатити середньомісячну заробітну плату за весь час затримки видачі трудової книжки не може бути задоволена. Також позивачу повідомлено, що отримати дублікат трудової книжки можливо у спеціаліста з кадрових питань о 09:00 год. 08.03.2024 в каб.№5 за адресою АДРЕСА_1 .

Вважаючи протиправною невиплату середньомісячної заробітної плати за час затримки видачі трудової книжки, позивач звернувся в суд з позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував таке.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР) сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Частинами 2, 3 ст.42 Закону №280/97-ВР передбачено, зокрема, що у разі звільнення з посади міського голови у зв`язку з достроковим припиненням його повноважень надалі повноваження міського голови здійснює секретар відповідної міської ради. Секретар міської ради тимчасово здійснює зазначені повноваження з моменту дострокового припинення повноважень міського голови і до моменту початку повноважень міського голови, обраного на позачергових виборах відповідно до закону, або до дня відкриття першої сесії відповідної міської ради, обраної на чергових місцевих виборах. Повноваження міського голови можуть бути припинені достроково у випадках, передбачених статтею 79 цього Закону, що має наслідком звільнення його з посади.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.47 КЗпП (у редакції станом на час звільнення позивача) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

На підставі ч.5 ст.235 КЗпП (у редакції станом на час звільнення позивача) у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до абз.5-7 п.4.2. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року за №58 (далі - Інструкція №58), власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.

Аналіз наведених норм матеріального права (у редакції станом на час звільнення позивача) дає підстави для висновку, що роботодавці, винні в несвоєчасній видачі звільненому працівникові трудової книжки, несуть передбачену частиною п`ятою статті 235 КЗпП України відповідальність у вигляді обов`язку виплатити звільненому працівникові середній заробіток за весь час затримки видачі трудової книжки.

Як установлено судом, позивач звільнений з посади Корсунь-Шевченківського міського голови на підставі рішення сесії Корсунь-Шевченківської міської ради від 08.06.2021 №8-1/VIII «Про дострокове припинення повноважень Корсунь-Шевченківського міського голови ОСОБА_1 ».

Таким чином, у роботодавця виник обов`язок видати позивачу трудову книжку із записом про звільнення в день такого звільнення, тобто 08.06.2021.

При цьому, відповідач вказаний обов`язок не виконав, трудову книжку позивачу у день звільнення не видав, що підтверджується встановленими судом обставинами та матеріалами справи, зокрема висновками та документами службового розслідування, якими встановлено відсутність трудової книжки позивача у кадровому підрозділі.

Наведені обставини є підставою для застосування санкції, передбаченої ч.5 ст.235 КЗпП України (у редакції станом на час звільнення позивача) у вигляді обов`язку виплатити звільненому працівникові середній заробіток за весь час затримки видачі трудової книжки.

Разом з тим, Законом України від 5 лютого 2021 року №1217-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі», який набрав чинності 10.06.2021, внесено такі зміни до КЗпП України:

- у статті 47: у назві слова "і видати йому трудову книжку" виключено; частину першу викладено в такій редакції: "Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника"; частину другу виключено.

- у статті 235: у частині третій слова "в трудовій книжці" виключено; у частині п`ятій слова "трудової книжки" замінено словами "копії наказу (розпорядження) про звільнення".

Суд зазначає, що Конституційний Суд України у Рішенні від 3 жовтня 1997 року № 4-зп та у Рішенні від 9 лютого 1999 року № 1-7/99 дійшов висновку, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному.

Дію нормативно-правового акта в часі слід розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою чинності. За загальновизнаним правилом нормативно-правовий акт (в цілому або в окремій частині) втрачає чинність у зв`язку з прийняттям нового акта вищої або однакової юридичної сили з того ж предмета регулювання, без формального скасування старого акта. При виникненні темпоральної колізії наступний акт одного рівня з того ж самого питання скасовує дію актів попередніх.

Аналогічний висновок наведений в рішеннях Конституційного Суду України від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001 та від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012.

Таким чином, до спірних правовідносин необхідно застосувати принцип подолання темпоральної колізії норм права, відповідно до якого у спірних правовідносинах з 10.06.2021 має застосовуватися ч.1 ст.47 КЗпП України у редакції Закону України від 5 лютого 2021 року №1217-IX, яка не передбачає обов`язку роботодавця видати звільненому працівнику трудову книжку у день звільнення, та ч.5 ст.235 КЗпП України у вказаній редакції, яка не встановлює відповідальності за затримку її видачі у вигляді обов`язку виплатити звільненому працівникові середній заробіток за весь час затримки видачі трудової книжки.

Як установлено судом, позивач звільнений з посади 08.06.2021, а Закон України від 5 лютого 2021 року №1217-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі» набрав чинності та застосовується з 10.06.2021.

Тобто, до відповідача санкція ч.5 ст.235 КЗпП України (у редакції станом на час звільнення позивача) у вигляді обов`язку виплатити звільненому працівникові середній заробіток за весь час затримки видачі трудової книжки застосовується за 1 день - 09.06.2021.

Визначаючи суму середнього заробітку позивача, суд застосовує процедуру нарахування середнього заробітку працівника за правилами Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок № 100).

Відповідно до п.5 Розділу 4 Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з довідкою відповідача від 15.03.2023 №02-50/1075 середньоденна заробітна плата позивача становить 789,38 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку стягнути з виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки видачі позивачу трудової книжки при звільненні за 10.06.2021 у розмірі 789,38 грн.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню у цій частині.

Стосовно посилання позивача, що невидача з вини власника або уповноваженого ним органу трудової книжки у зазначені у ст.116 КЗпП строки, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичної видачі трудової книжки, суд зазначає таке.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 29 листопада 2019 року у справі №590/1096/15-а для цілей застосування положень статей 116 та 117 КЗпП України під належними працівникові від роботодавця виплатами необхідно розуміти винагороду у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, а також інші компенсаційні та заохочувальні виплати, встановлені вимогами законодавства та колективним договором, право працівника на одержання яких є безумовним і не залежить від поведінки роботодавця.

Водночас середній заробіток за час вимушеного прогулу, присуджений судом за наслідками встановлення під час розгляду трудового спору факту несвоєчасної видачі трудової книжки, має іншу правову природу і за своєю суттю є відповідальністю роботодавця перед працівником за порушення його трудових прав, зокрема права звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу.

Таким чином, позивач помилково ототожнює середній заробіток за час вимушеного прогулу в зв`язку із затримкою видачі трудової книжки, який є мірою відповідальності роботодавця із належними їй сумами, що підлягають виплаті на день звільнення, які за своєю суттю є винагородою за виконану роботу.

Отже, положення статей 116, 117 КЗпП України у цьому випадку застосуванню не підлягають, а тому вимоги позивача щодо виплати середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки не ґрунтуються на вимогах закону.

Стосовно вимоги зобов`язати виконавчий комітет Корсунь-Шевченківської міської ради видати ОСОБА_1 трудову книжку зі зміною дати звільнення на дату видачі трудової книжки, суд зазначає таке.

Відповідно до п.п.2, 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 №301 при влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку.

Трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, у представництвах іноземних суб`єктів господарювання, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку.

Як установлено судом, відповідач трудову книжку позивачу у день звільнення не видав, що підтверджується встановленими судом обставинами та матеріалами справи, зокрема висновками та документами службового розслідування, якими встановлено відсутність трудової книжки позивача у кадровому підрозділі виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради.

Так, відповідно до п.п.5.1, 5.2 Інструкції №58 особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а в разі ускладнення - в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом «Дублікат» в правому верхньому кутку першої сторінки.

Дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).

Враховуючи, що оригінал трудової книжки позивача втрачено відповідачем, саме він зобов`язаний видати позивачу трудову книжку з написом «Дублікат».

При цьому, вимога позивача про видачу йому саме трудової книжки, є неефективним способом захисту та не може бути виконана через відсутність (втрату) оригіналу трудової книжки.

Суд встановив, що у матеріалах справи наявна копія належним чином оформленого дублікату трудової книжки серії НОМЕР_3 , оформленої на ім`я ОСОБА_1 .

Отже, відповідач виконав передбачений Інструкцією №58 обов`язок оформлення дубліката трудової книжки позивачу.

Із листування сторін вбачається, що відповідач мав намір видати позивачу дублікат трудової книжки та пропонував повідомити про спосіб його отримання (листи №1797/02-54 від 27.12.2023, від 31.01.2024 №02-54/1797, від 15.02.2024 №02-47/7/2646).

У листі від 26.02.2024 позивач вказав, що для отримання дубліката трудової книжки може прибути для її отримання особисто. Просив повідомити адресу, номер кабінету, дату та можливий час отримання.

Листом від 04.03.2024 №02-47/7/2646 позивача повідомлено, що отримати дублікат трудової книжки можливо у спеціаліста з кадрових питань о 09:00 год. 08.03.2024 в каб.№5 за адресою АДРЕСА_1 .

Вказаний лист згідно з даними тренінгу поштового відправлення не вручений позивачу та повернувся відправнику.

З огляду на викладене, належним способом захисту прав позивача є зобов`язати відповідача вчинити дії, направлені на видачу позивачу дублікату трудової книжки.

Разом з тим, вимога позивача визнати незаконною бездіяльність виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради щодо невидачі трудової книжки, є необґрунтованою, оскільки, як установлено вище, відповідачем вчинялись дії, направлені на видачу позивачу дублікату трудової книжки, зокрема, виготовлено дублікат, направлено листи з наміром її видати.

Суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 09 березня 2021 року у справі №600/121/19, відповідно до яких право працівника отримати трудову книжку пов`язується не лише з обов`язком роботодавця видати трудову книжку, а й з обов`язком працівника її забрати, якщо роботодавець створив всі умови для її видачі.

Отже, на переконання суду, бездіяльність відповідача відсутня.

Щодо вимоги видати позивачу трудову книжку зі зміною дати звільнення на дату видачі трудової книжки, суд зазначає, що відповідно до абз.6, 7 п.4.2. Інструкції №58 при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.

Суд зазначає, що вказані норми кореспондувались із ч.1 ст.47 та ч.5 ст.235 КЗпП України щодо обов`язку видачі трудової книжки при звільнені та відповідальності роботодавця у разі її невидачі у встановлений строк.

Однак, як зазначено вище, Законом України від 5 лютого 2021 року №1217-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі», який набрав чинності 10.06.2021, внесено зміни до ст.ст.47, 235 КЗпП України, що не передбачають обов`язку роботодавця видати звільненому працівнику трудову книжку у день звільнення, та не встановлюють відповідальності за затримку її видачі у вигляді обов`язку виплатити звільненому працівникові середній заробіток за весь час затримки видачі трудової книжки. При цьому, відповідні зміни в Інструкцію №58 не внесені.

Отже, вбачається невідповідність правового регулювання спірних правовідносин, зокрема, Інструкцією №58 та КЗпП України.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Зважаючи на невідповідність норм Інструкції №58 та КЗпП України, суд за пріоритетністю застосовує норми КЗпП України, які не передбачають не відповідальності роботодавця за затримку видачі трудової книжки.

Відтак, вимога видати позивачу трудову книжку зі зміною дати звільнення на дату видачі трудової книжки є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Виходячи з меж, підстав та предмету позову, аналізу викладених положень законодавства, та оцінки наявних у матеріалах справи доказів у сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з вищевикладених підстав.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Дотримуючись вказаних вимог, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині позовних вимог у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6, 14, 242-245, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради (19401, Черкаська обл., м. Корсунь-Шевченківський, вул. Шевченка, буд.42, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки при звільненні за 10.06.2021 у розмірі 789,38 грн. (сімсот вісімдесят дев`ять гривень 38 коп.).

Зобов`язати виконавчий комітет Корсунь-Шевченківської міської ради (19401, Черкаська обл., м. Корсунь-Шевченківський, вул. Шевченка, буд.42, ) вчинити дії, направлені на видачу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) дублікату його трудової книжки.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ