Справа № 140/1574/24
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року ЛуцькСправа № 140/1574/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинської області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач-2) про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Львівській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-XII); зобов`язання ГУ ПФУ у Волинської області зарахувати період проживання 3 роки станом на 01.01.1993 в зоні гарантованого добровільного відселення та призначити і виплачувати пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII з 02.12.2023, тобто з часу виникнення права на призначення пенсії за віком.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.01.2024 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796-XII. Однак ГУ ПФУ у Львівській області відмовило в призначенні пенсії, мотивуючи тим, що період проживання позивача на території, яка відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, станом на 01.01.1993 становить менше 3 років.

Позивач не погоджується з такими діями ГУ ПФУ у Львівській області, з огляду на те, що наявне у неї посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи підтверджує факт проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років та надає право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону №796-XII. Також довідкою Камінь-Каширської міської ради від 13.12.2023 №4857 підтверджено, що вона з дня народження по 26.08.1987 проживала у місті Камінь-Каширський Волинської області, а з 06.10.1992 по даний час проживає у с.Підцир`я Камінь-Каширського району Волинської області та вказані населені пункти віднесені до зони гарантованого добровільного відселення. У свою чергу період її навчання з 01.09.1987 по 30.06.1992 у Луцькому державному педагогічному інституті імені Лесі Українки у період з 01.09.1987 по 30.06.1992 лише доводить те, що вона навчалася, а не проживала у м. Луцьку, оскільки весь період не зайнятий навчанням вона проводила у місті Камінь-Каширський у батьків, а згідно довідки Волинського національного університету імені Лесі Українки від 07.02.2024 №03-25/01/356 вбачається, що у період її навчання був канікулярний період, а також вона проходила піонерську практику з 01.07.1990 по 25.08.1990 в піонерському таборі «Орля», що знаходився в с.Грудки Камінь-Каширського району, та педагогічну практику в середній школі села Раків Ліс Камінь-Каширського району в період з 11.11.1991 по 04.01.1992.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ГУ ПФУ у Волинської області позовних вимог не визнав та у їх задоволенні просив відмовити повністю, посилаючись на правомірність рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 16.01.2024 № 68 про відмову позивачу у переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку згідно статті 55 Закону №796-ХІІ у зв`язку з не виконанням вимоги про період проживання на території радіоактивного забруднення станом на 01.01.1993 не менше 3 років.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача ГУ ПФУ у Львівській області позовних вимог також не визнав. В обґрунтування такої позиції зазначив, що 10.01.2024 позивач звернулась із заявою щодо переведення з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ та за результатами розгляду поданих документів ГУ ПФУ у Львівській області прийнято рішення від 16.01.2024 № 68. Так, з долучених до заяви документів встановлено, що позивач є потерпілою внаслідок аварії на ЧАЕС 3 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням, та згідно довідки №4857 від 15.12.2022, виданої Камінь-Каширською міською радою Камінь-Каширського району Волинської області, вона проживає та зареєстрована в місті Камінь-Каширський Камінь-Каширського району Волинської області з 20.11.1975 по 26.08.1987, з 06.10.1992 по 13.10.1997 та у с. Підцир`я Камінь-Каширського району Волинської області з 13.10.1997 по даний час та вказані населені пункти віднесені до зони гарантованого добровільного відселення. Оскільки позивач станом на 01.01.1993 прожила у зоні гарантованого добровільного відселення менше ніж 3 роки, а тому не має права на переведення на пенсію по віку зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, у зв`язку з чим просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 10.01.1994 Волинською обласною державною адміністрацією.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Волинській області та з 24.11.2022 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV, що підтверджується рішенням про призначення пенсії від 11.01.2023 №68.

10.01.2024 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області (за місцем свого проживання) із заявою про перехід на інший вид пенсії - на пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, додавши до заяви перелік документів згідно із розпискою-повідомленням.

Вказана заява позивача за принципом екстериторіальності надійшла для розгляду до ГУ ПФУ у Львівській області та рішенням якого від 16.01.2024 № 68 ОСОБА_1 відмовлено у переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону № 796-ХІІ. У вказаному рішенні зазначено, що згідно довідки про реєстрацію місця проживання №4857 від 15.12.2022, виданої Камінь-Каширською міською радою, ОСОБА_1 з 20.11.1975 по 26.08.1987 та з 06.10.1992 по 13.10.1997 була зареєстрована у селі Підцир`я (Камінь-Каширського району Волинської області), яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. З огляду на вищевказане, для ОСОБА_1 не виконується умова пункту 2 статті 55 Закону № 796-ХІІ проживання або робота в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років, а тим самим відсутнє право на пенсію згідно Закону №796-ХІІ.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

За умовами частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01.01.2023 по 31.12.2023 - не менше 30 років.

Закон №796-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, встановлено статтею 55 Закону №796-ХІІ. Згідно з частиною третьою цієї статті призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і цього Закону.

Частиною першою статті 55 Закону №796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, зменшення віку становить 3 роки (початкова величина) та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років (абзац п`ятий пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІІ).

Виходячи із змісту суспільних правовідносин, які регулюються Законом №796-ХІІ, обов`язковий для отримання особою статусу постраждалого від Чорнобильської катастрофи період проживання та роботи починає свій перебіг від дати аварії на Чорнобильській АЕС, тобто з 26.04.1986.

За змістом примітки до абзацу п`ятого пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІІ початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1, зі мінами).

Пунктом 4.7 розділу ІV Порядку №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно з підпунктом 7 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку потерпілим від Чорнобильської катастрофи: документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 10.01.1994 Волинською обласною державною адміністрацією.

Як вбачається з рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 16.01.2024 №68, фактичною підставою для відмови ОСОБА_1 у переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону № 796-ХІІ стало непідтвердження проживання (роботи) в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років.

Надаючи оцінку цим висновкам ГУ ПФУ у Львівській області, суд зазначає, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 11 Закону №796-ХІІ до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Приписами пункту 3 частини першої статті 14 Закону №796-ХІІ встановлено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, серед них потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років (категорія 3).

Частиною першою статті 15 Закону №796-ХІІ обумовлено, що підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Частиною третьою статті 65 Закону №796-XII передбачено, що документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

При вирішенні спору суд враховує, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи, а обов`язковою умовою наявності в особи такого права є факт проживання та (або) праця такої особи у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років до 01.01.1993, при цьому особам, які додатково до вказаних вище умов проживали у зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії по 31.07.1986, встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку (3 роки).

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 народилася в місті Камінь-Каширський Волинської області, про що видно із паспорта громадянина України (а.с.8).

Відповідно до довідки Камінь-Каширської міської ради №4857 від 15.12.2022 ОСОБА_1 з 20.11.1975 по 26.08.1987 та з 06.10.1992 по 13.10.1997 була зареєстрована та постійно проживала в місті Камінь-Каширський, а з 13.10.1997 по даний час постійно проживає і зареєстрована в селі Підцир`я Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 16).

Згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 15.08.1992 (наказ від 14.08.1992 №270) по 15.08.1995 (наказ від 15.08.1995 №89) працювала вчителем навчальних класів Раків-Ліської середньої школи Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 22).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» (далі - Постанова №106) місто Камінь-Каширський та село Раків-Ліс Волинської області включено в перелік населених пунктів, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській AEC, і віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Отже, факт проживання позивача з 26.04.1986 по 31.07.1986 дає право на встановлення початкової величини зниження пенсійного віку (3 роки), за умови, що станом на 01.01.1993 вона прожила або відпрацювала у вказаній зоні не менше трьох років.

Судом з копії диплому серії НОМЕР_3 встановлено, що у період з 01.09.1987 по 30.06.1992 ОСОБА_1 навчалася у Луцькому державному педагогічному інституті імені Лесі Українки (а.с. 17), при цьому вказаний навчальний заклад розташований у м. Луцьку, тобто у населеному пункті, який відповідно до Постанови №106 не віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, та, як видно із довідки Камінь-Каширської міської ради №4857 від 15.12.2022, у цей період не була зареєстрована в місті Камінь-Каширський.

Проте суд звертає увагу, що відповідно до відомостей архівної довідки Волинського національного університету імені Лесі Українки (правонаступника Луцького державного педагогічного інституту імені Лесі Українки) від 07.02.2024 №03-25/01/356 під час навчання ОСОБА_1 проходила практику, зокрема, літню педагогічну практику з 01.07.1990 по 25.08.1990 в піонертаборі «Орля», педагогічну практику з 11.11.1991 по 04.01.1992 в СШ с. Раків Ліс, а канікули під час навчання у 1987-1992 роках тривали: перший семестр (зимові) протягом двох тижнів (1988); другий семестр (літні) два тижні (липня) та один місяць (серпень) 1988; третій семестр (зимові) - протягом двох тижнів (1989); четвертий семестр (літні) два тижні (липня) та один місяць (серпень) 1989; п`ятий семестр (зимові) - протягом двох тижнів (1990); шостий семестр (літні) два тижні (червня) 1990; сьомий семестр (зимові) - протягом двох тижнів (1991); восьмий семестр (літні) два тижні (червня) та два місяці (липень, серпень) 1991; дев`ятий семестр (зимові) - протягом двох тижнів (1992); десятий семестр 30.06.1992 виконано навчальний план (а.с. 19).

Отже, відповідачем-2 не враховано, що навчання в Луцькому державному педагогічному інституті імені Лесі Українки переривалося на період канікул, педагогічної практики, а навчальний заклад знаходився на території Волинської області (місто Луцьк), та відповідачем не може заперечуватися можливість позивача приїжджати від місця навчання до місця проживання в домогосподарство батьків в місті Камінь-Каширський.

Таким чином, відомості диплому самі по собі не можуть спростовувати факт проживання позивача на території радіоактивного забруднення станом на 01.01.1993 не менше 3 років, який був перевірений при встановленні їй статусу потерпілої особи від наслідків Чорнобильської катастрофи комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утвореної уповноваженим органом.

Суд наголошує, що ОСОБА_1 має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с. 14), тоді як згідно із абзацом восьмим пункту 3 частини першої статті 14 Закону №796-ХІІ посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» (категорія 3) видається особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 у справі №569/7589/17 серед іншого зазначалось: «Таким чином, право на пенсію відповідно до Закону №796-XII мають лише ті особи, які отримали посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і (або) потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При цьому у постанові від 29.01.2020 у справі №572/245/17 Верховний Суд дійшов висновку, що підставою для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку є належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та факт проживання (роботи), а не реєстрації у зоні посиленого радіологічного контролю.

У розглядуваній справі відповідачем-2 не заперечується наявність у ОСОБА_1 посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи. Підставою для відмови у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку слугувало неможливість підтвердження факту постійного проживання у зоні гарантованого добровільного відселення протягом 3 років з моменту аварії до 01.01.1993. Поряд з тим наявність у позивача посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи вказує на дотримання умови щодо проживання на території зони гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 16.01.2024 № 68 позивачу протиправно відмовлено у переході на пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ з тих мотивів, що період проживання (роботи) позивача на території, яка відноситься до зони гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993, становить менше 3 років.

З огляду на встановлені обставини та правове регулювання спірних правовідносин рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 16.01.2024 № 68 є протиправним та підлягає скасуванню.

Як вбачається із позовної заяви, позивач просить визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ. Водночас суд зазначає, що відмова органу Пенсійного фонду в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ була оформлена рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 16.01.2024 № 68, якому суд надав правову оцінку. У такому випадку саме рішення є актом індивідуальної дії у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України. Суд зазначає, що визнання протиправним та скасування рішення органу Пенсійного фонду не потребує визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Львівській області щодо відмови в призначенні пенсії.

Вирішуючи вимоги зобов`язального характеру, суд враховує, що відповідач ГУ ПФУ у Львівській області при розгляді заяви позивача від 10.01.2024 про перехід на пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ обмежився лише дослідженням періоду проживання (роботи) позивача в зоні гарантованого добровільного відселення до 01.01.1993, та констатувавши, що період проживання (роботи) позивача на території, яка відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, станом на 01.01.1993 становить менше 3 років, з цих підстав відмовив у переході на вказану пенсію. Враховуючи, що позивачу виповнилося 54 роки, то для реалізації права на пенсійне забезпечення відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ пенсійний вік підлягає зменшенню на 6 років. Однак за відсутності правової оцінки, наданої територіальним органом Пенсійного фонду України щодо наявності усіх умов для надання позивачу пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ (у цьому випадку щодо наявності правових та фактичних підстав для зменшення позивачу пенсійного віку на 6 років), суд позбавлений у межах цієї справи можливості дійти категоричного висновку про наявність у позивача права на призначення вказаної пенсії. Саме до повноважень органів Пенсійного фонду віднесено зарахування певних періодів проживання та трудової діяльності до страхового стажу для призначення пенсій, тоді як суд такі повноваження не може перебирати та здійснює лише функцію судового контролю за правомірністю рішень про призначення/відмову у призначенні пенсій.

Враховуючи вище зазначене, позовні вимоги зобов`язального характеру належить задовольнити частково у спосіб зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області повторно розглянути заяву позивача від 10.01.2024 про перехід на пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, зарахувавши період проживання 3 роки станом на 01.01.1993 в зоні гарантованого добровільного відселення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та про відмову у задоволенні решти позовних вимог зобов`язального характеру.

У вказаному контексті суд звертає увагу, що згідно правових висновків викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.02.2024 у справі №500/1216/23 дії зобов`язального характеру щодо повторного розгляду заяви позивача від 10.01.2024 про перехід на пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що відмовив позивачу у призначенні такої пенсії, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ у Львівській області.

Згідно з частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позову, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУ ПФУ у Львівській області судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 605,60 грн, сплачений квитанцією від 08.02.2024 в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 16 січня 2024 року № 68.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10 січня 2024 року про перехід на пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зарахувавши період проживання 3 роки станом на 01 січня 1993 року в зоні гарантованого добровільного відселення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн. 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826).

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, Львівська область, місто Львів, вулиця Митрополита Андрея, 10, ідентифікаційний код 13814885).

Суддя О. О. Андрусенко