Справа № 280/2086/24
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року Справа № 280/2086/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Тетерюк Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» (02152, м. Київ, вул. Павла Тичини, 1В, каб. 188; )

до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (69036, м.Запоріжжя, пр. Маяковського, 20-А; )

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» (далі позивач, ТОВ «СІЛЬПО-ФУД») до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (далі відповідач, Головне управління), в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати рішення Головного управління № 1 від 06.02.2024, яким на ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» накладено штраф у розмірі 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень.

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Федоричко Надією Анатоліївною, яка діє на підставі ордену на надання правничої (правової) допомоги серія ВІ №1180980 від 26.02.2024.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що відповідно до ч. 7 ст.20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22 вересня 2005 року № 2899-IV (далі Закон № 2899-IV) рішення про накладення фінансових санкцій оформляється постановою. Тобто, винесення саме оскаржуваного Рішення - є порушенням статті 20 Закону №2899-IV. Вказує, що відповідачем порушено десятиденний строк для прийняття рішення про накладення стягнень. Посилається на порушення відповідачем порядку призначення та проведення позапланового контрольного заходу, оскільки на період воєнного стану такі заходи можуть бути проведені лише за наявності відповідного рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері, про дозвіл на здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю), однак таке рішення відсутнє. Крім того, вважає, що відповідачем неправильно застосовано положення ч.1 ст. 16 та ч. 1 ст. 16-1 Закону № 2899-IV, оскільки на торговельному обладнанні позивача розміщено не інформацію про тютюнові вироби, а саме тютюнові вироби, що не заборонено законом. Зазначає, що за змістом даних норм вказано на відсутність заборони розміщення знаків для товарів і послуг в місцях реалізації пристроїв. Зважаючи на те, що «Glo» є торговою маркою, а її розміщення не заборонено законом, то, зазначення в Акті перевірки наступної інформації: «В приміщенні магазину розміщений рекламний носій торгівельної марки «Glo», на якому зверху розміщується пристрій на якому демонструються відеоролики», вказує виключно на розміщення торгової марки «Glo» та не вказує на розміщення саме рекламного засобу, а відповідно, виключає будь-яке порушення законодавства. При цьому, не зазначено, яка інформація розміщена у відеороликах, що демонструються, та чи пов`язана ця інформація будь-яким чином із тютюновими виробами чи пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, або ж з їх виробниками. В свою чергу, позивач стверджує, що на зазначених пристроях демонструвались відеоролики з рекламою безтютюнових нікотиновмісних паучів, що не суперечить законодавству. Описані в акті перевірки «окремі прозорі, зачинені рамки з підсвіткою» є лише оформленням місць торгівлі, вітрин та обладнання, а також самим торговельним обладнанням, що не є порушенням Закону №2899-IV. Оскільки розміщення товару (тютюнових виробів) у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, не вважається рекламою, не є стимулюванням продажу тютюнових виробів або вживання тютюну, не заборонено нормами чинного законодавства, позивач, здійснюючи розміщення товару (тютюнових виробів/пристроїв «Neo», «Glo Hyper х2», «Glo Hyper x2 Air» та «Pro Slim») на торговельному обладнанні в місці продажу такого товару, діє законно і правомірно, і не може бути притягнутий до відповідальності з огляду на відсутність у його діях будь-яких порушень. Зовнішній вигляд тютюнового виробу, розміщеного безпосередньо у місці його продажу, не містить жодної додаткової інформації, а лише вказує на місце реалізації такого тютюнового виробу, поряд з іншими тютюновими виробами, що реалізуються у встановленому законом порядку. Таким чином, розміщуючи зразки товару, у місці їх безпосереднього продажу поряд з іншими виробами / пристроями / електронними сигаретами, які реалізуються у тому ж місці, позивач не розмістив жодної інформації, забороненої статтями 16, 16-1 Закону № 2899-IV. Позивач наполягає на тому, що невиконання відповідачем вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі Закон № 877-V) щодо складення припису про усунення виявлених порушень, та, відповідно, його не складення, порушує принципи Закону №2899-ІV, визначені ст. 4, та не досягає завдань, визначених ст. 3 даного Закону, адже основа державної політики в даній сфері та завдання відповідача як територіального контролюючого органу, не в тому, щоб якнайшвидше притягнути до відповідальності суб`єкта господарювання та стягнути штраф, а в тому, щоб попередити та зменшити вживання тютюнових виробів і їх шкідливий вплив на здоров`я населення. Вважає, що застосування штрафу за порушення законодавства без видання документа щодо усунення порушень та надання можливості суб`єкту господарювання його добровільно виконати і усунути порушення у встановлений у такому документі термін (строк), є неправомірним. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 11.03.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

25.03.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що за відсутності затвердженої уніфікованої форми рішення про накладення стягнень, передбачених статтею 20 Закону №2899-IV, Головне управління складає рішення відповідно до вимог Закону України «Про адміністративну процедуру», у розумінні якого рішення та постанова є тотожними термінами. Вказує, що спірне рішення прийнято у встановлений законом 10-денний строк після отримання керівником відповідних документів. Посилається на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2022 р. № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» (далі Постанова №303) за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України, протягом періоду воєнного стану дозволено здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) на підставі рішень центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах. Таким рішенням є наказ Міністерства охорони здоров`я №522 від 17.03.2023, яким затверджено Перелік підстав для здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення на період воєнного стану (далі Наказ №522), зокрема, до таких підстав віднесено звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід проведений відповідачем на підставі звернення фізичної особи та погодження Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, таким чином, наявні всі підстави для проведення позапланового заходу, а Головне управління діяло в межах і спосіб, передбачений чинним законодавством. Вважає, що зміст акту перевірки достатньо деталізує виявлені порушення, що доповнюється результатами здійсненої відеофіксації контрольного заходу. Зазначає, що в приміщенні магазину розташований рекламоносій, який знаходиться окремо, навпроти місця, в якому безпосередньо реалізуються тютюнові вироби. Доступ до тютюнових виробів та предметів, пов`язаних з їх вживанням, унеможливлюють щільно зачинені рамки, тому даний засіб розміщено виключно з метою привернення уваги споживачів до тютюнових виробів і пристроїв, пов`язаних з їх вживанням, шляхом візуалізації їх на яскравому різнокольоровому обладнанні, та використання засобу для демонстрації відеороликів та підсвітки, що в свою чергу є стимулюванням продажу даних виробів. Крім того, посилається на те, що статтею 20 Закону № 2899-IV не передбачено видання такого документу як припис. Вважає, що оскаржувану постанову прийнято правомірно. Просить відмовити в задоволенні позову.

05.04.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач звертає увагу, що оскаржуване рішення не містить посилань на Закон України «Про адміністративну процедуру», крім того, його зміст не відповідає положенням даного Закону. Зазначає про невиконання відповідачем обов`язку доведення своєчасності прийняття спірного рішення, оскільки не надано доказів на підтвердження факту отримання керівником відповідних матеріалів і документів 29.01.2024. Вказує, що Наказ №522 не надає дозволу на проведення позапланового контрольного заходу та не відміняє Постанову №303, оскільки не доводить наявність загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України, а заява фізичної особи, на підставі якої проведено перевірку позивача, не містить посилань на порушення, що спричинило шкоду її правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, чи безпеці держави. Наголошує, що ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» розмістило зразки товару - виробів/пристроїв у місці їх продажу, проте таке розміщення товару не тотожне розміщенню інформації про виробника виробів / пристроїв та/або вироби / пристрої у місцях, де ці вироби / пристрої реалізуються чи надаються споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі. Вважає, що відповідач не довів законність своїх дій та наявність порушень, визначених оскаржуваним рішенням.

На підставі матеріалів справи судом встановлено такі обставини.

ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» зареєстровано як юридична особа з 05.08.2016, основним видом господарської діяльності підприємства, крім іншого, є (за КВЕД) 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, реєстраційний номер: 2301561 від 09.11.2023, терміном дії з 17.11.2023 до 17.11.2024, за адресою місця торгівлі: м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.147, магазин, що видана Головним управлінням ДПС у Запорізькій області.

16.01.2024 гр. ОСОБА_1 подано заяву на ім`я начальника Головного управління, в якій зазначено, що поки вона розраховувалась на касі самообслуговування у ТЦ «Україна» (Запоріжжя, пр.Соборний, 147) її донька, звернувши увагу на яскраві різнокольорові стелажі та обладнання, на якому демонструються відео-ролики з рекламою тютюнових виробів, побігла до торгового приміщення, яке знаходиться навпроти, та прохала її купити цигарки та електронні предмети, які знаходяться в цих яскравих кольорових рамках (обладнанні). Просила прийняти міри щодо заборони пропаганди тютюнопаління серед молоді та прибрати рекламу подалі від дітей та не виставляти на всезагальний огляд.

Згідно з листом Дердпродспоживслужби України від 19.01.2024 №15.1.3-6/1371, Головному управлінню надано погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) в частині додержання ТОВ «СІЛЬПО- ФУД» законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення за адресою: проспект Соборний, буд.147, м.Запоріжжя.

Відповідно до статті 6, інших норм та вимог Закону № 877-V, Постанови № 303, Наказу №522, на підставі звернення фізичної особи ОСОБА_1 № Вх-С-18 від 17.01.2024 р. та погодження Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 19.01.2024 №15.1.3-6/1371, в.о.начальника Головного управління прийнято наказ від 24.01.2024 №3 «Про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю)», яким наказано фахівцям відповідача здійснити позаплановий захід з державного нагляду (контролю) з питань додержання законодавства у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення у суб`єкта господарювання ТОВ «СІЛЬПО- ФУД» за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 147, в термін з 25.01.2024 по 26.01.2024.

За результатами перевірки складено Акт №3 від 26.01.2024 року (далі - Акт перевірки), в якому зафіксовано порушення позивачем абзаців 1, 7 частини 1 статті 16, абзаців 1, 7 частини 1 статті 16-1 Закону №2899-IV, а саме:

"..В приміщенні магазину розміщений рекламний носій торгівельної марки «Glo», на якому зверху розміщується пристрій, на якому демонструють відеоролики, а під ним знаходяться чотири окремі прозорі, зачинені рамки, кожна з яких має окрему підсвітку, в яких розміщено:

1) На білому фоні з підсвіткою розміщено дві пачки тютюнового виробу «Neo» Slim;

2) На сірому фоні з підсвіткою зліва розміщено пристрій для вживання тютюнових виробів без їх згорання Glo Hyper х2, його назва та ціна 399 грн., ціна 499 грн. на пристрій для вживання тютюнових виробів без їх згорання Glo Hyper х2 Air який розміщений поруч з права на кольоровому фоні з зображенням неба, знизу розміщена його назва;

3) На білому фоні з підсвіткою розміщено пристрій для вживання тютюнових виробів без їх згорання Pro Slim та ціна на нього 499 грн.;

4) На сірому фоні з підсвіткою розміщено 4 різнокольорові пачки тютюнового виробу «Neo»".

За результатами розгляду матеріалів перевірки, в.о. начальника Головного управління прийнято рішення про накладення стягнень, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 06.02.2024 №1, яким, керуючись абз.9 ч.2 ст.20, ч.ч.3-5, 7 ст.20 Закону № 2899-IV, до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 30 000,00 грн.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства Україхни (далі - КАС України), відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 лютого 2020 у справі № 826/17123/18 дійшов такого висновку: «…незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства».

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 04 лютого 2019 року у справі № 807/242/14, лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. У свою чергу, порушення контролюючим органом будь-яких вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Ці висновки, хоч і сформульовані під час розгляду податкових спорів, однак мають загальний характер і є застосовними у справах щодо здійснення контрольних заходів іншими контролюючими органами.

На користь такого підходу може слугувати позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 24.04.2024 у справі № 380/6882/20, в якій Суд надав оцінку аргументам позивача щодо порушення порядку проведення перевірки, визначеного Законом № 877-V, та, з посиланням на вищезазначені правові висновки Верховного Суду виснував, що недотримання вимог, крім іншого, статті 6 Закону № 877-V, є порушенням порядку проведення перевірки та самостійною підставою для скасування акта індивідуальної дії, прийнятого за результатом такої перевірки.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність в першу чергу надання оцінки доводам позивача щодо призначення відповідачем заходу державного нагляду (контролю) за відсутності законодавчих підстав.

Так, позивач посилається на те, що з урахуванням положень Постанови №303, на період воєнного стану планові та позапланові заходи державного нагляду (контролю) припинені та можуть бути проведені лише за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України, на підставі відповідного рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері.

У свою чергу, відповідач вважає, що таким рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері, про дозвіл на здійснення заходів державного нагляду (контролю), є Наказ №522, який передбачає можливість здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення на період воєнного стану, на підставі звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Надаючи оцінку таким аргументам, суд виходить з такого.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон № 877-V.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №877-V (тут і в подальшому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин):

державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища;

заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом;

спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Частиною 1 статті 2 Закону №877-V встановлено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з абзацом 5 частини 1 статті 6 Закону № 877-V підставою для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Відповідно до частин 1-5 статті 7 Закону №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

За змістом статті 11 Закону № 877-V суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний, крім іншого, допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.

Пунктом 1 Постанови № 303 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) постановлено припинити проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні».

Поряд з тим, пунктом 2 цієї постанови дозволено здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) протягом періоду воєнного стану на підставі рішень центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах, та за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що для надання центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері, дозволу на здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) повинна існувати конкретна загроза, яка має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, і лише така конкретна загроза може бути підставою для проведення конкретного позапланового заходу державного нагляду (контролю) протягом періоду дії воєнного стану.

Наказом №522 затверджено Перелік підстав для здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення на період воєнного стану, пунктом 3 якого передбачено таку підставу як звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Водночас, Наказ №522 встановлює лише види дозволених на період воєнного стану позапланових контрольних заходів та підстави їх проведення, однак не визначає конкретну загрозу, яка має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, та може слугувати підставою для проведення перевірки, отже, така загроза має встановлюватись у кожному конкретному випадку звернення фізичної особи індивідуально.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX; Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX; Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX; Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX; Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX; Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX; Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX; Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX; Указом від 6 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року № 3429-IX та Указом від 5 лютого 2024 року №49/2024, затвердженим Законом України від 6 лютого 2024 року № 3564-IX) в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та тривав на момент виникнення спірних правовідносин.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позаплановий захід державного нагляду (контролю) у сфері законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення щодо позивача міг бути призначений лише за наявності сукупності передбачених чинним законодавством підстав: 1) на підставі рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері; 2) надходження звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності); 3) наявність загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України.

З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для проведення перевірки позивача слугувало звернення фізичної особи, в кому остання повідомила про те, що її дитина звернула увагу на розміщене у приміщенні магазину ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» обладнання, на якому демонструються відеоролики з рекламою тютюнових виробів. Заявник просила заборонити пропаганду тютюнових виробів серед молоді та тримати вказане обладнання подалі від дітей.

Водночас, вказане звернення не містить належних доводів щодо наявності реальної загрози життю та здоров`ю заявника, навколишньому природному середовищу та безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України.

Отже, така заява не може слугувати підставою для призначення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у спірному випадку, а тому суд дійшов висновку, що позаплановий контрольний захід проведений відповідачем без належних на те підстав.

Враховуючи наведене, відсутність обов`язкових умов для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) позивача, свідчить про порушення встановленої процедури проведення перевірки, відтак не створює правомірних наслідків такої перевірки та є достатньою правовою підставою для висновку про визнання протиправним оскаржуваного акту індивідуальної дії, прийнятого органом державного нагляду (контролю) за наслідком цієї перевірки.

За сталою та послідовною практикою Верховного Суду встановлена судами протиправність наслідків контрольного заходу внаслідок порушення процедури її проведення є достатньою та самостійною підставою для скасування прийнятих за результатами її проведення рішень, що унеможливлює перехід до суті покладених в їх основу правопорушень.

Такі правові висновки відповідають доктрині під умовною назвою «плоди отруйного дерева», сформульованій Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж. Докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до несправедливості процесу в цілому, незалежно від їх доказової сили.

Враховуючи зміст встановлених фактичних обставин, описаних вище, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення відповідача з підстав порушення вимог законодавства щодо процедури проведення заходу державного нагляду (контролю), що є достатньою підставою для задоволення позовних вимог.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).и повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Інші аргументи сторін не є визначальними для вирішення даної справи з огляду на те, що судом встановлено відсутність законних підстав для проведення заходу державного нагляду (контролю) щодо позивача.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження поданими до матеріалів справи письмовими доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частина 3 цієї норми визначає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив обґрунтовану суму судового збору в розмірі 3028,00 грн. Інших судових витрат до відшкодування не заявлено, заяву відповідно до частини 7 статті 139 КАС України про намір подати докази на підтвердження розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, не надано.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, у зв`язку із задоволенням позову, понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 3028,00 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області № 1 від 6 лютого 2024 року, яким на Товариство з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» накладено штраф у розмірі 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД», місцезнаходження: 02152, м. Київ, вул. Павла Тичини, 1В, каб. 188; .

Відповідач Головне управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, місцезнаходження: 69002, м.Запоріжжя, пр. Маяковського, 20-А; .

Повне судове рішення складено 08.05.2024.

Суддя М.О. Семененко