Справа № 140/1893/24
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року ЛуцькСправа № 140/1893/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання дій протиправними щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії по інвалідності в розмірі пенсії по віку відповідно до вимог статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та зобов`язання зарахувати до страхового та пільгового стажу період грудень-листопад 2010 року та лютий 2018 року березень 2021 року у ДП Шахта № 9 Нововолинська та здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності в розмірі пенсії по віку відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці з 02.11.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 10.10.2023 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як отримував пенсії по інвалідності. 16.11.2023 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по інвалідності в розмірі за віком відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Однак відповідач не поновив його право на належне пенсійне забезпечення, про що повідомив листом від 20.12.2023. При цьому повідомив, що його пільговий стаж по Списку № 1 становить 15 років 10 місяців 06 днів; період листопад-грудень 2010 року та з лютого 2018 року по березень 2021 року у ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» не зараховано у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків роботодавцем.

Вважає, що відмова у зарахуванні до страхового і пільгового стажу всіх періодів, за які фактично сплачено страхові внески та відмова в перерахунку пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком із застосуванням гарантій пенсійного забезпечення шахтарів, є безпідставною, неправомірною та такою, що порушує його право на пенсійне забезпечення.

Зазначає, що сам факт відсутності в індивідуальних відомостях про застраховану особу інформації про сплату страхових внесків за спірний період за відсутності вини особи, не є підставою для відмови у зарахуванні спірних періодів роботи до страхового стажу і пільгового стажу.

З наведених підстав просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 32).

У відзиві на позов відповідач позовних вимог не визнав. В обґрунтування своєї позиції вказав, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області з 10.10.2023 як одержувач пенсії по ІІІ групі інвалідності внаслідок трудового каліцтва відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058). Розмір пенсії позивача обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 53 років 6 місяців 23 днів, з них: 15 років 10 місяців 6 днів - пільгова робота з повним робочим днем під землею, 22 роки 3 місяців 19 днів додатковий стаж (коефіцієнт страхового стажу 0,53500). Для визначення розміру пенсії враховано середньомісячний заробіток, який взято за періоди роботи з 01.06.2002 по 31.08.2002, з 01.03.2004 по 30.10.2010, з 01.01.2011 по 31.01.2018 та з 01.05.2021 по 30.09.2023 відповідно до сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 12236,71грн (індивідуальний коефіцієнт заробітку 3,03699).

Враховуючи персональні дані позивача щодо страхового стажу та заробітку, розмір пенсії за віком, від якого обчислено розмір пенсії по ІІІ групі інвалідності, становить - 29730,22 грн. (37162,77 х 80 %), з урахуванням статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

Статтею 33 Закону № 1058 визначено, що пенсія по ІІІ групі інвалідності призначається в розмірі 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону. Таким чином розмір пенсійної виплати позивача складає 14865,11 грн. (29730,22 грн. х 50%), що відповідає нормам чинного пенсійного законодавства.

22.11.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про зарахування до страхового та пільгового стажу періодів роботи та проведенням перерахунку пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці від 02.09.2008 №345-VІ (далі - Закон №345-VІ). Листом від 20.12.2023 позивача було повідомлено, що зарахування до страхового стажу періоду роботи можливе за умови повної сплати страхових внесків роботодавцями та відображення їх у системі персоніфікованого обліку, що відповідає нормам чинного пенсійного законодавства. З врахуванням наведеного просить у задоволенні позову відмовити повністю (а.с. 35-36).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 10.10.2023, що не є спірним у даній справі.

16.11.2023 ОСОБА_1 подав до ГУ ПФУ у Волинській області заяву у якій просив перерахувати пенсію по інвалідності в розмірі пенсії по віку відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати призначення пенсії. Окремо просив повідомити які періоди роботи не враховано при призначення пенсії (а.с. 25).

На звернення позивача по питанню пенсійного забезпечення, ГУ ПФУ у Волинській області листом від 20.12.2023 № 37804-36604/Д-02/8-0300-23 (а.с. 26) повідомило про те, що в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування на розмір пенсії впливає два основні показники: страховий стаж та заробітна плата. Згідно з статтею 33 Закону пенсія по III групі інвалідності призначається в розмірі 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону. Крім цього, статтею 24 Закону передбачено, що до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 53 років 6 місяців 23 днів, з них: 15 років 10 місяців 6 днів - пільгова робота з повним робочим днем під землею, 22 роки 3 місяців 19 днів додатковий стаж (коефіцієнт страхового стажу - 0,53500).

Для визначення розміру пенсії враховано середньомісячний заробіток, який взято за періоди роботи з 01.06.2002 по 31.08.2002, з 01.03.2004 по 30.10.2010, з 01.01.2011 по 31.01.2018 та з 01.05.2021 по 30.09.2023 відповідно до сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 - 12236,71 грн (індивідуальний коефіцієнт заробітку 3,03699).

Враховуючи персональні дані щодо страхового стажу та заробітку, розмір пенсії за віком, від якого обчислено розмір пенсії по ІІІ групі інвалідності, становить - 29730,22 грн, у тому числі: 19882,08 грн розмір пенсії за віком (37162,77 х 0,53500); 376,74 грн доплата за 18 років понаднормативного стажу.

На даний час розмір пенсійної виплати становить 14865,11 грн: з них: 10129,41 грн розмір пенсії по інвалідності; 4735,70 грн доплата до пенсії відповідно до норм Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, що відповідає нормам чинного пенсійного законодавства.

Водночас повідомлено, що при визначенні розміру пенсії до страхового стажу та середньомісячного заробітку не враховано дані за періоди роботи у листопаді грудні 2010 року та з лютого 2018 року по березень 2021 року у ВП «Шахта № 9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

При цьому повідомлено, що зарахування до страхового стажу згаданих періодів роботи можливе за умови повної сплати страхових внесків роботодавцем та відображення їх у системі персоніфікованого обліку.

Не погоджуючись з такою відмовою позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною першою статті 9 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058-IV) встановлено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Також згідно з абзацом восьмим частини другої статті 33 Закону №1058-IV непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону.

Абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Отже, право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком мають, зокрема, непрацюючі чоловіки, яким встановлено ІІІ групу інвалідності і страховий стаж яких становить 35 років.

Водночас, абзацом третім частини першої статті 28 цього Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI (далі Закон № 345-VI) мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Отже, зміст наведених положень законодавства у сфері пенсійного забезпечення дає підстави для висновку, що розмір пенсії шахтарів напряму залежить від страхового та пільгового стажу на підземних роботах.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно із частиною другою статті 20 Закону № 1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону № 1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового чи пільгового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

Крім того, при вирішенні спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 (справа № 208/6680/16-а), від 20.03.2019 (справа № 688/947/17), від 30.09.2019 (справа № 316/1392/16-а), відповідно до яких, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник, зокрема, щодо не зарахування відповідачем до страхового та пільгового стажу позивача при призначенні та визначенні розміру його пенсії окремих періодів роботи, а саме: з листопада по грудень 2010 року та з лютого 2018 року по березень 2021 року у ВП «Шахта № 9» «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків.

Так, з матеріалів справи, зокрема, листа ГУ ПФУ у Волинській області від 20.12.2023 №37804-36604/П-02/8-0300/23 (а.с. 26), індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форми ОК-5) (а. с. 10-13) вбачається, що період роботи з листопада по грудень 2010 року та з лютого 2018 року по березень 2021 року у ВП «Шахта № 9» «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» не зараховано до страхового та пільгового стажу позивача при призначенні пенсії та обчисленні її розміру.

Разом з тим, із вказаних відомостей (довідка форми ОК-5) та довідки про доходи від 06.02.2024 № 36 (а.с. 27) також вбачається нарахування позивачу заробітної плати за ці періоди роботи та сплату єдиного внеску. Крім того, спірні періоди роботи підтверджуються записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 (а.с. 8-9).

Отже, на думку суду, оскільки наявними у справі письмовими доказами підтверджується, що за період роботи з листопада по грудень 2010 року та з лютого 2018 року по березень 2021 року у ВП «Шахта № 9» «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхувальником страхові внески, тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати до страхового та пільгового стажу позивача вказані періоди роботи.

Суд наголошує, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства зі страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періодів його роботи на вказаному підприємстві.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового та пільгового стажу позивача вказаних періодів роботи, та про наявність у позивача права на перерахунок пенсії з урахуванням вказаного стажу відповідно статті 8 Закону № 345-VI (з огляду на документальне підтвердження стажу роботи позивача на підземних роботах не менш як 15 років).

Проаналізувавши вищенаведене суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії та зарахуванні до страхового та пільгового стажу позивача періодів роботи з листопада по грудень 2010 року та з лютого 2018 року по березень 2021 року у ВП «Шахта № 9» «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» та про наявність у позивача права на перерахунок пенсії з урахуванням вказаного стажу відповідно статті 8 Закону № 345-VI (з огляду на документальне підтвердження стажу роботи позивача на підземних роботах не менш як 15 років).

При цьому суд вважає за необхідне, керуючись статтею 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, оскільки це є необхідним для ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить.

Так згідно частини першої вказаної норми, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Відтак з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періодів роботи з листопада по грудень 2010 року та з лютого 2018 року по березень 2021 року у ВП «Шахта № 9» «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» та зобов`язання відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу позивача зазначені періоди роботи, та здійснити з 10.10.2023 (з дня призначення пенсії, а не з дня звернення за її призначенням, як про це помилково просить позивач) перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії позивачу з урахуванням вказаного стажу, заробітної плати за ці періоди роботи, відповідно до статті 8 Закону № 345-VI.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Волинській області судовий збір в розмірі 1211,20 грн, сплачений згідно з квитанцією від 06.02.2024 (а.с. 5).

Керуючись статтями 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Волинській області щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з листопада по грудень 2010 року та з лютого 2018 року по березень 2021 року у ВП «Шахта № 9» «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу періоди роботи з листопада по грудень 2010 року та з лютого 2018 року по березень 2021 року у ВП «Шахта № 9» «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» та здійснити з 10.10.2023 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням вказаного стажу, заробітної плати за ці періоди роботи, відповідно до статті 8 Закону «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ідентифікаційний номер 13358826).

Суддя Р.С. Денисюк