Справа № 127/13162/24
Суддя: Каленяк Р. А.
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/127/90/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Каленяк Р.А., дослідивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЗАВ № 01967182 від 14.03.2023, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2024 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ДПП про скасування постанови серії ЗАВ № 01967182 від 14.03.2023, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно із ч. 1 ст. 168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Позов відділом прийому суду передано судді 22.04.2024.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 161 КАС України встановлено перелік документів, що додаються до позовної заяви, зокрема відповідно до частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до преамбули Закону України «Про судовий збір» №3674-VI цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Отже, саме Закон України «Про судовий збір» є спеціальним законом, який визначає порядок сплати та звільнення від сплати судового збору та має пріоритет застосування у даних правовідносинах.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Відповідно до положень статей 3, 5 Закону №3674-VI серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

В той же час, відповідно до статті 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Питання застосування вищенаведених норм закону стало предметом дослідження Великої Палати Верховного Суду, яка у постанові від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 дійшла висновку про те що: "за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 25 Закону №3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають".

Частиною 5 статті 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем при зверненні до суду заявлено вимогу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, тобто вимогу немайнового характеру, з якої, відповідно до зазначених вище висновків, необхідно сплачувати судовий збір.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини 3 статті 4 Закону №3674-VІ за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, сплачується судовий збір в розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на станом на 1 січня поточного року складає 3028,00 грн.

В той же час, частиною 5 статті 4 Закону № 3674 передбачено, що розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час складає 605,60 грн.

При цьому, у вищевказаній постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 висловлено правовий висновок про те, що «З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб».

Як уже зазначалося, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС).

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2024 року складає 3028,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, за подання позовної заяви позивачу, в даному випадку, належить сплатити судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Однак, в порушення вищевказаних норм, позивачем до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору, а також не додано документів, які б підтверджували підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Натомість, у позовній заяві позивач просив звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на те, що він являється учасником бойових дій та, відповідно, підлягає звільненню від сплати судового збору, на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Однак, такі посилання позивача є помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання щодо сплати судового збору особою, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей "Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»

Зазначена позиція узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року (Справа № 545/1149/17).

При цьому, як вбачається зі змісту заявлених позовних вимог, дана справа про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не стосується захисту прав позивача, як учасника бойових дій, а інші підстави звільнення від сплати судового збору заявником не вказано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстави для звільнення заявника від сплати судового збору відсутні.

Крім того, частиною 1 статті 133 КАС України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до положень частини першої та частини другої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або ж звільнення від сплати сплату судового збору є майновий стан позивача, при цьому така процедура може бути застосована за умови наявності обставин передбачених у підпунктах 1-3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Однак, позивачем до позовної заяви не додано документів, які б вказували на вкрай незадовільний його майновий стан.

При цьому, матеріали справи не містять відомостей того, що позивач відноситься до категорії осіб, які зазначені підпункті 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", а предмет позовних вимог не стосується захисту соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З огляду на зазначене, клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Крім того, позивачем не долучено до матеріалів позовної заяви оригіналу постанови серії ЗАВ № 01967182 від 14.03.2023, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки надана копія постанови серії ЗАВ № 01967182 є не читабельною, у зв`язку з чим суду не представляється можливим ознайомитись із змістом вказаної постанови.

До того ж, в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, позивачем не надано підтверджуючих даних щодо місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

При цьому, в матеріалах позову відсутня заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

За правилами, визначеними частиною першою та другою статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на зазначене суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 до ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без руху та запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали надати суду в оригіналі документ про сплату судового збору в сумі 605,60 грн. або ж документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись ст. 160, 161, 169, 256, 293 КАС України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 14.03.2023 серії ЗАВ № 01967182 - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху.

Запропонувати позивачу у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду, а саме надати суду в оригіналі документ про сплату судового збору в сумі 605,60 грн. або ж документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог суду у встановлений строк позовна заява буде повернута позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст.169 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя