Справа № 640/21789/22
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2024 року справа №640/21789/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: 12.12.2022 до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладене у листах №2600-0504-8/88824 від 27.07.2022 та №17590-17202/М-02/8-2600/22 від 18.08.2022;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 13.12.2019 по 31.07.2022 перерахунок пенсії позивача за вислугою років без обмеження її максимального розміру, виходячи з розрахунку 84% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 23.03.2020 №21-478зп, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, як зазначено у рішенні Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.10.2021 у справі №640/9615/20;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладене у листах №2600-0504-8/88824 від 27.07.2022 та №17590-17202/М-02/8-2600/22 від 18.08.2022, щодо утримання 20% належної позивачу пенсії, починаючи з 01.09.2022 в рахунок погашення надміру виплаченої позивачу пенсії за період з 13.12.2019 по 31.07.2022;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладене у листах №2600-0504-8/88824 від 27.07.2022 та №17590-17202/М-02/8-2600/22 від 18.08.2022 про утримання надміру виплаченої за період з 13.12.2019 по 31.07.2022 суми пенсії, що складає 60614,71 грн.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити нарахування та виплату безпідставно утриманих з 01.09.2022 сум пенсії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/21789/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

23.01.2023 на адресу Київського окружного адміністративного суду супровідним листом від 21.12.2022 №03-19/3227/22 "Про скерування за належністю справи" надійшли матеріали адміністративної справи №640/21789/22.

23.01.2023 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Кушновій А.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.01.2023 прийнято адміністративну справу №640/21789/22 до провадження судді Кушнової А.О., відкрито провадження та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач не погоджується із розміром перерахованої на виконання рішення суду пенсії, стверджуючи про помилковість визначення пенсійним органом бази її обрахунку, застосування іншого відсоткового значення для обрахунку та обмеження пенсії максимальним розміром. Також ОСОБА_1 вказує на протиправність рішень пенсійного органу щодо утримання 20% належної позивачу пенсії, починаючи з 01.09.2022 в рахунок погашення надміру виплаченої позивачу пенсії за період з 13.12.2019 по 31.07.2022.

03.07.2023 в Київському окружному адміністративному суді зареєстровано відзив на позовну заяву та матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 , які подані представником ГУ ПФУ в м. Києві до Окружного адміністративного суду міста Києва 09.01.2023. Представник відповідача стверджує про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову, посилаючись на положення статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та вважає правомірними дії щодо здійснення перерахунку пенсії позивача, виходячи із 60% сум його місячної заробітної плати із застосуванням обмеження пенсії максимальним розміром. Також, на переконання ГУ ПФУ в м. Києві позивач повинен був звернутися до суду в рамках адміністративної справи №640/9615/20, якщо не згідний із здійсненим перерахунком на виконання даного судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує пенсію за вислугу років, яка призначена згідно Закону України «Про прокуратуру» та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 18.07.2016 у справі №753/10705/16-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016, визнано неправомірними дії Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугою років на підставі довідки Генеральної прокуратури України №18-597зп від 12 квітня 2016 року.

Зобов`язано Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі виданої Генеральною прокуратурою України довідки №18-597зп від 12.04.2016 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення позивачу пенсії) виходячи з розрахунку 84% від суми місячної (чинної) зарплати за відповідною посадою, без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 03 грудня 2015 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.10.2021 у справі №640/9615/20 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 23.03.2020 №21-478зп з 13.12.2019.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 13.12.2019 здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії за вислугу відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 23.03.2020 №21-478зп, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Як слідує з матеріалів справи відповідач листом від 06.05.2022 №2600-0306-8/46843 повідомив позивача, що у разі виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.10.2021 у справі №640/9615/20 з 13.12.2019 згідно довідки про складові заробітної плати станом на 06.09.2017 від 23.03.2020 №21-478зп, виданої Офісом Генерального прокурора розмір пенсії з обмеженням становите 16380,00 грн. ГУ ПФУ в м. Києві вказало, що оскільки позивач отримує пенсію згідно рішення суду в розмірі 19810,08 грн. проводити такий перерахунок недоцільно (т. 1, а.с. 24).

У листі від 27.07.2022 №2600-0504-8/88824 пенсійний орган вказав, що згідно з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.10.2021 у справі №640/9615/20 здійснено перерахунок пенсії, внаслідок чого виникла переплата пенсії за період з 13.12.2019 по 30.06.2022 в розмірі 60614, 17 грн., у зв`язку із чим така переплата підлягає поверненню.

Також ГУ ПФУ в м. Києві повідомило позивача, що у випадку не надходження зазначених коштів, переплата пенсії буде утримуватися по 20% від розміру пенсійної виплати щомісячно, починаючи з 01.09.2022 до повного погашення (т. 1, а.с. 25).

08.08.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати рішення, на підставі якого здійснено перерахунок його пенсії на виконання рішення суду у справі №640/9615/20, детальний математичний розрахунок перерахованої пенсії за період з 13.12.2019 по 30.06.2022, вказавши який відсоток місячної заробітної плати за відповідну вислугу років був врахований під час перерахунку пенсії та повідомити, яким нормативно-правовим актом керувався пенсійний орган при здійсненні відповідного перерахунку (т. 1, а.с. 28).

Листом від 18.08.2022 №17590-17202/М-02/8-2600/22 пенсійний орган повідомив позивача, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.10.2021 у справі №640/9615/20 було здійснено перерахунок його пенсії відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», в саме в розмірі 60% від місячної (чинної) заробітної плати та розмір пенсії становить з 13.12.2019 становить 25260,00 грн.

Разом з цим, у вказаному листі пенсійний орган, посилаючись на положення частини 13-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відмітило про застосування обмеження розміру пенсії позивача максимальним розміром та наголосило, що рішення у справі №640/9615/20 не містить зобов`язань щодо виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром (т. 1, а.с. 26-27).

ОСОБА_1 вважає, що ГУ ПФУ в м. Києві порушено його права та охоронювані законом інтереси, з огляду на що звернувся до суду з метою їх захисту та відновлення.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує наступне.

Статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (далі Закон № 1789-ХІІ) у редакції, чинній до 01.10.2011, було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI у статтю 50-1 Закону № 1789-ХІІ внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Законом України від 27.03.2014 № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» у статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у частинах другій і п`ятій цифри 80 замінено цифрами 70.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15 грудня 2015 року.

З набранням чинності Законом №1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно з частиною двадцятою статті 86 Закону №1697-VII призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Ураховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон №1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону №1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.

Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу Закону №1697-VII принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів.

Ураховуючи наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набрання чинності Законом №1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону №1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону №1697-VII.

Таким чином суд вважає до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Зазначені висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду щодо застосування статті 50-1 Закону №1789-ХІІ та статті 86 Закону №1697-VII у аналогічних правовідносинах, висловленою у постанові від 21 грудня 2021 року у справі №580/5962/20 та Верховного Суду від 30 грудня 2021 року у справі №500/101/21 та від 12 січня 2022 року у справі №140/16989/20, від 30 березня 2023 року у справі №580/5239/20.

Таким чином, на час здійснення пенсійним органом перерахунку пенсії позивачу на виконання рішення суду від 29.10.2021 у справі №640/9615/20 стаття 50-1 Закону №1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1697-VII у частині перерахунку пенсії втратила чинність.

З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону №1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Резюмуючи викладене, суд вважає відсутніми підстави для зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві здійснити перерахунок пенсії позивачу виходячи з розрахунку 84% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 23.03.2020 №21-478зп.

Що стосується обмеження пенсії максимальним розміром, суд відмічає наступне.

За змістом статті 2 Закону № 3668-VI (який набрав чинності 01.10.2011) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.

При цьому абзацом першим пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.

На думку суду, положення пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону № 3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.

Закон № 1789-ХІІ втратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом № 1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Ураховуючи наведене, з моменту набрання чинності Законом № 1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.12.2021 у справі № 580/5962/20 відступив від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 589/3997/16-а у подібних правовідносинах та сформував правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом № 3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII.

З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Отже, позовні вимоги в частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.03.2023 у справі №520/5239/20.

Між тим, суд нагадує, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.10.2021 у справі №640/9615/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 13.12.2019 здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії за вислугу відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 23.03.2020 №21-478зп, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Як вже було вказано судом вище, ГУ ПФУ в м. Києві на виконання рішення суду у справі №640/9615/20 здійснено перерахунок пенсії позивачу, з урахуванням положень статті 86 Закону №1697-VII, виходячи із 60% розміру місячної заробітної плати на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 23.03.2020 №21-478зп.

З листа від 18.08.2022 №17590-172022/М-02/8-2600/22 слідує, що для обрахунку пенсійним органом місячної заробітної плати позивача ГУ ПФУ в м. Києві взято суму 42100,00 грн.

Разом з цим, суд вказує, що у довідці Офісу Генерального прокурора від 23.03.2020 №21-478зп розмір заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами, чинними на 06.09.2017 за відповідною (прирівняною) посадою старшого слідчого в ОВС зазначено на рівні 47650,40 грн., а не 42100,00 грн., як про те вказує пенсійний орган.

Отже, розмір пенсії позивач мав становити 28590,24 грн., а не 25260,00 грн.

Разом з цим, вказані обставини не впливають на вирішення спору по суті, адже виходячи із правової позиції, яка викладена судом вище, розмір пенсії позивача не може становити більше десяти прожиткових мінімумів, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Відтак, суд погоджується із подальшим розрахунком пенсії позивача, який зазначений пенсійним органом в листі від 18.08.2022 №17590-172022/М-02/8-2600/22, а саме, що з 13.12.2019 розмір пенсії становить 16380,00 грн., з 01.07.2020 17120,00 грн., з 01.12.2020 17690,00 грн., з 01.07.2021 18540,00 грн., з 01.12.2021 19340,00 грн., з 01.07.2022 20270,00 грн.

Що ж стосується наданого позивачем висновку судового експерта №193 від 14.10.2022 (т. 1, а.с. 40-49), суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 1 статті 104 КАС України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Згідно з частиною 6 статті 104 КАС України у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Суд звертає увагу на те, що висновок судового експерта №193 від 14.10.2022 не містить в собі інформації, що він підготовлений для подання до суду.

Більше того, за правилами частини 1 статті 108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Суд вказує, що на аркуші 11 висновку експерта, останній при обрахунку розміру пенсії позивача застосовує відсоткове значення на рівні 84% та в подальшому на 12 аркуші відповідного висновку зазначає, серед іншого про невірне застосування пенсійним органом % від середнього заробітку для обрахунку належного розміру пенсії, а саме 60% замість 84% (т. 1, а.с. 75).

Дані висновки судового експерта суд відхиляє, адже останні не корелюються із нормами права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Також не можуть бути взяті до уваги посилання судового експерта щодо неврахування пенсійним органом постанови Дарницького районного суду міста Києва від 18.07.2016 у справі №753/10705/16-а в частині обмеження пенсії максимальним розміром з аналогічних підстав.

Подальші розрахунки судового експерта не можуть бути визнані судом обґрунтованими, оскільки останнім не було враховано нормативно-правове регулювання спірних правовідносин.

Суд частково погоджується з висновком судового експерта в частині обрання пенсійним органом неправильної бази обрахунку пенсії позивача, однак як вже було вказано судом вище, дані обставини не мають визначального значення для вирішення спору по суті, оскільки пенсія позивача станом на час виникнення спірних правовідносин підлягала обмеженню максимальним розміром.

Отже, наданий позивачем висновок судового експерта №193 від 14.10.2022 не є та не може бути підставою для задоволення адміністративного позову та відхиляється судом з підстав, які наведені вище.

Вирішуючи позовні вимоги в частині:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладеного у листах №2600-0504-8/88824 від 27.07.2022 та №17590-17202/М-02/8-2600/22 від 18.08.2022;

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладеного у листах №2600-0504-8/88824 від 27.07.2022 та №17590-17202/М-02/8-2600/22 від 18.08.2022, щодо утримання 20% належної позивачу пенсії, починаючи з 01.09.2022 в рахунок погашення надміру виплаченої позивачу пенсії за період з 13.12.2019 по 31.07.2022;

- скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладеного у листах №2600-0504-8/88824 від 27.07.2022 та №17590-17202/М-02/8-2600/22 від 18.08.2022 про утримання надміру виплаченої за період з 13.12.2019 по 31.07.2022 суми пенсії, що складає 60614,71 грн, суд вказує про таке.

Аналіз окреслених вище листів, у взаємозв`язку із наявними документами в матеріалах справи вказує на те, що після перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду у справі №640/9615/20 розмір пенсії позивача зменшився.

Дані обставини випливають безпосередньо із заяви позивача від 08.08.2022 (т. 1, а.с. 36), з якої слідує, що він у період з 03.12.2015 по 31.07.2022 отримував пенсію у розмірі 19810,08 грн.

Даний розмір пенсії обчислений пенсійним органом на виконання постанови Дарницького районного суду міста Києва у справі №753/10705/16-а.

Натомість перерахунок, який в подальшому було проведено пенсійним органом, здійснювався вже на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/9615/20, резолютивна частина якого не передбачала ані вимог зобов`язального характеру в частині перерахунку пенсії позивача виходячи із 84% сум його місячної заробітної плати, вказаної у відповідній довідці, ані щодо здійснення такого перерахунку без обмеження пенсії максимальним розміром.

Суд нагадує, що внаслідок здійснення перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду у справі №640/9615/20 з 13.12.2019 його розмір пенсії становить 16380,00 грн., з 01.07.2020 17120,00 грн., з 01.12.2020 17690,00 грн., з 01.07.2021 18540,00 грн., з 01.12.2021 19340,00 грн., з 01.07.2022 20270,00 грн.

Саме внаслідок здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за його вимогою, на виконання рішення суду, в межах виконавчого провадження виникли обставини виплати йому пенсії у більшому розмірі, за минулий період, починаючи з 13.12.2019.

Згідно із статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV, у редакції чинній станом 27.07.2022 та 18.08.2022) суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

У той же час, положеннями статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) регламентовано, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

В усіх випадках звернення стягнень на пенсію за пенсіонером зберігається не менш як 50 процентів належної пенсії.

У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Аналіз вказаного дає суду підстави дійти до висновку, що суми пенсій, виплачені надміру, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку виключно у разі зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

При цьому Закон № 1788-XII визначає, що відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Разом з цим, як Законом № 1058-IV так і Законом № 1788-XII для прийняття пенсійним органом такого рішення необхідна наявність ознак зловживань пенсіонера, таких як: подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо.

У той же час постановою Правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 №6-4, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 за №374/695, затверджено Порядок повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення (далі Порядок №6-4), який визначає механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення.

Пунктом 2 Порядку №6-4 передбачено, що переплата пенсії - сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій), виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.

Згідно із пунктом 3 Порядку №6-4 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1).

Додатком 1 до Порядку №6-4 затверджено форму рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій.

Суд вказує, що матеріали справи не містять в собі рішення пенсійного органу про утримання надміру виплачених сум пенсій, прийнятого за формою, встановленою Додатком 1 до Порядку №6-4.

У той же час, суд наголошує, що матеріали адміністративної справи не містять в собі належних та достатніх доказів на підтвердження отримання позивачем надміру виплачених сум пенсій внаслідок зловживання з його боку, наявність ознак чого є необхідним для застосування положень Закону № 1058-IV та Закону № 1788-XII.

Суд відмічає, що розмір пенсії, встановлений пенсійним органом позивачу на рівні 19810,08 грн. обумовлений виконанням постанови Дарницького районного суду міста Києва від 18.07.2016 у справі №753/10705/16-а, та подальше зменшення її розміру внаслідок здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання вже іншого рішення суду не можливо трактувати, як зловживання з боку позивача.

Відтак, на переконання суду, різниця між розміром пенсії, яка обчислена на виконання постанови Дарницького районного суду міста Києва від 18.07.2016 у справі №753/10705/16-а, та між перерахованою пенсією на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.10.2021 у справі №640/9615/20 не є підставою для застосування до позивача положень статті 50 Закону № 1058-IV.

Отже, суд вважає, що дії відповідача щодо здійснення відрахувань у розмірі 20% від сум пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.09.2022 є протиправними.

Разом з цим, на переконання суду, в цій частині позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, адже листи №2600-0504-8/88824 від 27.07.2022 та №17590-17202/М-02/8-2600/22 від 18.08.2022 не є за своєю суттю рішеннями про утримання надміру виплачених сум пенсій, прийнятими пенсійним органом за формою встановленою Додатком 1 до Порядку №6-4.

Таким чином, позовні вимоги в окресленій частині підлягають задоволенню у спосіб, який вказаний судом вище, а саме шляхом визнання протиправними дій ГУ ПФУ в м. Києві щодо здійснення відрахувань у розмірі 20% від сум пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.09.2022.

Як наслідок, суд вважає наявними правові підстави для зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 безпідставно утриманих сум з його пенсії, починаючи з 01.09.2022.

Згідно із частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Підсумовуючи вищевикладене, повно та всебічно проаналізувавши матеріали адміністративної справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Згідно із частиною 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як слідує з матеріалів справи позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1984,80 грн. (квитанція №1596-3989-9357-9478 від 09.12.2022 (т. 1, а.с. 53); квитанція №4503-8460-8021-2481 від 09.12.2022 (т. 1, а.с. 54)).

Отже, враховуючи часткове задоволення адміністративного позову, сума судового збору, яка підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача становить 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в :

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо здійснення відрахувань у розмірі 20% з пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.09.2022.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 безпідставно утриманих сум з його пенсії, починаючи з 01.09.2022.

4. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, б. 16, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.