Справа № 420/3712/24
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3712/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 1 квітня 2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 3696 від 13 травня 2022 року, виходячи з 90 відсотків грошового забезпечення та обмеження максимального розміру пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 1 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 3696 від 13 травня 2022 року, виходячи з 90 відсотків грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не нарахування та несплати ОСОБА_1 щомісячної доплати в сумі 2000 гривень, що встановлена Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з та в подальшому установити та здійснити 1 липня 2021року щомісячну доплату до призначеної раніше пенсії ОСОБА_1 в сумі 2000,00 гривен, що встановлена Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.202Іроку № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач протиправно зменшив відсоток грошового забезпечення з 90% до 80% та обмежив виплату пенсії максимальним розміром з 01.04.2019 року, а також не нарахував та не виплатив щомісячну доплату в сумі 2000 гривень на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" з 01.07.2021 року. Позовні вимоги просить задовольнити.

За змістом відзиву, відповідач позовні вимоги не визнає та у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що відсотковий розмір пенсії був зменшений на підставі ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" 09.04.1992 p. № 2262-XII, у редакції на момент здійснення перерахунку. Обмеження максимального розміру до пенсії позивача не застосовуються. Після виконання рішення суду від 31.10.2022 року розмір пенсії позивача збільшився більше ніж на 2000 грн, тому виплату доплати на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб припинено. Пенсійний орган вважає, що пенсія позивачеві виплачується у належному розмірі.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд установив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в місті Києві.

З 30.03.2007 року позивачеві призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 90% грошового забезпечення, із урахуванням 37 років вислуги.

З 06.12.2018 року позивача переведено на пенсію по інвалідності на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 80% грошового забезпечення.

З 01.04.2019 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 року по справі № 420/14053/22 позивачу перераховано пенсію на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 3696 від 13.05.2022 року, наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 05.03.2019 року. Пенсія по інвалідності обрахована у розмірі 80% грошового забезпечення.

З 01.07.2021 року позивачу нараховано щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб.

Після проведеного у квітні 2023 року перерахунку пенсії на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 року по справі № 420/14053/22 виплату щомісячної доплати припинено.

З 01.04.2019 року, після здійснення перерахунку у квітні 2023 року, розмір пенсії позивача обмежено на підставі ч. 1 ст. 2 Закону № 3668-VI - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, що підтверджується протоколами перерахунку пенсії.

Позивач вважає такі дії протиправними, тому звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи цей спір суд керувався наступними приписами законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 13 Закону №2262-ХІІ, у редакції чинній на час призначення позивачеві пенсії за вислугу років, передбачала, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Разом із тим, станом на дату переведення позивача на пенсію по інвалідності 06.12.2018 року статтею 21 Закону №2262-ХІІ передбачалось, що пенсії по інвалідності (ІІ група) військовослужбовцям, особам з інвалідністю внаслідок війни, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються у розмірі 80 процентів грошового забезпечення.

При призначенні пенсії позивачеві за вислугу років норма статті 21 Закону №2262-ХІІ, також, передбачала пенсію по інвалідності у розмірі 80% грошового забезпечення.

Враховуючи наведене, вимога щодо відсоткового розміру пенсії позивача з 01.04.2019 року є безпідставною, оскільки такий розмір відповідає нормам Закону №2262-ХІІ.

Окрім того, підстави для здійснення перерахунку пенсії за вислугу років з 01.04.2019 року відсутні, оскільки з 06.12.2018 року позивач отримує інший вид пенсії.

Таким чином, вимоги в частині перерахунку пенсії з 1 квітня 2019 року за вислугу років на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 3696 від 13 травня 2022 року, виходячи з 90 відсотків грошового забезпечення задоволенню не підлягають.

Вирішуючи спір в частині обмеження пенсії максимальним розміром суд дійшов наступного висновку.

Згідно із Законом України від 24 грудня 2015 року №848-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" ст. 43 Закону №2262-XII доповнено ч. 7, згідно із якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року.

Згідно із п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, зокрема, ч. 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року не чинною є ч. 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01 січня 2017 року, у ч. 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" слова і цифри "у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-XII відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Отже, внесені Законом України від 06 грудня 2016 року №1774 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до ч.7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Виходячи з наведеного, обмеження пенсії позивача максимальним розміром є протиправним.

Крім того, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ст. 1-1 Закону України №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Закон України №2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Суттєвою є обставина, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося ч. 7 ст. 43 Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20 грудня 2016 року, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень Закону України №3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону №2262-XII.

На підставі викладеного, суд вважає неправомірними дії відповідача щодо застосування при перерахунку пенсії позивача Закону №3668-VI.

Застосування положень Закону №3668-VI по відношенню до військовослужбовців призведе до нехтування висновками Конституційного Суду України, висловленими у Рішенні від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає ст. 17 Конституції України.

Висновки по даній справі не спростовують можливість застосування норм Закону України №3668-VI до осіб, щодо яких положення про обмеження виплати пенсії в максимальному розмірі встановлено іншими спеціальними Законами, які у встановленому порядку неконституційними не визнано.

Вказана вище правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 09 листопада 2020 року у справі №813/678/18, яку суд відповідно до положень ч. 5 ст. 242 КАС України враховує при вирішенні спору та застосуванні норм права, які регулюють спірні правовідносини.

З огляду на викладене, дії ГУ ПФУ в Одеській області по обмеженню пенсії позивача починаючи з 01.04.2019 року максимальним розміром є протиправними, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

З приводу щомісячної доплати на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб суд зазначає таке.

З метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб, 14.07.2021 року Кабінет Міністрів України ухвалив постанову № 713, пунктом 1 якої установив з 01.07.2021 року особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 року відповідно до Закону № 2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018 року, щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018 року, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 року або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018 року, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 грн., щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01.07.2021 року.

Таким чином, обставиною, що виключає обов`язок пенсійного органу виплатити позивачу щомісячну доплату в розмірі 2000 грн, встановлену Постановою № 713, має бути факт підвищення грошового забезпечення військовослужбовця за відповідною посадою, внаслідок якого (після проведення перерахунку) розмір пенсії позивача збільшиться на 2000 грн.

Як встановлено судом перерахунок пенсії позивача після 01.03.2018 року був зумовлений набранням законної сили судовим рішенням, а не підвищенням грошового забезпечення військовослужбовців за відповідною посадою.

Відповідно до пояснювальної записки до проекту постанови № 713 метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018, які мають місце після перерахунку пенсії.

Прийняття постанови зумовлено тим, що в червні 2021 року в осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсію призначено відповідно до Закону № 2262-ХІІ, завершується період виплати частини коштів компенсації підвищеного розміру пенсії за 2016-2017 роки і підвищення розмірів пенсій з 2016 року для цієї категорії пенсіонерів не відбувалося. Сумарна виплата пенсії з цією доплатою з 01.07.2021 зменшилася до місячного розміру пенсії та середній розмір цієї виплати складає біля 2000,00 грн. Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 році, їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій в залежності від часу їх призначення складає більше 70 відсотків. Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема складають близько 2000,00-2700,00 грн.

Таким чином, внаслідок ухвалення цього нормативно-правового акта Уряду з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону № 2262-ХІІ до 01.03.2018 було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018.

Аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної постанови №713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 постанови № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

Таким чином, оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений ГУ ПФУ на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови № 713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття постанови № 713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018.

Такий правовий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, в аналогічній справі, що викладена у Постанові від 08 листопада 2022 року у справі №420/2473/22.

Таким чином позовні вимоги в частині зобов`язання нарахувати та виплатити спірну доплату підлягає задоволенню.

Разом із тим, позивач просить про встановлення йому цієї доплати з 01.07.2021 року, однак, як встановлено судом, у період з 01.07.2021 року до квітня 2023 року позивачу виплачувалась така доплата. Окрім того, ця вимога виходить за межі шестимісячного строку звернення, який передбачений ст. 122 КАС України.

Таким чином, вимогу щодо доплати суд задовольняє частково, а саме за період, що не перевищує шестимісячний строк до дати подання позовної заяви (31.01.2024р.) і далі, тобто з 31 липня 2023 року.

Такий висновок відповідає позиції Верховного Суду у Постанові від 21.02.2024 року № 240/27663/23 щодо строку звернення до суду у таких спорах.

Судовий збір розподілу не підлягає, оскільки позивач звільнений від його сплати.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 доплати до пенсії згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб з 31.07.2023 року та обмеження пенсії максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з 31.07.2023 року щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 14.07.2021 року №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, в повному обсязі, без обмеження пенсії максимальним розміром з 01.04.2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов