Справа № 120/5976/24
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

10 травня 2024 р. Справа № 120/5976/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Жданкіна Наталія Володимирівна, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право на звернення до адміністративного суду. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб та повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтями 160, 161 КАС України.

Норми статей 160, 161 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим недотримання положень даних норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Разом із тим, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильно сформованого змісту позовних вимог залежить і ефективність судового захисту, позаяк суд розглядає адміністративні справи лише в межах позовних вимог.

Так, обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України.

В даному ж випадку, як слідує із змісту прохальної частини позовної заяви, предметом оскарження за даним позовом є наступні позовні вимоги:

1. Визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не здійснення перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 та невиплати компенсації втрати частини доходу.

2. Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу з січня 2011 року.

В той же час, зі змісту прохальної частини позовної заяви є незрозумілим, відповідно до якої норми закону позивач просить суд зобов`язати відповідача провести їй перерахунок призначеної їй пенсії, а також за який саме період часу позивач вважає за потрібне зобов`язати відповідача здійснити відповідний перерахунок.

Крім того, в прохальній частині не конкретизовано за який саме період часу (із зазначенням початкової та кінцевої дати) позивач вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснити виплату компенсації втрати частини доходу.

З огляду на викладені вище обставини, позивачу слід уточнити зміст заявлених позовних вимог.

В контексті наведеного, необхідність чіткого формулювання заявлених позовних вимог напряму пов`язано із можливістю суду визначитись із дотриманням позивачем встановлених ст. 122 КАС України строку звернення до суду з даним позовом.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Так, п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру ставка судового збору для фізичної особи становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 3028,00 грн.

Таким чином, ставка судового збору за подання адміністративного позову із однією вимогою немайнового характеру становить 1211,20 грн.

В даному випадку, позивачем заявлено дві самостійних вимоги немайнового характеру, а саме:

- щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії;

- щодо зобов`язання виплатити компенсацію втрати частини доходу.

Відповідно, за подання даного позову позивач повинен сплатити судовий збір в сумі 2422,40 грн.

В силу ч. 8 ст. 160 КАС України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Так, разом з позовною заявою представником позивача подано клопотання про відстрочення сплати судового збору з огляду на майновий стан його довірителя. Зазначив, що в позивача за період з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року позивач не отримувала доходу, на підтвердження чого надав Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 28.03.2024, в якому зазначено про відсутність в податкового органу інформації щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) позивачу доходу за період з І кварталу 2023 року по ІV квартал 2023 року.

Перевіривши доводи клопотання, суддя не вбачає підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір").

Отже, в силу приписів закону суд може відстрочити сплату судового збору за його клопотанням і однією з підстав для цього є майновий стан особи.

Водночас визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

В цьому контексті важливо зазначити, що сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що судовий збір має бути розумним, тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Оскільки невиправдано великий їх розмір, який не враховує фінансове положення заявників, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя (див. справу "Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії").

Окрім того, у своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу на необхідність дотримання балансу між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи з однієї сторони та правом заявника на доступ до правосуддя з іншої. Для того, щоб гарантувати такий справедливий баланс, та, власне, зберегти безперебійне функціонування судової системи, суди мають можливість звільнити від судового збору тих заявників, які можуть довести свою погану фінансову ситуацію.

Таким чином, питання фінансової спроможності заявника сплатити судовий збір є обов`язковим для врахування та має вирішуватись судом з огляду на обставини конкретної справи та надані заявником докази.

Так, позивачем в позовній заяві заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору до якого долучено Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 28.03.2024, в якому зазначено про відсутність в податкового органу інформації щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) позивачу доходу за період з І кварталу 2023 року по ІV квартал 2023 року.

Поряд із цим, матеріали позовної заяви свідчать про те, що протягом 2023 року позивач отримувала пенсію в розмірі 2263,34 грн. кожного місяця, що підтверджується довідкою ГУ ПФУ у Вінницькій області від 13.12.2023. Також, зі змісту доданого до позовної заяви листа ГУ ПФУ у Вінницькій області від 18.12.2023 за №0200-05-02-8/126218 слідує, що в травні 2023 року позивач отримала дохід в розмірі 22633,40 грн. пенсійних виплат за період з 01.08.2022 по 31.05.2023.

Отже, додані до матеріалів позовної заяви документи суперечать наведеним в мотивувальній частині позову твердженням представника позивача щодо неотримання його довірителем доходу в 2023 році.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача про звільнення його довірителя від сплати судового збору.

Водночас інших доказів на підтвердження наявності пільг щодо сплати судового збору, передбачених статтею 5 Закону України "Про судовий збір", до позовної заяви не додано.

За правилами, визначеними частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене вважаю, що дану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків шляхом:

- уточнення змісту заявлених позовних вимог;

- або надати належні і допустимі докази на підтвердження свого майнового стану та неможливості сплати судового збору за подання позову, або 2) надати докази сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. за наступними реквізитами: одержувач: ГУК у Він, обл./м.Вінниця/22030101, , банк: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA4002856, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 КАС України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Запропонувати позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна