Справа № 460/4786/24
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
07 травня 2024 року м. Рівне№460/4786/24
Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Щербаков В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Львів), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Львів) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій та перевіривши на предмет відповідності позовної заяви вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України,
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Львів), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Львів), в якому позивач просить суд :
- визнати протиправною бездіяльність Відповідачів щодо не виконання рішення суду
№ 460/1664/20 від 08.04.2021, яке набрало законної сили в той же день, щодо «не виплати пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (в первинній редакції) на підставі довідки Військової прокуратури Західного регіону України від 11 лютого 2020 року № 79 з урахуванням отриманих сум, починаючи з 13 грудня 2019 року і прийняттю рішення про закриття виконавчого провадження.
- зобов`язати відповідачів розглянути подані мною звернення, скасувати постанову від 23.11.2021 року про закінчення виконавчого провадження № 66789709 від 15.09.2021 року по виконанню виконавчого листа № 460/1664/20 від 14.06.2021 року Рівненського окружного адміністративного суду, та провести всі виконавчі дії відповідно до діючого законодавства, в тому числі Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Постанов Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845, від 03.09.2014 № 440 , тощо і детально проінформувати мене про це у письмовому вигляді.
- зобов`язати відповідачів вжити заходів реагування до боржника (третьої особи ГУ ПФУ в Рівненський області) за ухилення від виконання виконавчого листа від 14.06.2021 року по виконанню рішення суду у справі № 460/1664/20.
Перевіривши матеріали позовної заяви в порядку ст.171 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), суддя встановив, що адміністративний позов подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України.
Судом встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.160-161 КАС України, з огляду на наступне.
Згідно з п.2 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Позивач у позовній заяві визначив відповідачем:
При цьому, суд зауважує, що за змістом інформації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зазначений в позовній заяві Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Львів), юридична адреса якого вул.Замкова, 29, м.Рівне є структурним підрозділом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, юридична адреса Грюнвальдська, 11, м.Івано-Франківськ.
Тому, позивачем в порушення вимог п.2 ч.5 ст.160 КАС України зазначено не точні дані (інформацію) про відповідачів.
Крім таких вимог, відповідно до пунктів четвертого та п`ятого частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
За результатом аналізу поданої позовної заяви суд роз`яснює позивачу, що зміст позову це частина позову, яка, з одного боку, відображає вид судового захисту, а саме звернену до суду вимогу позивача щодо застосування конкретних способів захисту порушеного, оспорюваного чи невизнаного права; відповідно до змісту позовних вимог встановлюються межі судового розгляду і предмет доказування. З іншого боку, зміст позовних вимог складають матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, щодо яких суд повинен ухвалити рішення.
При цьому обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не можуть бути лише самі по собі посилання позивача на неправомірність дій відповідача по відношенню до позивача без зазначення у чому виявилась їх дія чи то вплив на права, свободи чи інтереси позивача. Такими обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що між сторонами існують правовідносини і що внаслідок певних дій (бездіяльності) відповідача ці відносини стали спірними. В свою чергу, від характеру спірних правовідносин залежить правова кваліфікація спору.
З прохальної частини позовної заяви вбачається. що позивач просить суд
- визнати протиправною бездіяльність Відповідачів щодо не виконання рішення суду № 460/1664/20 від 08.04.2021, яке набрало законної сили в той же день, щодо «не виплати пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (в первинній редакції) на підставі довідки Військової прокуратури Західного регіону України від 11 лютого 2020 року № 79 з урахуванням отриманих сум, починаючи з 13 грудня 2019 року і прийняттю рішення про закриття виконавчого провадження.
- зобов`язати відповідачів розглянути подані мною звернення, скасувати постанову від 23.11.2021 року про закінчення виконавчого провадження № 66789709 від 15.09.2021 року по виконанню виконавчого листа № 460/1664/20 від 14.06.2021 року Рівненського окружного адміністративного суду, та провести всі виконавчі дії відповідно до діючого законодавства, в тому числі Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Постанов Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845, від 03.09.2014 № 440 , тощо і детально проінформувати мене про це у письмовому вигляді.
- зобов`язати відповідачів вжити заходів реагування до боржника (третьої особи ГУ ПФУ в Рівненський області) за ухилення від виконання виконавчого листа від 14.06.2021 року по виконанню рішення суду у справі № 460/1664/20.
Звертаючись до суду з вимогами про визнання протиправною бездіяльності щодо не виконання рішення суду № 460/1664/20 від 08.04.2021, а також бездіяльності щодо винесення постанови про закриття виконавчого провадження, позивач не вказує коректного суб`єкта владних повноважень до якого сформовані позовні вимоги.
Крім того, проаналізувавши зміст позовної заяви суд дійшов висновку, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів у неналежний спосіб, шляхом заявлення лише позовних вимог про зобов`язання вчинення певних дій (розгляду звернень) без оскарження водночас відповідних дій або бездіяльності відповідача як суб`єкта владних повноважень.
Суд також зауважує, що позивач просить про зобов`язання відповідачів розглянути подані звернення без жодного конкретного зазначення яких саме звернень, їх реквізитів, що унеможливлює з`ясування права, за захистом якого позивач звертається до суду та визначення спірних правовідносин.
Виділення змісту позову має важливе практичне значення, оскільки дозволяє встановити межі дослідження обставин справи під час судового розгляду і ухвалити конкретне, повне і доступне рішення, що є підставою для ефективного та швидкого відновлення порушеного права.
Суд звертає увагу на положення частини першої статті 5 КАС України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
При цьому суд окремо звертає увагу на необхідності дотримання положень частини першої статі 172 КАС України, відповідно до якої в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Разом з тим, порушення правил об`єднання позовних вимог є підставою для повернення позовної заяви відповідно до пункту шостого частини четвертої статті 169 КАС України.
У зв`язку з цим суд пропонує позивачу провести зміст позовних вимог у відповідність до визначених КАС України способів захисту прав та інтересів осіб у публічно-правових спорах.
Щодо строків звернення до суду.
Суд зауважує, що за правилами частини першої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Так, пунктом 1 частини другої статті 287 КАС України встановлено, що позовну заяву щодо оскарження рішення, дій чи бездіяльності приватного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Спірна постанова прийнята відповідачем 23.11.2021 року.
Натомість, до суду з даним позовом позивач звернувся 04.05.2024 року шляхом його в підсистемі "Електронний суд".
При цьому, у позовній заяві позивач зазначає, що звертався зі скаргою на ім`я відповідача 29.02.2024, в якій просив скасувати вищезазначену поставу.
Наведене свідчить, що щонайменше 29.02.2024 позивачу було достеменно відомо про порушення його прав, а відтак при зверненні до суду останнім порушено строк звернення з цим позовом.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
В прохальній частині позовної заяви позивач просить суд поновити пропущений строк звернення до суду, однак причин пропуску строку звернення до суду зміст позовної заяви не містить, як і не містить доказів поважності причин пропуску строку звернення.
Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі іменується Закон України №3674-VI).
За приписами частини першої статті 4 Закону України №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Частиною 2 статті 4 Закону № 3674 встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання позову до адміністративного суду.
Так, за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлена ставка судового збору, яка становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1211,20 грн; за подання до адміністративного позову майнового характеру фізичною особою встановлено ставку - 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,0 грн.
Суд зауважує, що вимога про визнання протиправними акта, дій чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати чи визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.
Оскільки суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача сформульовані не чітко, вказане позбавляє можливості здійснити розрахунок суми судового збору. яка підлягає сплаті.
Враховуючи викладене, за відсутності підстав для звільнення від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви з майновими/немайновими вимогами позивачу слід сплатити встановлену суми судового збору з розрахунку за кожну вимогу майнового/немайнового характеру.
У позовній заяві позивачем зазначено, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір.
Пунктом 8 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.
На підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору за вищезазначеним пунктом позивачем до матеріалів позовної заяви долучено посвідчення серії НОМЕР_1 , зі змісту якого вбачається, що пред`явник цього посвідчення є інвалідом 3 групи і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.
Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.
Згідно з п.2 ч.2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.
Отже, від сплати судового збору на підставі п.8 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.
Проте позивачем не надано до суду доказів стосовно того, що саме він є особою з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та членом сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, або є прирівняною до зазначених осіб у встановленому порядку особи.
При цьому, суд зазначає, що особи з інвалідністю 3 групи, які мають право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни третьої групи, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у встановленому порядку не прирівнюються до осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни.
Отже, від сплати судового збору на підставі п.8 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи, а не особи з інвалідністю 3 групи, які мають право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни третьої групи.
Окрім цього, ст. 5 Закону України "Про судовий збір" пільг щодо сплати судового збору для інвалідів 3 групи, ветеранів війни - інвалідів війни не встановлено.
Отже, положення п.8 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" не розповсюджуються на позивача.
Таким чином, з урахуванням зазначеного, у суду відсутні підстави вважати, що позивач підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п.8 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" та у зв`язку із тим, що він є інвалідом ІІІ групи.
За приписами частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи викладені обставини, суд вбачає наявність підстав для залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для подання до суду:
- належним чином оформленої позовної заяви із визначенням суб`єктного складу та зазначенням інформації відповідно до п.2 ч.5 ст.160 КАС України, точним викладом змісту позовних вимог (додавши докази направлення іншим учасникам справи) з врахуванням висновків суду,
- документа про сплату судового збору за кожну вимогу майнового/немайнового характеру відповідно до їх кількості.
- заяви про поновлення пропущеного строку звернення із зазначенням підстав для його поновлення, а також доказів поважності причин його пропуску.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Львів), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Львів) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної зави протягом десяти днів з дня вручення (отримання) ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту першого частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Копію даної ухвали надіслати позивачу.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя В.В. Щербаков