Справа № 420/1941/24
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/1941/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу адвоката Соколова Дмитра Сергійовича в інтересах Приватного акціонерного товариства «ІСРЗ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року, прийняте у складі суду судді Єфіменка К.С. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «ІСРЗ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «ІСРЗ» до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просив суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.12.2023 р. № 31834/15-32-04-08-20 про застосування до Приватного акціонерного товариства «ІСРЗ» штрафу на загальну суму 565 782,84 грн. (п`ятсот шістдесят п`ять тисяч сімсот вісімдесят дві гривні 84 копійки) грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «ІСРЗ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Соколов Дмитро Сергійович звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою в інтересах Приватного акціонерного товариства «ІСРЗ», в якій посилається на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а оскаржуване рішення винесено з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивач не мав можливості певний проміжок часу виконувати свої податкові зобов`язання у зв`язку із введенням правового режиму воєнного стану, веденням бойових дій, обстрілів країною агресором акваторії портів, блокуванням морського судноплавства, а також призупиненням діяльності підприємства та дії трудових договорів з працівниками. Апелянт зазначає, що зобов`язання по сплаті за податковими деклараціями з податку на додану вартість за січень-серпень 2022 року були виконані 30 вересня 2022 року, при цьому законодавством України до жовтня 2022 року не було передбачено Порядку дій щодо підтвердження неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України. Апелянт вважає, що порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість відбулося внаслідок обставин непереборної сили (форс- мажору), що є підставою для звільнення від відповідальності відповідно до підпункту 112.8.9. пункту 112.8 статті 112 Податкового кодексу України.

Апелянт також зауважує, що штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у період з 01.03.2020 і до останнього календарного дня місяця (включно), в якому завершується дія карантину не застосовуються. Крім того, апелянт посилається на наявність судового рішення по справі №420/22886/23, яким скасовано податкове повідомлення-рішення щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних відносно ПрАТ «ІСРЗ».

Представник відповідача надала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Приватне акціонерне товариство «ІСРЗ» є платником податку на додану вартість (індивідуальний податковий номер платника ПДВ 38).

18 жовтня 2023 року Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт «Про результати камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ІРСЗ» №28419/15-32-04-08-17/32333962 від 18.10.2023, яким встановлено, що в результаті проведення камеральної перевірки встановлено, що ПРАТ "ІСРЗ" () порушено терміни сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на додану вартість протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57, підпунктом 69.1 пунктом 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення», пунктом 203.2 статті 203 ПКУ, а саме несвоєчасно сплачено узгоджені податкові зобов`язання з ПДВ по деклараціях за січень, березень, квітень, травень, червень, липень 2022 року, серпень 2023 року в сумі 5660443,90 гривень.

ПРАТ "ІСРЗ" подано до ДПС України заперечення щодо Акту № 28419/15-32-04-08-17/32333962 від 18.10.2023 р., яка рішенням від 30.11.2023 року залишена без задоволення, а висновки акту без змін.

04 грудня 2023 року Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 31834/15-32-04-08-20, яким застосовано до ПРАТ "ІСРЗ" штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 565782,84грн.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення № 31834/15-32-04-08-20 протиправним, позивач звернувся до суду із позовною заявою про його скасування.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем порушено терміни сплати (перерахування) зобов`язання з ПДВ по деклараціях за січень, березень, квітень, травень, червень, липень 2022 року та серпень 2023 року, та відповідно податковим органом спірну суму штрафних (фінансових) санкцій до позивача застосовано цілком правомірно, при цьому позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження звернення до Головного управління ДПС з відповідним повідомленням про наявність форс-мажорних обставин, які унеможливили виконання обов`язку щодо реєстрації податкових накладних.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 201 Податкового кодексу України (далі ПК України), податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до пункту 121-1 статті 121 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що на платника податків покладено обов`язок щодо сплати суми податкового зобов`язання, зазначеної платником податку в поданій ним податковій декларації, у строк встановлений податковим законодавством, а за його недотримання передбачена податкова відповідальність.

Як встановлено під час камеральної перевірки, та не заперечується сторонами, ПРАТ «ІСРЗ» порушено терміни сплати (перерахування) зобов`язання з ПДВ по деклараціях за січень, березень, квітень, травень, червень, липень 2022 року та серпень 2023 року.

В свою чергу, апелянт не заперечує ані факту порушення термінів сплати податкових зобов`язань, зазначених в поданих податкових деклараціях, ані правильності визначення розміру штрафних санкцій, та в обґрунтування своєї правової позиції посилається на введення на території України карантину, в подальшому введення воєнного стану та неможливість внаслідок вказаних обставин виконувати податкові обов`язки.

Так, у зв`язку із набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX та Закону України від 13 травня 2020 року № 591-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» пункт 52-1 Перехідних положень ПК України викладений у наступній редакції:

«За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню».

Отже, пункт 52-1 Перехідних положень ПК України містив чітку вказівку на темпоральний критерій незастосування штрафних санкцій за вчинені відповідні порушення: з 1 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Законодавець шляхом внесення змін до ПК України запровадив мораторій на застосування штрафних санкцій, у тому числі за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в ЄРПН у відповідний період.

Необхідно зазначити, що карантин Кабінет Міністрів України установив на підставі постанови від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року.

Постановою від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Кабінет Міністрів України відмінив з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Разом з тим, до завершення карантину Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду справи триває.

З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 3 березня 2022 року № 2118-IX, який набрав чинності 7 березня 2022 року (далі - Закон № 2118-IX).

Цим Законом (набрав чинності 7 березня 2022) підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнений абзацом першим пункту 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Крім того, Законом № 2118-IX підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений і підпунктами 69.1 та 69.9 пункту 69 такого змісту:

- У випадку відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні;

- Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

З огляду на прийняття Закону України № 2142-IX від 24 березня 2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» у підпункті 69.1 слова «трьох місяців» замінені словами «шести місяців».

У подальшому Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12 травня 2022 року № 2260-IX (далі - Закон № 2260-IX), який набрав чинності 27 травня 2022 року.

У зв`язку із набранням чинності 27 травня 2022 року Закону № 2260-IX підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України викладено у такій редакції:

«У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику».

Відтак, з набранням чинності Законом № 2260-IX передбачене підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України звільнення від відповідальності поставлене в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язку, зокрема, щодо реєстрації у відповідному реєстрі податкових накладних.

Закон № 2260-IX підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнив положеннями, відповідно до яких у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Отже, з 27 травня 2022 року припинили застосовуватися положення законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, які поширювалися на правовідносини, що врегульовувались пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, чим спростовуються доводи апелянта у цій частині.

При цьому, колегія суддів зазначає, що норми ПК України не містять поняття наявності/ відсутності у платника податків можливості виконувати свій податковий обов`язок, критеріїв його визначення та порядку визначення неможливості виконувати податковий обов`язок та відсилають до порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Так, вказаний Порядок та перелік документів було затверджено наказом Міністерства фінансів України №225 від 29.07.2022 (набрав чинності 06.09.2022 року). Зазначеним спростовуються доводи апелянта щодо того, що законодавством до жовтня 2022 року не було передбачено Порядку дій щодо підтвердження неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

Цим Порядком визначено, зокрема, підстави неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) та правила надання заяви та документів, що доводять неможливість виконання податкових обов`язків тощо.

Згідно Порядку № 225 керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку на підставі відповідної заяви платника податків.

Колегія суддів зазначає, що податкове правопорушення щодо несвоєчасної сплати податкових зобов`язань, зазначених в поданих податкових деклараціях є триваючим порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем сплати таких зобов`язань, а припиняється таке порушення в день фактичної сплати грошового зобов`язання.

Таким чином, на момент фактичної сплати позивачем грошового зобов`язання згідно поданих ним податкових декларацій, нормами чинного законодавства був чітко регламентований порядок визначення неможливості виконувати податковий обов`язок, водночас матеріали свідчать, що позивач мав можливість подати не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність можливості своєчасного виконання податкового обов`язку із наданням підтверджуючих документів згідно переліку, однак такою можливістю не скористався.

Посилання апелянта, що зобов`язання по сплаті за податковими деклараціями з податку на додану вартість за січень-серпень 2022 року були виконані 30 вересня 2022 року колегія судді оцінює критично, оскільки 30 вересня 2022 року було встановленим граничним строком для подання заяви про неможливість виконання свого податкового обов`язку, а не граничним строком його виконання, і такі строки помилково ототожнюються апелянтом.

Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта, що позивач не мав можливості певний проміжок часу виконувати свої податкові зобов`язання у зв`язку із введенням правового режиму воєнного стану, веденням бойових дій, обстрілів країною агресором акваторії портів, блокуванням морського судноплавства, а також призупиненням діяльності підприємства та дії трудових договорів з працівниками, оскільки норми пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України передбачають звільнення від відповідальності, не тільки у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, а і за умови підтвердження неможливості виконання платником податків обов`язків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Посилання апелянта на наявність судового рішення по справі №420/22886/23, яким скасовано податкове повідомлення-рішення щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних відносно ПрАТ «ІСРЗ» колегія суддів оцінює критично, оскіли вкзане рішення не має преюдиційного характеру відносно дано справи, та ухвалене за відмінних фактичних обставин

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 04.12.2023 р. № 31834/15-32-04-08-20 Головне управління ДПС в Одеській області діяло на підставі приписів Податкового кодексу України та у межах своїх повноважень, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Соколова Дмитра Сергійовича в інтересах Приватного акціонерного товариства «ІСРЗ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року по справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «ІСРЗ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко