Справа № 440/2486/23
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 травня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/2486/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С.., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі у справі №440/2486/23 позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 по справі №440/2486/23 позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_2 у нарахуванні та виплати з 01.01.2022 доплати до пенсії згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити з 01.01.2022 ОСОБА_2 щомісячну доплату відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" з урахуванням раніше виплачених сум.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

29.04.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі № 440/2486/23 з ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 .

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи раніше визначеному складу суду передано судді Бойку С.С.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 вказану заяву про заміну стягувача у виконавчому листі у справі призначено до розгляду у судовому засіданні на 12:15 08 травня 2024 року.

У судове засідання з розгляду заяви про заміну стягувача у виконавчому листі заінтересована особа, яка звернулася із заявою, та представники учасників справи не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду заяви.

Від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшла заява про розгляд справи без його участі.

За змістом частини другої статті 379 КАС України суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З огляду на положення наведеної норми, суд визнав за можливе розглядати заяву про заміну стягувача у виконавчому листі за відсутності заінтересованої особи, яка звернулася із заявою, та учасників справи.

Виходячи з положень пункту 10 частини першої статті 4 та частини дев`ятої статті 205 КАС України, заява про заміну стягувача його правонаступником розглянута судом у порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі приписів частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши матеріали справи та заяви, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від Полтавського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 по справі №440/2486/23 позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_2 у нарахуванні та виплати з 01.01.2022 доплати до пенсії згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити з 01.01.2022 ОСОБА_2 щомісячну доплату відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" з урахуванням раніше виплачених сум.

Виконавчі листи ОСОБА_2 не отримував.

Відповідно до частини 1 статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Вказані положення адміністративного процесуального законодавства кореспондуються із приписами частини 5 статті 15 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року №1404-VIII, згідно яких у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За загальним правилом, наведеним у частині 1 статті 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, процесуальне правонаступництво означає зміну персонального складу учасників спору. Процесуальне правонаступництво можна визначити як заміну сторони чи третьої особи у спірних або встановлених судом правовідносинах внаслідок зміни суб`єктів права або обов`язку в правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво застосовується лише щодо сторін правовідносин та можливе в будь-якій стадії процесу і у будь-якому виді провадження.

Залежно від обсягу правонаступництва розрізняють універсальне (повне) і сингулярне (часткове) правонаступництво. Універсальне правонаступництво настає у разі смерті громадянина і припинення юридичної особи, а сингулярне - заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

В контексті спірного питання, суд враховує, що за визначенням, наведеним у статті 1 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII, виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, спрямованою на примусове виконання рішень.

Таким чином, провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження та мають розглядатися як цілісний процес.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження являє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

При цьому, Закон України від 02.06.2016 року №1404-VIII не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, надає можливість виправлення судом невідповідності виконавчого документа вимогам за заявою стягувача (абзац 2 частини 4 статті 4 цього Закону).

Отже, з огляду на положення частини 1 статті 52 КАС України, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений виконавчий лист до примусового виконання.

Таким чином, суд зобов`язаний розглянути питання про заміну стягувача у виконавчому листі у справі №440/2486/23 незважаючи на те, що виконавчий лист не видавався у цій справі.

Згідно Свідоцтва від 26.09.2023 Серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До суду надано довідку Першої полтавської державної нотаріальної контори про відкриття спадкової справи №112/2023 щодо майна померлого ОСОБА_2 , в якій зазначено, що згідно матеріалів спадкової справи спадкоємцем за законом, є онука померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інформація про будь-яких інших спадкоємців які б прийняли спадщину відсутня.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

За приписами ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з частиною першої статті 91 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ) суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини 3 статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

У контексті наведених вище положень статей 1, 15 Закону №1404-VIII слід зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону. При цьому, виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

Цей Закон не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац другий частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII).

У рішенні Європейського суду з прав людини "Матківська проти України" від 12.03.2009р. зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 31.01.2018 у справі №2а/945/2010 (6-а/195/7/17) суд враховує, що розширене тлумачення ч. 1 ст. 264 КАС України узгоджується зі змінами щодо заміни сторони виконавчого провадження, які відбулися з прийняттям Закону від 03.10.2017 Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів, яким КАС України викладено у новій редакції (діє з 15.12.2017). Зокрема, у ст. 379 у порівняні зі ст. 264 КАС України у попередній редакції, з`явилася частина 4 такого змісту: Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 29.06.2004 у справі Півень про України визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

Отже, виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, тлумачити статтю 379 КАС України слід у дусі Конвенції та забезпечення ефективності захисту порушених прав, як норму, яка надає суду можливість контролювати виконання судових рішень, усувати перешкоди та сприяти виконанню. При цьому відсутність виконавчого провадження на час звернення із заявою про заміну сторони не є матеріально-правовою перешкодою для заміни сторони правонаступником, і не суперечить загальній меті адміністративного судочинства.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі №2-а-3938/11, які підлягають обов`язковому врахуванню судом першої інстанції відповідно до частини 5 статті 242 КАС України.

Щодо майна померлого ОСОБА_2 , було заведено спадкову справу за № 112/2023, що підтверджено витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, копія якого міститься у матеріалах справи.

Згідно наданої до суду заінтересованою особою довідки Першої полтавської державної нотаріальної контори про відкриття спадкової справи №112/2023 щодо майна померлого ОСОБА_2 , в якій зазначено, що згідно матеріалів спадкової справи спадкоємцем за законом, є онука померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно із ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

При цьому, обов`язок спадкоємця отримати свідоцтво про право на спадщину у відповідності до ст.1297 ЦК України настає у випадках, якщо у складі спадщини є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Згідно ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

У постанові від 22 грудня 2020 року у справі №2-а-3938/11 аналізуючи вказані вище норми Верховний Суд дійшов висновку, що "суми пенсій, які були нараховані, проте не виплачені особі за життя, передаються членам його сім`ї. При цьому, отримання вказаних коштів законодавець не ставить у залежність від отримання свідоцтва про спадщини".

Таким чином, оскільки заявниця - ОСОБА_1 є онучкою померлого ОСОБА_2 , прийняла спадщину, то, у відповідності до статті 1227 ЦК України та статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV, набула право на отримання сум пенсії, нарахованих ОСОБА_2 на виконання рішення суду, проте не виплачених за життя.

За наведених обставин та норм права, суд вважає за можливе замінити сторону виконавчого провадження із виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від від 25.04.2023 по справі №440/2486/23 із стягувача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Отже, заява ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі з виконання судового рішення у справі №440/2486/23 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 229, 248, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі з виконання судового рішення у справі №440/2486/23 - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому листі з виконання судового рішення у справі №440/2486/23, а саме із стягувача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду, в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.С. Бойко