Справа № 274/2599/24
Суддя: Корбут В. В.
Дата ухвалення: 2024-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 935/2599/24 Провадження № 2-а/0274/36/24
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
10.05.24 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд),
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Національної поліції в Житомирській області, представником якого є Яремчук О.В.,
проскасування постанови,
ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому просить скасувати постанову серії ЕНА № 1684816 від 18.03.2024 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (далі Постанова), винесену поліцейським Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшим сержантом поліції Мельником В.М. (далі Поліцейський Мельник В.М.), якою до нього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та справу про адміністративне правопорушення закрити.
Позов обґрунтований тим, що Постанова є протиправною, ОСОБА_1 вказаного у ній правопорушення не вчиняв, розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 відбувся з порушенням законодавства України.
Головне управління Національної поліції в Житомирській області просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, ОСОБА_1 скоїв правопорушення, про яке йдеться у Постанові, що підтверджується відеозаписом, Постанова прийнята з дотриманням порядку, визначеного законодавством України.
Судом з`ясовано, що відповідно до Постанови ОСОБА_1 17.03.2024 р. о 10:54 у м. Бердичеві по вул. Одеській, 38/2, керуючи транспортним засобом марки Fiat моделі Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вул. Одеська вул. Євгена Старікова, на заборонений "жовтий" сигнал світлофора, чим порушив підпункт "ґ" пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі ПДР), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Цією ж Постановою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.
Згідно з підпунктом "ґ" пункту 8.7.3 сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
Частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, якщо ОСОБА_1 ОСОБА_1 17.03.2024 р. о 10:54 у м. Бердичеві по вул. Одеській, 38/2, керуючи транспортним засобом марки Fiat моделі Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вул. Одеська вул. Євгена Старікова, на заборонений "жовтий" сигнал світлофора, то він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Частиною першою статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною другою статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області не подано будь-яких доказів у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які б мав зібрати Поліцейський ОСОБА_2 , котрі б вказували на те, що ОСОБА_1 17.03.2024 р. о 10:54 у м. Бердичеві по вул. Одеській, 38/2, керуючи транспортним засобом марки Fiat моделі Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вул. Одеська вул. Євгена Старікова, на заборонений "жовтий" сигнал світлофора.
Додані до відзиву відеозаписи такими доказами не є, зважаючи на таке.
При цьому на цьому відеозаписі не видно, на який сигнал світлофора здійснив проїзд перехрестя транспортний засіб марки Fiat моделі Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , так як світлофор, перед яким зупинився автомобіль поліції, не працює, а другий світлофор, який розташований перед перехрестям на зустрічній по відношенню до автомобіля поліції смузі руку, у напрямку автомобіля поліції або також не працює, або якість відеозапису недостатня для того, що б можна було побачити, який сигнал на ньому був активним під час проїзду транспортного засобу марки Fiat моделі Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
У позовній заяві ОСОБА_1 також посилається на те, що виїхав на перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофора.
Таким чином докази того, що ОСОБА_1 порушив підпункт "ґ" пункту 8.7.3 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відсутні.
Враховуючи викладене та приймаючи до уваги частину другу статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача), Суд приходить до висновку, що Головне управління Національної поліції в Житомирській області не довело обставин, на підставі яких було винесено Постанову.
Зважаючи на зазначене, Суд вважає, що у випадку, який розглядається, відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з частиною третьою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Виходячи з вказаних норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кодексу адміністративного судочинства України, Суд вважає, що Постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
На підставі статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України з Головного управління Національної поліції в Житомирській області (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат (сплаченого за подання позовної заяви судового збору) підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 605,60 грн.
Суд не стягує з Головного управління Національної поліції в Житомирській області (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати ним грошових коштів у розмірі 3 633,00 грн. ОСОБА_3 за надання правничої допомоги, зважаючи на таке.
Частиною другою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Тобто за результатами розгляду справи підлягають розподілу між сторонами витрати на правничу допомогу виключно адвоката.
З поданих ОСОБА_1 документів неможливо з`ясувати, що правнича допомога йому була надана саме адвокатом і що кошти за її надання він сплатив саме адвокату.
Так, ордер про надання правничої допомоги від 25.03.2024 р., з одного боку, містить дані про те що правова допомога ОСОБА_1 надається адвокатом Крижанівським В.В., а з іншого боку містить печатку фізичної особи-підприємця адвоката Крижанівського В.В. (а. с. 25).
Так само договір про надання правничої допомоги № 19 від 25.03.2024 р., з одного боку, місить дані про те, що його укладено між адвокатом Крижанівським В.В. та ОСОБА_1 , іншого боку містить печатку фізичної особи-підприємця адвоката Крижанівського В.В. (а. с. 26).
При цьому акт прийняття робіт (надання послуг) від 25.03.2024 р., з одного боку, затверджено адвокатом Крижанівським В.В. та ОСОБА_1 , а з іншого боку він так само містить печатку фізичної особи-підприємця адвоката Крижанівського В.В., та у ньому зазначено, що його складено, зокрема, ФОП адвокатом Крижанівським В.В. (а. с. 28).
Квитанція до прибутного касового ордеру № 10 від 25.03.2024 р. на суму 3 633,00 грн. також містить печатку фізичної особи-підприємця адвоката Крижанівського В.В. (а. с. 27).
За таких обставин Суд позбавлений можливості встановити, у якому статусі діяв ОСОБА_3 , надаючи правничу допомогу ОСОБА_1 : у статусі адвоката чи у статусі фізичної особи-підприємця.
Ці статуси є різними, так як діяльність фізичної особи-підприємця є підприємницькою, тобто господарською діяльністю, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та, як правило, з метою одержання прибутку, тоді як адвокатська діяльність це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту (стаття 3 Господарського кодексу України, стаття 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Керуючись статтями 122, 251, 288, 289 та 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 139, 242 246, 286, Кодексу адміністративного судочинства України,
2. Скасувати постанову серії ЕНА № 1684816 від 18.03.2024 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, поліцейським Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшим сержантом поліції Мелльником В.М., про застосування до ОСОБА_1 штрафу у розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закрити вказану справу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення його у повному обсязі.

Суддя В.В. Корбут