Справа № 160/30029/23
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
16 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області", Міністерства внутрішніх справ України, в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви (вх.№ 104951 від 07.12.2023 року), просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2023 було залишено позовну заяву без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою суду від 12 грудня 2023 року суд прийняв уточнену позовну заяву позивача.
Ухвалою суду від 26 лютого 2024 року суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.
Чергове судове засідання призначено на 19 березня 2024 року о 11:30.
Ухвалою від 19 березня 2024 року суд закрив підготовче провадження в адміністративній справі № 160/3029/23 та розпочав розгляд справи по суті. Розгляд справи по суті призначено на 09 квітня 2024 року о 11:30.
Чергове судове засідання призначене на 25 квітня 2024 року о 11:30.
З урахувнням наведеного, відповідач-2 просив відмовити у задоволенні позову.
Відповідач-1 не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити.
Представник відповідача-1, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Представник відповідача-2 повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до частин 1, 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З урахуванням наведеного, суд розглянув справу в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши аргументи представників сторін у судових засіданнях, суд встановив такі обставини.
Наказом МВС України від 31.03.2014р. №473 о/с полковника міліції ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника ГУ МВС України в Запорізькій області - начальника міліції громадської безпеки, звільнивши його з посади заступника начальника ГУ МВС України в АР Крим - начальника міліції громадської безпеки.
У зв`язку з прийняттям Закону України Про очищення влади від 16.09.2014 року №1682-VІІ ГУ МВС України в Запорізькій області складено подання від 22.10.2014 року №3/1-4453 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника ГУ МВС України в Запорізькій області - начальника міліції громадської безпеки, в якому, зокрема, зазначено, що позивач у період з 19 червня 2012 року по березень 2014 року позивач працював на посаді заступника начальника - начальника міліції громадської безпеки ГУ МВС України в АР Крим; в період служби в органах внутрішніх справ характеризується позитивно; зарекомендував себе серйозною, розсудливою, наполегливою у досягненні поставленої мети людиною, зрілим та досвідченим керівником; до виконання функціональних обов`язків відноситься добросовісно, сумлінно, відповідально; службові інтереси ставить вище особистих; відрізняється великою працездатністю; постійно працює на підвищенням свого професійного рівня; справі служіння українському народові відданий.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.10.2014р. №2239 о/с згідно з підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про очищення влади від 16.09.2014 року №1682-VІІ та пункту 62 підпункту а Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 року №114, звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил (із постановленням на військовий облік) полковника міліції ОСОБА_1 (М-033974), заступника начальника ГУ МВС України в Запорізькій області - начальника міліції громадської безпеки.
Вважаючи вищевказаний наказ протиправним, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 року у справі №804/18599/14 позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, Головного управління Національної поліції у Запорізькі області про визнання незаконним та скасування наказу від 27.10.2014р. №2239 о/с, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення завданої моральної шкоди - задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 27 жовтня 2014 року №2239 о/с про звільнення з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил (із постановленням на військовий облік) полковника міліції ОСОБА_1 заступника начальника Головного управління МВС України в Запорізькій області - начальника міліції громадської безпеки.

- поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління МВС України в Запорізькій області - начальника міліції громадської безпеки з 28 жовтня 2014 року.

- стягнуто з Головного управління МВС України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28.10.2014 року по 07.10.2020 року у розмірі 751556,00грн. (сімсот п`ятдесят одну тисячу п`ятсот п`ятдесят шість гривень 00 копійок) без урахування податків та інших обов`язкових платежів.

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

- вирішено допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління МВС України в Запорізькій області - начальника міліції громадської безпеки відповідно до ст.371 КАС України.

- вирішено допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління МВС України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць відповідно до ст.371 КАС України.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 року у справі №804/18599/14 апеляційні скарги Головного Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Запорізькій області та Міністерства внутрішніх справ України - залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 7 жовтня 2020 року залишено без змін.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 12.05.2021 року у справі №804/18599/14 касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року у справі №804/18599/14 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, Головного управління Національної поліції у Запорізькій області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди повернуто особі, яка її подала.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 року наказом МВС № 746 від 16.10.2020 року ОСОБА_1 було поновлено на посаді заступника начальника начальника мiлiцiї громадської безпеки ГУ МВС України в Запорiзькiй областi з 28.10.2014 року.

13.12.2021 року відповідно до наказу ГУ МВС в Запорізькій області № 6 По особовому складу від 13.12.2021 року ОСОБА_1 було звільнено на підставі пункта 64 г Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС (через скорочення штатів).

Не погоджуючись з наказом №6 від 13.12.2021 в частині визначення календарної вислуги років, ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.04.2022 у справі №160/25970/21 позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області (вул. О. Матросова, 29, м. Запоріжжя, 69005, ) про визнання протиправним наказу, визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області № 6 По особовому складу від 13.12.2021 року про звільнення полковника міліції ОСОБА_1 (М-033974), заступника начальника Головного управління МВС України в Запорізькій області - начальника міліції громадської безпеки, в частині визначення календарної вислуги років;

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області щодо не зарахування періоду проходження служби (час вимушеного прогулу) з 28.10.2014 року по 13.12.2021 року на посаді заступника начальника ГУМВС в Запорізькій області - начальника міліції громадської безпеки - до вислуги років, необхідної для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області змінити наказ №6 По особовому складу від 13.12.2021 року про звільнення полковника міліції ОСОБА_1 (М-033974) - в частині визначення календарної вислуги років та зарахувати до вислуги років, необхідної для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб": період проходження служби (час вимушеного прогулу) з 28.10.2014 року по 13.12.2021 року на посаді заступника начальника ГУМВС в Запорізькій області - начальника міліції громадської безпеки та вислугу років на пільгових умовах;

- визнано протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області щодо невиплати ОСОБА_1 (М-033974) одноразової грошової вихідної допомоги при звільненні зі служби, з урахуванням періоду проходження служби (час вимушеного прогулу) з 28.10.2014 року по 13.12.2021 року;

- зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області провести розрахунок та виплату ОСОБА_1 (М-033974) одноразової грошової вихідної допомоги при звільненні зі служби, з урахуванням періоду проходження служби (час вимушеного прогулу) з 28.10.2014 року по 13.12.2021 року;

- визнано протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області щодо невиплати ОСОБА_1 (М-033974) заробітної плати (грошового забезпечення) за період з 16.10.2020 року по день звільнення 13.12.2021 року;

- стягнуто з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області на користь позивача заробітну плату (грошове забезпечення) за період з 16.10.2020 року по 13.12.2021 року у розмірі 146780,40 грн. (сто сорок шість тисяч сімсот вісімдесят грн. 40 коп.);

- визнано протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за невикористані відпустки ОСОБА_1 (М-033974) за період з 28.10.2014 року по 13.12.2021 року;

- зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області провести розрахунок та виплату ОСОБА_1 (М-033974) грошової компенсації за невикористані відпустки ОСОБА_1 (М-033974) за період з 28.10.2014 року по 13.12.2021 року;

- в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022 у задоволенні клопотання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги відмовлено.

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2022 р. у справі № 160/25970/21 повернуто заявнику.

Крім того, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 у справі №160/4432/22 позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача 1: Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізької області та відповідача 2: Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено:

- визнано протиправною відмову Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізької області щодо зарахування періоду проходження служби (час вимушеного прогулу) сформованого за період з 28.10.2014 по 13.12.2021 року на посаді заступника начальника ГУМВС в Запорізькій області - начальника міліції громадської безпеки та вислугу років на пільгових умовах 05 років 09 місяців 13 днів на посадах у підрозділах карного розшуку з 13.02.1995 до 03.07.2002 року, з 01.07.2003 до 30.12.2005 року, з 26.09.2009 до 21.05.2010 року; у підрозділах оперативної служби з 01.03.2009 до 21.04.2009 року; у підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю з 21.05.2010 до 14.04.2011 року вислуги років, необхідної для призначення пенсії з 14.12.2021 року вислугу років відповідно до п. а ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб відповідно до поданої ОСОБА_1 заяви;

- зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізької області здійснити перерахунок та зарахувати до вислуги років наступні періоди ОСОБА_1 : період проходження служби (час вимушеного прогулу) сформованого за період з 28.10.2014 року по 13.12.2021 року на посаді заступника начальника ГУМВС в Запорізькій області - начальника міліції громадської безпеки; вислугу років на пільгових умовах 05 років 09 місяців 13 днів на посадах у підрозділах карного розшуку з 13.02.1995 до 03.07.2002 року, з 01.07.2003 до 30.12.2005 року, з 26.09.2009 до 21.05.2010 року; у підрозділах оперативної служби з 01.03.2009 до 21.04.2009 року; у підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю з 21.05.2010 до 14.04.2011 року та визначити вислугу років позивача в календарному обчисленні 28 років 03 місяці 05 днів, у пільговому обчисленні 34 роки 00 місяців 18 днів, необхідної для призначення пенсії за вислугу років з 14.12.2021 року відповідно до п. а ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізької області по невиконанню положень пункту 7 Порядку, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 та Розділу III Наказу МВС від 17.09.2018 №760 Про затвердження Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо направлення заяви позивача про призначення пенсії від 14.12.2021 року разом з документами, визначеними пунктом 7 Порядку, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 та Розділу III Наказу МВС від 17.09.2018 №760, у тому числі грошового атестату, довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення з врахуванням середньомісячного грошового забезпечення позивача у розмірі 10592,30 грн. (десять тисяч п`ятсот дев`яності дві гривні 30 копійок) відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 року по адміністративній справі №804/18599/14 до уповноваженого структурного підрозділу ДУ ТМО МВС України по Дніпропетровській області для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п. а ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізької області прийняти заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 14.12.2021 року та додатки до неї та направити всі документи, необхідні для призначення позивачеві пенсії за вислугу років відповідно до п. а ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб військової служби, та деяких інших осіб", визначені пунктом 7 порядку, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 та Розділом ІІІ Наказу МВС від 17.09.2018 №760 Про затвердження Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, у тому числі грошового атестату, довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення з врахуванням середньомісячного грошового забезпечення позивача у розмірі 10592,30 грн. (десять тисяч п`ятсот дев`яності дві гривні 30 копійок) відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 року по адміністративній справі №804/18599/14 - до уповноваженого структурного підрозділу ДУ ТМО МВС України по Дніпропетровській області;

- визнано протиправною бездіяльність Державної установи ТМО МВС України по Дніпропетровській області по невиконанню положень пункту 7 Порядку, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 та Розділу II Наказу МВС від 17.09.2018 №760 Про затвердження Інструкції про організацію роботи з оформлення документів Для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо оформлення подання про призначення пенсії та направлення позивача про призначення пенсії від 14.12.2021 року разом з документами, визначеними пунктом 7 Порядку, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 та Розділу III Наказу МВС від 17.09.2018 №760 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п. а ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- зобов`язано Державну установу ТМО МВС України по Дніпропетровській області прийняти заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 14.12.2021 року та додатки до неї, оформити подання про призначення пенсії та направити заяву позивача разом зі всіма документами, необхідними для призначення позивачеві пенсії за вислугу років відповідно до п. а ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначені пунктом 7 Порядку, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 та Розділом Наказу МВС від 17.09.2018 №760 Про затвердження Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб - до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2022 року в адміністративній справі № 160/4432/22 залишено без змін.

Доповнено абзаци 4-5 резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2022 року в адміністративній справі № 160/4432/22 після слів «середньомісячного грошового забезпечення позивача у розмірі 10592,30 грн. (десять тисяч п`ятсот дев`яності дві гривні 30 копійок)» словами «без урахування податків та інших обов`язкових платежів».

Наказом ГУ МВС в Запорізькій області №1 о/с від 21.02.2023 року По особовому складу внесені зміни до пункту наказу ГУМВС від 13.12.2021 року №6 в частині оголошеної вислуги років при звільненні з органів внутрішніх справ України полковника міліції ОСОБА_1 (М-033974), заступника начальника Головного управління МВС України в Запорізькій області - начальника міліції громадської безпеки шляхом оголошення вислуги років на день звільнення станом на 13.12.2021 року в календарному обчисленні 28 років 03 місяці 05 днів, у пільговому обчисленні 34 роки 00 місяців 18 днів.

30 серпня 2023 року позивач звернувся із заявою до Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області в особі Сектору із соціально-гуманітарних питань щодо надання йому статусу ветерана органів внутрішніх справ України у відповідності до положень Закону України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист від 24.03.1998 № 203/98-ВР, у тому числі направити цю заяву з доданими документами до Департаменту персоналу організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до трекінга Укрпошти №011 зазначена заява від 30 серпня 2023 року була отримана працівниками ДУ ТМО по Дніпропетровській області 01 вересня 2023 року, проте відповіді заявнику надано не було.

У зв`язку з цим позивач 19 жовтня 2023 року звернувся до Міністерства внутрішніх справ України із заявою, в якій, зокрема, просив:

1) вчинити передбачені законодавством дії щодо надання йому статусу ветерана органів внутрішніх справ України у відповідності до положень Закону України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист від 24.03.1998 № 203/98-ВР відповідно до заяви від 30 серпня 2023 року, надісланої засобами потового зв`язку на адресу Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області в особі Сектору із соціально-гуманітарних питань та з урахуванням рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року в адміністративній справі № 804/18599/14; від 18 жовтня 2022 року в адміністративній справі № 160/4432/22 та від 27 квітня 2022 року в адміністративній справі № 160/25970/21, які всі набрали законної сили.

2) Провести службову перевірку відносно посадових осіб Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області щодо порушення Закону України "Про звернення громадян" ( Закону №393/96-Вр) в частині ненадання ОСОБА_1 відповіді на його заяву від 30 серпня 2023 року Про надання статусу ветерана органів внутрішніх справ у встановлені законодавством строки.

На вищевказану заяву листом Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України № К-31250/49-27911-2023 від 27.10.2023 року Про розгляд звернення позивачу надано відповідь, в якій зазначено, що до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС матеріали стосовно отримання статусу ветерана органів внутрішніх справ та видачі посвідчення Ветеран органів внутрішніх справ ОСОБА_1 не надходили. За наявною інформацією відповідь на звернення ОСОБА_1 від 01.09.2023 № 2991 надано листом Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області від 28.09.2023 № 33/24-3300.

Вважаючи бездіяльність Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» щодо не направлення заяви від 30 серпня 2023 року з доданими документами до уповноваженого структурного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України для надання ОСОБА_1 статусу ветерана органів внутрішніх справ та бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо ненадання ОСОБА_1 статусу ветерана органів внутрішніх справ відповідно до заяви від 19 жовтня 2023 року з доданими документами до Міністерства внутрішніх справ України, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеними в позовній заяві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків.

Водночас суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранів служби цивільного захисту, ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також основні засади державної політики щодо соціального захисту громадян, звільнених з військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національної поліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, та членів їх сімей, визначає гарантії, які забезпечують їм гідне життя, активну діяльність, шану та повагу в суспільстві визначені Законом №203/98-ВР.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №203/98-ВР держава гарантує кожному ветерану військової служби, ветерану органів внутрішніх справ, ветерану Національної поліції, ветерану податкової міліції, ветерану державної пожежної охорони, ветерану Державної кримінально-виконавчої служби України, ветерану служби цивільного захисту, ветерану Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України рівні з інтими громадянами можливості в економічній, соціальній, політичній сферах щодо задоволення різноманітних життєвих потреб, а також подає різні види допомоги шляхом, серед іншого, надання пільг, компенсацій та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності та заслуженого відпочинку, організації соціально-побутового обслуговування та пенсійного забезпечення відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону №203/98-ВР ветеранами військової служби, ветеранами органів внутрішніх справ, ветеранами Національної поліції, ветеранами податкової міліції, ветеранами державної пожежної охорони, ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранами служби цивільного захисту, ветеранами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України визнаються громадяни України: які бездоганно прослужили на військовій службі, в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у пільговому обчисленні (з яких не менше 20 років становить вислуга у календарному обчисленні) і звільнені в запас або у відставку відповідно до законодавства України або колишнього Союзу РСР чи держав СНД.

З аналізу пункту 1 частини першої статті 5 Закону №203/98-ВР суд робить висновок, що необхідною і достатньою умовою для визнання особи ветераном органів внутрішніх справ є бездоганна служба в органах внутрішніх справ 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у пільговому обчисленні (з яких не менше 20 років становить вислуга у календарному обчисленні).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 27.02.2003 №4-рп/2003 вказав, що положення статті 5 Закону України Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист ( 203/98-ВР ) слід розуміти так, що громадяни України визнаються ветеранами органів внутрішніх справ за наявності умов, передбачених зазначеною статтею, незалежно від часу їх звільнення в запас або у відставку з органів внутрішніх справ.

Таким чином, якщо особа відповідає вищевказаним умовам та подала до Міністерства внутрішніх справ України підтверджуючі документи, то останнє зобов`язане прийняти рішення про визнання такої особи ветераном органів внутрішніх справ.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 13.12.2021 року позивач має 28 років 03 місяці 05 днів календарної вислуги та 34 роки 00 місяців 18 днів пільгової вислуги років, що підтверджується наказом ГУ МВС в Запорізькій області №1 о/с від 21.02.2023 року По особовому складу, яким внесені зміни до пункту наказу ГУМВС від 13.12.2021 року №6 в частині оголошеної вислуги років при звільненні з органів внутрішніх справ України полковника міліції ОСОБА_1 (М-033974), заступника начальника Головного управління МВС України в Запорізькій області - начальника міліції громадської безпеки

Таким чином, позивач відповідає умовам, необхідним для отримання спірного статусу.

При цьому, суд враховує, що у період вимушеного прогулу позивач вважається таким, що проходив службу в органах внутрішніх справ, і зазначений період безпосередньо зараховується до вислуги років, що є однією з гарантій відновлення порушених незаконним звільненням прав працівника. Також у період вимушеного прогулу, незаконно звільненій особі виплачується середній заробіток, який за усталеною судовою практикою визнаний за своїм змістом заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин.

З аналізу викладеного слідує, що незаконне звільнення працівника, через винну поведінку роботодавця, не має викликати будь-яких несприятливих наслідків для його прав та інтересів, з огляду на що, чинним законодавством встановлена сатисфакція у вигляді зарахування періоду вимушеного прогулу до вислуги років, стажу, тощо та виплати за цей період заробітної плати.

В той же час, норми законодавства хоч і розрізняють поняття вислуга років та бездоганна служба, однак не передбачають право відповідача на власний розсуд трактувати період вимушеного прогулу як такий, що включається до вислуги років, проте не включається до поняття бездоганної служби, що прямо випливає з положень статті 19 Конституції України та обов`язку діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.10 Закону №203/98-ВР ветеранам військової служби, органів внутрішніх справ, Національної поліції України, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, державної пожежної охорони, Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України вручаються посвідчення та нагрудні знаки.

Порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1601 (далі - Порядок №1601). Його дія поширена на видачу посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран органів внутрішніх справ" згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2002 №742.

Згідно з п.1 Порядку №1601 посвідчення та нагрудні знаки "Ветеран військової служби" видаються (вручаються) особам, які набули статусу ветеранів військової служби відповідно до Закону України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист.

В силу статті 245 КАС України при ухваленні рішення адміністративний суд може визнати протиправною відмову відповідача вчинити конкретні дії та може зобов`язати його вчинити їх. При цьому такі дії повинні бути виражені зовні, мати матеріальний характер та піддаватись опису і конкретиці.

Відповідно до п.2. Порядку №1601 посвідчення Ветеран військової служби є документом, що підтверджує статус ветерана військової служби і його право на отримання відповідних пільг згідно із Законом України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист (203/98-ВР ), іншими актами законодавства.

Таким чином, особа, яка отримала посвідчення ветерана органів внутрішніх справ, вважається особою, яка має підтверджений (визнаний) статус ветерана органів внутрішніх справ, а тому позовні вимоги про зобов`язання визнати статус ветерана органів внутрішніх справ та видати посвідчення належить задовольнити саме у спосіб зобов`язання видати посвідчення ветерана органів внутрішніх справ.

Згідно з п.3 Порядку №1601 підставою для видачі посвідчення і вручення нагрудного знака Ветеран військової служби є наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку для осіб, зазначених у пункті 1 статті 5 Закону України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист.

Щодо твердження Міністерства внутрішніх справ нібито надання позивачу відповіді, суд враховує правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладену в постанові від 26 лютого 2021 року у справі № 520/421/20: ...Проте копія витягу із журналу реєстрації звернень громадян, які надійшли поштою, яка міститься в матеріалах справи підтверджує лише факт реєстрації заяви ОСОБА_! , однак не підтверджує факту отримання відповіді заявником, а відтак не може слугувати підставою для відсутності визнання бездіяльності відповідача щодо розгляду заяви. Докази отримання позивачем відповіді у межах строку у матеріалах справи відсутні.

При цьому, Верховний Суд звертає увагу на те, що реєстрація відповіді на звернення чи скаргу як вихідного документа у журналі реєстрації вихідної документації розпорядника інформації і присвоєння за фактом реєстрації вихідного номера не є моментом завершення перебігу строку на надання відповіді, визначеного законом.

Належними і допустимими доказами відправлення відповіді є список згрупованих поштових відправлень із відміткою працівника зв`язку про його прийняття (пункт 66 Правил № 270), опис вкладених у цінний лист, зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення, докази направлення електронною поштою або розписка про отримання у раз| вручення заявнику особисто.

Вказана правова позиція також викладена в постановах Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 802/211/16-а, від 06.09.2019 у справі № 128/4752/15-а, від 25.06.2020 у справі № 802/1442/15-а..

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» () щодо ненаправлення заяви позивача від 30 серпня 2023 року з доданими документами до уповноваженого структурного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України для надання ОСОБА_1 статусу ветерана органів внутрішніх справ та зобов`язання Державної установи" «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» () направити заяву ОСОБА_1 від 30 серпня 2023 року з доданими документами для надання статусу ветерана органів внутрішніх справ до уповноваженого структурного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України () щодо ненадання ОСОБА_1 статусу ветерана органів внутрішніх справ відповідно до заяви від 19 жовтня 2023 року з доданими документами до Міністерства внутрішніх справ України та зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України () надати ОСОБА_1 статус ветерана органів внутрішніх справ на підставі пункту першого частини першої статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» ( Закон №203/'98-ВР) відповідно до заяви від 19 жовтня 2023 року з доданими документами, суд зазначає таке.

До повноважень Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області не віднесено надання статусу ветерана органів внутрішніх справ, а покладено лише виконання функцій прийняття заяв із доданими документами та направлення їх до відповідного Департаменту МВС України.

Заява позивача із доданими документами не була направлена до МВС України, а останній не приймав рішень, не вчиняв дій за результатами розгляду такої заяви.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позову про визнання протиправною бездіяльність МВС України щодо відмови у наданні позивачу статусу ветерана органів внутрішніх справ, у зв`язку із чим відсутні підстави для зобов`язання МВС України надати позивачу статус ветерана органів внутрішніх справ.

Вимоги в цій частині є передчасними та не підлягають задоволенню.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією від 27.11.2023 на суму 1073,60 грн.

Оскільки позовну заяву задоволено частково, сума судового збору підлягає стягненню у розмірі 536,80 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області".

Керуючись статтями 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області" (вул. Полігонна, 16,м. Дніпро, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, 49045, ), Міністерства внутрішніх справ України (вул. Богомольця Академіка, 10,м. Київ, 01024, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» () щодо ненаправлення заяви ОСОБА_1 від 30 серпня 2023 року з доданими документами до уповноваженого структурного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України для надання ОСОБА_1 статусу ветерана органів внутрішніх справ.

Зобов`язати Державну установу" «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» () направити заяву ОСОБА_1 від 30 серпня 2023 року з доданими документами для надання статусу ветерана органів внутрішніх справ до уповноваженого структурного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області" (вул. Полігонна, 16,м. Дніпро, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, 49045, ) сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку з перебування судді Ніколайчук С.В. у щорічній відпустці з 29.04.2024 року по 08.05.2024 року, повний текст рішення суду складено 09.05.2024 року.

Суддя С.В. Ніколайчук