Справа № 160/29431/23
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Довгополій Т.В.
представника позивача Волошина А.А.
представника відповідача Зайцевої А.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Ухвалою суду від 14.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
13.12.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування позиції ГУ ДПС у Дніпропетровській області представник зазначив, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності. Відповідач зазначає, що позивач перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області як платник податку на нерухоме майно з фізичних осіб. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 (інформаційна довідка №356325676 від 29.11.2023) позивачу на праві приватної власності (1/1) належить об?єкт нерухомого майна: багатоквартирний житловий будинок з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 3337,2 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування. Таким чином, при винесенні позивачеві оскаржуваного документу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідачем використовувалось рішення Дніпровської міської ради від 26.05.2021 №10/7 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста». Також відповідач зазначає, що документи позивачу направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу платника податків ( АДРЕСА_2 ) та 06.06.2023 отримано платником податків власноруч.
18.12.2023 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач у відзиві зазначає, що при винесенні позивачеві оскаржуваного документу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідачем використовувалось рішення Дніпровської міської ради від 26.05.2021 року №10/7. Однак, позивачем в позовній заяві були надані докази, що контролюючим органом не було враховано зазначене рішення. Відповідно до Додатку 1 до зазначеного рішення визначено, що ставка податку за 1 кв.метр (відсотків розміру мінімальної заробітної плати) для будівель за кодом 1122.2 (будинки багатоквартирні підвищеної комфортності, індивідуальні) для фізичних осіб складає 1,200. Однак, відповідно до розрахунку, що міститься в оскаржуваному податковому повідомленні-рішення від 09.05.2023 ставка податку складає 1,50. Отже ГУ ДПС в Дніпропетровській області при нарахуванні податку не враховано ставку податку, яка визначена рішенням Дніпровської міської ради для багатоповерхового житлового будинку (підклас 1122.2). Також, з наданого відповідачем розрахунку вбачається, що до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 застосовано ставку податку у розмірі 1,5%. Однак, до квартири АДРЕСА_3 застосовано ставку податку вже у розмірі 1,2%. Також відповідач надав Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо позивача. Відповідно до зазначеної інформації, об`єкт є багатоквартирним житловим будинком з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та складається з певної кількості квартир. Отже, відповідач при розрахунку податку протирічить сам собі, нараховуючи на квартиру ставку податку у розмірі 1,2%, а вже на будинок, який складається з таких квартир нараховує ставку податку 1,5%.
На підставі ухвали суду від 15.01.2024 суд перейшов до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.
В підготовче засідання 15.02.2024 з`явились представники сторін.
В підготовчому засіданні 15.02.2024 оголошено перерву.
В підготовче засідання 12.03.2024 з`явились представники сторін.
В підготовчому засіданні 12.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні.
В судове засіданні 12.03.2024 з`явились представники сторін.
В судовому засіданні 12.03.2024 представник позивача підтримував позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а представник відповідача проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити у задоволенні позовних вимог, проте погодилась, що відповідачем при оформленні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення допущена помилка та невірно визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
До матеріалів справи долучено копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №290432667 від 15.12.2021.
В розділі «Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна» міститься така інформація:
об`єкт нерухомого майна: багатоквартирний житловий будинок з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями, об`єкт житлової нерухомості: Так;
опис об`єкта: загальна площа 3337,2 кв.м., житлова площа 875,3 кв.м. Опис: багатоповерховий житловий будинок літ.А-9 загальною площею 3337,2 кв.м., житловою площею 875,3 кв.м, що складається з: 27 квартир загальною площею 2200,1 кв.м.
Вбудовано-прибудовані приміщення загальною площею 1137,1 кв.м., що складаються:
паркінгу площею 201,8 кв.м.; нежитлових приміщень загальною площею 516,6 кв.м.;
місць загального користування загальною площею 418,7 кв.м.
У тому числі: приміщення 41-16-сходава клітина, 41-17 ліфт; приміщення І-1- коридор, І-2-сходова клітина, І-3-ліфтова шахта; приміщення ІІ-1-сходова клітина, ІІ-2 ліфтова шахта; приміщення ІІІ-1-сходова клітина, ІІІ-2-ліфтова шахта, ІІІ-4-коридор; приміщення ІV-1-сходова клітина, ІV-2-ліфтова шахта, ІV-4-коридор; приміщення V-1- сходова клітина, V-2-ліфтова шахта, V-4 коридор; приміщення VІ-1-сходова клітина, Документ сформований в системі «Електронний суд» 08.11.2023 7 VІ-2-ліфтова шахта, VІ-4 коридор; приміщення VІІ-1-сходова клітина, VІІ-2-ліфтова шахта, VІІ-4 коридор; приміщення VІІІ-1-сходова клітина, VІІІ-2-ліфтова шахта, VІІІ-4 коридор; приміщення ІХ-1-сходова клітина, ІХ-2-ліфтова шахта, ІХ-4 коридор; приміщення Х-1-сходова клітина, Х-2-коридор, Х-4-ліфтова шахта;
В розділі «Актуальна інформація про право власності» міститься така інформація:
номер запису про право власності/довірчої власності: 45674267;
тип права власності: право власності;
дата, час державної реєстрації: 13.12.2021 18:16:35;
державний реєстратор: приватний нотаріус Олійник С.В., Дніпровський міський нотаріальний округ;
підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 62298089 від 15.12.2021 11:36:00, приватний нотаріус Олійник Світлана Вікторівна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл.;
форма власності: приватна;
власники: ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 .
Відповідно до розрахунку, що міститься в оскаржуваному податковому повідомленні-рішення від 09.05.2023 ставка податку складає 1,50%.
Вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли, суд виходить з такого.
Відповідно до підпункту 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 ПК України, податок на майно складається, зокрема, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
В силу приписів підпунктів 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
У підпункті 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України визначено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
При цьому, за правилами підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується, зокрема для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів.
Матеріалами справи підтверджено, що у 2022 році ОСОБА_1 належав багатоквартирний житловий будинок з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3337,2 кв.м.
Класифікацію будівель залежно від їх функціонального призначення наведено у Державному класифікаторі будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженому та введеному в дію наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17 серпня 2000 року №507 (чинний з 01 січня 2001 року, надалі - ДК БС). Об`єктами класифікації в ДК БС є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.
Клас 1122 «Будинки з трьома та більше квартирами» включає: інші житлові будинки з трьома та більше квартирами.
У відповідності до рішення Дніпровської міської ради VІІІ скликання від 26.05.2021 №10/7 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста» внесено зміни до рішення міської ради від 06.12.2017 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста», зі змінами, виклавши додатки 1, 2 у новій редакції.
Відповідно до Додатку 1 до зазначеного рішення ставка податку за 1 кв.метр (відсотків розміру мінімальної заробітної плати) для будівель за кодом 1122.2 (будинки багатоквартирні підвищеної комфортності, індивідуальні) для фізичних осіб складає 1,200.
Отже, об`єкт нерухомості, який був належний позивачці на праві приватної власності і щодо якого контролюючим органом нараховані податкові зобов`язання, належить до будинків з трьома і більше квартирами, а саме будинки багатоквартирні підвищеної комфортності, індивідуальні (підклас 1122.2). Відповідно до Додатку 1 до зазначеного рішення ставка податку за 1 кв.метр (відсотків розміру мінімальної заробітної плати) для будівель за кодом 1122.2 (будинки багатоквартирні підвищеної комфортності, індивідуальні) для фізичних осіб складає 1,200.
Проте, відповідно до розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022, який є додатком до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, при визначенні позивачу податкового зобов`язання застосовано ставка податку - 1,500.
Отже ГУ ДПС в Дніпропетровській області при нарахуванні податку не враховано ставку податку, яка визначена рішенням Дніпровської міської ради для багатоквартирного житлового будинку підвищеної комфортності (підклас 1122.2).
Поміж іншого, представник відповідача в судовому засіданні визнала, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області невірно розраховано податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно загальною площею 3337,20 кв.м., який належав позивачу у 2022 році за ставкою податку у розмірі 1,5% від розміру мінімальної заробітної плати, замість визначеної рішенням Дніпровської міської ради від 26.05.2021 №10/7, у розмірі 1,2%.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
У відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 3503,77 грн., що підтверджується квитанцією №6058-7816-5932-5504 від 08.11.2023.
Судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 3503,77 грн., підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Дніпропетровській області у розмірі 3503,77 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3503 (три тисячі п`ятсот три) гривні 77 копійок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 09.05.2024.

Суддя М.В. Бондар