Справа № 480/12411/23
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 р. Справа № 480/12411/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Русанової В.Б. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 (суддя Кравченко Є.Д.; м. Суми) по справі № 480/12411/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУПФУ в Сумській області), в якій просила суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 11.05.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 11/49101/3986 від 18.08.2021 року, виданої на ім`я померлого ОСОБА_2 станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області з 11.05.2023 року перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 11/49101/3986 від 18.08.2021 року, виданої на ім`я померлого ОСОБА_2 станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.04.2019 по день проведення перерахунку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач отримує пенсію по втраті годувальника на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". ІНФОРМАЦІЯ_2 підготував та направив до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області довідку від 18.08.2021 року № 11/49101/3986 про грошове забезпечення ОСОБА_3 із включенням всіх видів додаткового грошового забезпечення. Позивач звернулася до Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою щодо перерахунку її пенсії згідно оновленої довідки про грошове забезпечення. Проте листом відповідачем було відмовлено у перерахунку пенсії позивача, на підставі оновленої довідки. Позивач не погоджується з діями відповідача та вважає їх протиправними.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Позивач не погодилась з рішенням суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційної інстанції рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року по справі №480/12411/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на ухвалення оскаржуваного судового рішення з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, не врахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у справі №160/8324/19. Вказує, що оскільки чоловік позивача, по втраті якого позивач отримує відповідний вид пенсії за нормами Закону №2262-ХІІ, відносився до переліку осіб із числа військовослужбовців, визначених у пункті 1 Постанови №103, а тому грошове забезпечення для нарахування та виплати пенсії по втраті годувальника повинно визначатись з врахуванням рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення.

Вважає, що при ухваленні рішення по справі суд помилково зазначив позовні вимоги, які не були викладені у позові, що не передбачено вимогами чт. 2 ст. 9 КАС України, та звертає увагу суду, що позивачем заявлені позовні вимоги про зобов`язання ГУПФУ в Сумській області з 11.05.2023 року перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 11/49101/3986 від 18.08.2021 року, виданої на ім`я померлого ОСОБА_2 станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.04.2019 по день проведення перерахунку.

Відповідач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Сумській області та з 11.05.2023 року отримує пенсію по втраті годувальника на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що підтверджується витягом з протоколу за пенсійною справою (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 підготував та направив до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області довідку від 18.08.2021 року № 11/49101/3986 про грошове забезпечення ОСОБА_3 станом на 05.03.2019 із включенням всіх видів додаткового грошового забезпечення (а.с. 9).

Представник позивача звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою від 22.08.2023 в якій просила здійснити проведення з моменту призначення пенсії по втраті годувальника перерахунку та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до нової довідки про розмір грошового забезпечення з основним розміром пенсії відповідно до вислуги років заявника без обмеження її максимальним розміром та виплатити заборгованість (а.с.10).

Листом від 07.09.2023 року № 7793-12398/Л-02/8-1800/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, зокрема, повідомило заявника, що станом на дату надання відповіді рішень щодо визначення складових грошового забезпечення, умов та порядку проведення перерахунку пенсій Урядом не приймалося, повідомлення про проведення перерахунку пенсій до головного управління не надходило. Зважаючи на зазначене, для проведення перерахунку та виплати пенсії, згідно з довідкою про грошове забезпечення, копію якої додано до звернення, за умов, зазначених у зверненні, підстави відсутні (а.с. 11-12).

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, позивач оскаржує дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати її пенсії з 01.04.2019 року, згідно оновленої довідки від 18.08.2021 року № 11/49101/3986 про грошове забезпечення ОСОБА_3 станом на 05.03.2019 та просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області з 01.04.2019 року перерахувати та виплачувати пенсію згідно оновленої довідки.

Проте судом встановлено, що ОСОБА_1 було призначено пенсію в разі втрати годувальника з 11.05.2023 року. При цьому, відповідно до витягу із протоколу за пенсійною справою, при обрахунку розміру пенсії позивача, пенсійним органом було враховано складові грошового забезпечення та їх розміри, які відповідають складовим грошового забезпечення та їх розміру, зазначеним у довідці від 18.08.2021 року № 11/49101/3986 про грошове забезпечення ОСОБА_3 станом на 05.03.2019 (а.с. 13).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріали позовної заяви не міститься обґрунтування на підтвердження порушення прав позивача.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Згідно із ч.3 ст.1 Закону № 2262-ХІІ, члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

За змістом статті 6 Закону №2262-ХІІ, сім`ї померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, мають право на пенсію в разі втрати годувальника на загальних підставах із членами сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону №2262-ХІІ, право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Пунктом "б" ст. 36 Закону №2262-ХІІ, пенсії в разі втрати годувальника призначаються сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Згідно зі ст. 39 Закону №2262-ХІІ, пенсії у разі втрати годувальника ветеранам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", підвищуються в порядку і на умовах, передбачених зазначеним Законом.

Відповідно до ст. 45 Закону №2262-ХІІ, сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові.

Членам сімей пенсіонерів з числа військовослужбовців строкової служби, які мали право на перерахунок пенсії в порядку, передбаченому статтею 44 цього Закону, пенсії в разі втрати годувальника обчислюються із заробітку, з якого було проведено або мало бути проведено зазначений перерахунок пенсії.

Згідно з частинами 1, 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано ст.63 Закону №2262-ХІІ, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій

Отже, з аналізу викладених положень Закону №2262-ХІІ випливає, що члени сімей померлих осіб, які мали право на пенсію за цим Законом, мають право на пенсію в разі втрати годувальника, пенсія по втраті годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого обчислено пенсію годувальникові та особи, яким виплачується пенсія по втраті годувальника, мають право на її підвищення та перерахунок, в порядку і на умовах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 № 45 затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку № 45 визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі Постанова №103) унесені зміни до Порядку №45.

Так, абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 в редакції Постанови № 103 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

При цьому у додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою № 103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018р., залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019р., по справі №826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

Тобто зміни, внесені Постановою № 103, зокрема до додатку 2 до Порядку №45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019р. - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

Відтак, починаючи з цієї дати виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням розміру: посадового окладу; окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015р. №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, та відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007р. №3-1 (далі - Порядок №3-1).

Відповідно до п.23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, встановленому статтею 63 Закону № 2262. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з п.24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону №2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 р. у справі №553/3619/16-а.

Колегія суддів зазначає, що предметом оскарження у цій справі є дії відповідача щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 11.05.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 11/49101/3986 від 18.08.2021 року, виданої на ім`я померлого ОСОБА_2 станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Так, матеріали справи свідчать, що ІНФОРМАЦІЯ_2 видав на ім`я ОСОБА_2 довідку від 18.08.2021 року № 11/49101/3986 про розмір грошового забезпечення за посадою начальник кафедри військового інституту станом на 05.03.2019, з урахуванням таких складових грошового забезпечення: посадовий оклад - 8600 грн; оклад за військовим званням - 1480,00 грн; надбавка за вислугу років - 5040,00 грн; надбавка за особливості проходження служби 9828,00 грн; надбавка за роботу з таємними документами 1290,00 грн; надбавка за наукову ступінь 430,00 грн; надбавка за вчене звання 430,00 грн; надбавка за кваліфікацію 3010,00 грн. Усього 30108,00 грн (а.с. 9).

Відповідно до витягу з протоколу про призначення пенсії ОСОБА_1 від 11.05.2023, при обчисленні розміру пенсії позивача, пенсійним органом було враховано складові грошового забезпечення та їх розміри, які відповідають складовим грошового забезпечення та їх розміру, зазначеним у довідці від 18.08.2021 року № 11/49101/3986 про грошове забезпечення ОСОБА_3 станом на 05.03.2019, а саме: посадовий оклад - 8600 грн; оклад за військове звання - 1480,00 грн; процентна надбавка за вислугу років 50% - 5040,00 грн; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці - у загальному розмірі 14988,00 грн. Усього 30108,00 грн (а.с. 13).

Отже, пенсію позивачу призначено виходячи з суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 № 11/49101/3986 від 18.08.2021 року, виданої на ім`я ОСОБА_2 станом на 05.03.2019 року, у розмірі 30108,00 грн. Розмір пенсії ОСОБА_1 за підсумком склав 9032,40 грн, що становить 30 % від суми грошового забезпечення померлого ОСОБА_2 (30108,00 грн*30 %).

За таких обставин, підстави для здійснення перерахунку пенсії позивачу з дати її призначення (11.05.2023) на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 11/49101/3986 від 18.08.2021 року відсутні, а отже дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 11.05.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 11/49101/3986 від 18.08.2021 року, виданої на ім`я померлого ОСОБА_2 станом, на 05.03.2019 є правомірними.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення, за загальним правилом, має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права або неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Дана позиція суду узгоджується з постановами Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року по справі № 360/1193/17 (адміністративне провадження №К/9901/3764/17) та від 16 лютого 2021 року по справі № 320/950/19 (адміністративне провадження № К/9901/16956/20).

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів доходить висновку, що відповідачем у спірних правовідносинах не було порушено прав та законних інтересів позивача, у зв`язку з чим вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 по справі № 480/12411/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді В.Б. Русанова Т.С. Перцова