Справа № 120/11008/22
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/11008/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сало Павло Ігорович

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

09 травня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вінницького обласного центру зайнятості на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницького обласного центру зайнятості про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Вінницького обласного центру зайнятості про визнання протиправними дій щодо незарахування позивачці до страхового стажу заробітної плати за січень-березень 2021 року та зобов`язання відповідача зарахувати позивачці до страхового стажу заробітну плату за вказаний період та нарахувати допомогу по безробіттю відповідно до законодавства.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач не скористався правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу, що в силу ч.4 ст. 304 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з урахуванням наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 04.01.2019 до 09.03.2021 позивачка працювала на посаді провідного бібліотекаря центральної районної бібліотеки відділу культури, мистецтв та спорту Могилів-Подільської районної державної адміністрації, що підтверджується записами у її трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Згідно з пунктом 1 розпорядження Могилів-Подільської районної державної адміністрації Вінницької області від 18.01.2021 № 10 вирішено припинити юридичну особу відділ культури, мистецтв та спорту Могилів-Подільської районної державної адміністрації () шляхом ліквідації.

Наказом голови ліквідаційної комісії відділу культури, мистецтв та спорту Могилів-Подільської районної державної адміністрації від 09.03.2021 № 15 позивачка звільнена із займаної посади на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, у зв`язку з ліквідацією відділу культури, мистецтв та спорту Могилів-Подільської районної державної адміністрації.

Оскільки на день звільнення з роботи перед позивачкою утворилася заборгованість із виплати заробітної плати, яка не була виплачена добровільно, позивачка звернулась до суду щодо її примусового стягнення. Наказом Могилів-Подільського міськрайонного суду від 24.03.2021 з Відділу культури, мистецтв та спорту Могилів-Подільської районної державної адміністрації Вінницької області на користь ОСОБА_1 стягнуто нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 26068,78 грн.

За рішенням Могилів-Подільської філії Вінницького обласного центру зайнятості від 13.04.2021 № НТ210413 позивачці був наданий статус безробітної з 13.04.2021 та розпочато виплату допомоги по безробіттю (яку припинено 08.04.2022).

З розміром нарахованої суми допомоги по безробіттю позивачка не погодилась, а тому 14.09.2022 звернулася до відповідача за роз`ясненнями щодо виплачуваної їй суми нарахування. Листом від 19.09.2022 за вих. № 13.02-17/616-22 позивачку повідомлено, що оскільки на день прийняття рішення про призначення їй допомоги по безробіттю та за весь період перебування на обліку у службі зайнятості в Державному реєстрі були відсутні дані в повному обсязі для обчислення страхового стажу та середньої заробітної плати, а саме дані про нараховану заробітну плату та сплату єдиного внеску за січень-березень 2021 року, виплату допомоги по безробіттю призначено позивачці в мінімальному розмірі. Після надходження даних про нараховану заробітну плату та сплату єдиного внеску за січень-березень 2021 року позивачці буде проведено розрахунок середньої заробітної плати для виплати допомоги по безробіттю з дня її призначення, донараховано та перераховано різницю нарахованої суми.

Після отримання вказаної відповіді позивачка звернулася до начальника Могилів-Подільської районної військової адміністрації щодо надання інформації про сплату за неї ЄСВ за вищезазначений період та 20.10.2022 за № 1771/02-02.09 отримала відповідь, згідно з якою ЄСВ нараховувалось загалом на всю суму, виділену з районного бюджету на погашення судових наказів по відділу культури, мистецтв та спорту Могилів-Подільської РДА, в тому числі по ОСОБА_1 , згідно з платіжним дорученням № 19 від 30.06.2021.

Крім того, у відповідь на запит позивачки Головне управління ДПС у Вінницькій області листом № 22455/6/02-32-24-11-11 від 26.10.2022 повідомило, що страхувальником- роботодавцем, який відповідно до Закону № 2464-VI зобов`язаний сплачувати ЄСВ за позивачку, є відділ культури, мистецтв та спорту Могилів-Подільської районної державної адміністрації.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо нарахування і виплати допомоги по безробіттю у мінімальному розмірі, без урахування страхового стажу в повному обсязі, позивачка звернулася до суду із цим позовом.

Оцінюючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 № 1533-III (далі Закон № 1533-III) загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі страхування на випадок безробіття) система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Частиною 1 статті 4 цього Закону визначено, що страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, цивільно-правового договору чи на інших підставах, передбачених законом, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби) та інші особи, які проходять службу та отримують грошове забезпечення (далі військовослужбовці), особи, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичні особи-підприємці, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах.

Положеннями частини 1 статті 6 Закону № 1533-III визначено, що право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття (далі забезпечення) та соціальні послуги мають застраховані особи. Одним із видів такого забезпечення є допомога по безробіттю.

Водночас, нормами частини 1 статті 21 Закону № 1533-III передбачено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала страхуванню на випадок безробіття та за який щомісяця сплачено нею та роботодавцем страхові внески в сумі не менш як мінімальний страховий внесок, крім випадків, передбачених абзацом другим цієї частини.

Отже, страховий стаж обчислюється як сума періодів, протягом яких особа підлягала страхуванню на випадок безробіття та сплачувала страхові внески особисто або через рахунки роботодавця та роботодавцем.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону № 1533-III страхові внески кошти відрахувань на страхування на випадок безробіття, сплачені згідно із законодавством, що діяло до набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", кошти єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, спрямовані на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття відповідно до пропорцій, визначених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI).

Відповідно до статті 4 цього Закону встановлено перелік осіб, які є платниками єдиного внеску. Це, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний пред`являти на вимогу застрахованої особи, на користь якої він сплачує єдиний внесок, повідомлення про взяття на облік як платника єдиного внеску та надавати інформацію про сплату єдиного внеску, в тому числі у письмовій формі.

З цим правом кореспондується обов`язок такого платника своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI), який підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 9 Закону №2464-V).

При цьому відповідно до ч. 11 ст. 9 Закону № 2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску, до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

За змістом приписів ч. 1 ст. 26 Закону № 2464-VI адміністративну відповідальність за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску несуть посадові особи платників єдиного внеску.

Згідно з статтею 1 Закону № 2464-VI Пенсійний фонд України є органом, який уповноважений відповідно до цього Закону вести облік платників єдиного внеску, забезпечувати збір та ведення обліку страхових коштів, контролювати повноту та своєчасність їх сплати, вести Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування та виконувати інші функції, передбачені законом.

Отже, з аналізу наведених правових норм видно, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи, вони підлягають обов`язковій сплаті і є гарантією матеріального забезпечення особи на випадок її безробіття з незалежних від застрахованих осіб.

Відповідно до пункту 1 розділу I Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 06.04.2020 № 624 (чинного на момент спірних правовідносин ) (далі Порядок № 624), цей Порядок визначає процедуру, умови надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, механізм обчислення регіональними та базовими центрами зайнятості, а також філіями регіональних центрів зайнятості державної служби зайнятості (далі центри зайнятості) страхового стажу.

Згідно з пунктом 1 розділу II Порядку № 624 допомога по безробіттю призначається центрами зайнятості з восьмого дня після реєстрації безробітного за його особистою заявою за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку.

У період проведення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацію та ліквідацію її спалахів та епідемій допомога по безробіттю призначається з першого дня після надання статусу безробітного.

Розмір допомоги по безробіттю визначається на підставі відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі реєстр застрахованих осіб Державного реєстру) залежно від страхового стажу, заробітної плати (доходу), а в разі відсутності цих відомостей довідок про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором), виданих особі роботодавцем, військовим комісаріатом, де така особа перебувала на обліку, військовою частиною, органом, де особа проходила службу (далі довідка про зарплату).

Відповідно до пункту 10 розділу II Порядку № 624, якщо на восьмий день з дати реєстрації безробітного, що є застрахованою особою, відсутні дані в повному обсязі для обчислення страхового стажу та середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), допомога по безробіттю призначається в мінімальному розмірі, що встановлюється правлінням Фонду. Після надходження необхідних даних про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру, а в разі відсутності даних для військовослужбовців після подання особою документів з військового комісаріату, де така особа перебувала на обліку, військової частини або органів, де проходила службу, здійснюється перерахунок виплати допомоги по безробіттю з дня її призначення. У разі припинення реєстрації безробітного перерахунок може здійснюватися за заявою особи.

Так, відповідно до обставин справи відповідачем не враховано до страхового стажу для призначення допомоги по безробіттю періоду роботи позивачки з січня по березень 2021 року через відсутність даних про сплату роботодавцем страхових внесків за позивача.

Водночас, суд встановив, що роботодавця позивача - відділ культури, мистецтв та спорту Могилів-Подільської районної державної адміністрації () вирішено припинити шляхом ліквідації на підставі розпорядження Могилів-Подільської районної державної адміністрації Вінницької області від 18.01.2021 № 10, а наказом голови ліквідаційної комісії відділу культури, мистецтв та спорту Могилів-Подільської районної державної адміністрації від 09.03.2021 № 16 позивача звільнено із займаної посади.

Згідно з довідкою №33 від 09.03.2021, виданою головою ліквідаційної комісії відділу культури, мистецтв та спорту Могилів Подільської РДА, на час звільнення позивачки з роботи заборгованість по виплаті їй заробітної плати за січень-березень 2021 року склала 26068,78 грн.

Вказану заборгованість стягнуто з відділу культури, мистецтв та спорту Могилів-Подільської районної державної адміністрації Вінницької області на користь позивачки наказом Могилів-Подільського міськрайонного суду від 24.03.2021.

Листом від 14.10.2022 № 1726/02-02.02 позивачку повідомлено, що Могилів-Подільською районною державною адміністрацією на виконання судового наказу виплачена заробітна плата в розмірі 26068,78 грн (а.с.21).

Зі змісту листа начальника Могилів-Подільської районної військової адміністрації від 20.10.2022 за № 1771/02-02.09 встановлено, що ЄСВ нараховувалось в загальному на всю суму, що виділялася з районного бюджету на погашення судових наказів по відділу культури, мистецтв та спорту Могилів-Подільської РДА, в тому числі по ОСОБА_1 , згідно з платіжним дорученням № 19 від 30.06.2021.

Проте, згідно з відомостями з державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, які додані відповідачем до відзиву на позовну заяву, за період з січня 2021 року по березень 2021 року відсутні дані щодо сплати страхових внесків за позивача.

При цьому, відповідно до листа Головного управління ДАС у Вінницькій області від 13.03.2023 № 3791/5/02-32-13-08 по відділу культури, мистецтв та спорту Могилів-Подільської РДА станом на 13.03.2023 рахується заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску за кодом платежу 7101000 (єдиний внесок, нарахований роботодавцями на суми: заробітної плати, винагород за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності) в сумі 956445,28 грн.

Відповідно до листа Могилів-Подільської РВА від 24.03.2023 № 534/02-02.22 Могилів-Подільською РДА згідно з виділених з районного бюджету коштів у 2021 році було сплачено кошти за невиплачену заробітну плату по судовому наказу ОСОБА_1 та декількох інших працівників відділу культури, мистецтв та спорту та сплачено ЄСВ на відповідні кошти. Сплата ЄСВ, як зазначено у листі, здійснювалась по відділу культури, мистецтв та спорту і лише після її повного погашення буде зарахована ОСОБА_1 та іншим працівникам відділу.

З урахуванням зазначених вище обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що внаслідок невиконання відділом культури, мистецтв та спорту Могилів-Подільської РДА (або самою Могилів-Подільською РДА) обов`язку зі своєчасної сплати страхових внесків позивач була неправомірно позбавлена соціальної захищеності (отримання належного матеріального забезпечення на випадок безробіття) з урахуванням фактичного стажу роботи у вказаній установі.

Водночас, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді незарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески за неї зараховані не були.

Несплата підприємством страхових внесків не може бути підставою для позбавлення права застрахованої особи на отримання соціальних гарантій. Позивач не може нести тягар відповідальності за неправомірну бездіяльність відповідальних за це посадових осіб роботодавця-суб`єкта владних повноважень, що має наслідком порушення її права на отримання допомоги по безробіттю у розмірі, на який вона має право за законом.

При цьому, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що страховий стаж ОСОБА_1 обчислюється за даними, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, однак, враховуючи встановлені у справі обставини неналежного виконання роботодавцем позивача обов`язку зі сплати ЄСВ, характер та тривалість спірних правовідносин, а також враховуючи, що саме Вінницький обласний центр зайнятості виконує функції держави щодо нарахування та виплати соціальної допомоги по безробіттю, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушених прав є ефективним та відповідає принципам адміністративного судочинства.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Вінницького обласного центру зайнятості залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.