Справа № 158/3668/23
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 158/3668/23 пров. № А/857/3768/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

за участю секретаря судового засідання Гриньків І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 31 січня 2024 року (головуючий суддя Костюкевич О.К., м. Ківерці, повний текст складено 31.01.2024) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з позовом до Дніпровської митниці про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 31 січня 2024 року позовні у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, просить скасувати таке та позов задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що Автомобіль Opel Agila (номер кузова/VIN - НОМЕР_1 ) після ввезення на митну територію України через Львівську митницю і до моменту митного оформлення на Дніпровській митниці знаходився у митному режимі Транзит.

Згідно ч. 3 ст. 469 Митного кодексу відповідальність за вказаною нормою закону настає за видачу без дозволу митного органу або втрата товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі.

Відповідно до п. 2.6. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень якщо у ході виконання перевезення автомобільним транспортом виникає потреба у заміні водія, моторного транспортного засобу, на якому безпосередньо не перевозяться товари під митним контролем, або у перевантаженні товарів на інший транспортний засіб та якщо таке перевантаження відбувається без порушення митних пломб та інших засобів забезпечення ідентифікації, перевізник до прибуття товарів у митницю призначення особисто або з використанням доступних каналів зв`язку (факс, кур`єрська служба, пошта) зобов`язаний письмово повідомити про таке митницю призначення.

У рішенні суду зазначено, що даним Порядком передбачена можливість замінювати або транспортний засіб або водія транспортного засобу, проте даний висновок жодним чином не обгрунтований, більш того виникає питання, що необхідно робити у разі, якщо виникла одночасна потреба у заміні водія та моторного транспортного засобу, наприклад у випадку ДТП де пошкоджень зазнав як транспортний засіб так і водій.

У рішенні суд першої інстанції посилається на те, що ОСОБА_1 не надав жодних підтверджуючих документів щодо поломки транспортного засобу, проте ані Митний кодекс, ні Порядок не передбачають надання таких доказів митному органу.

Щодо посилання суду першої інстанції, на те, що позивач ще до закінчення граничного строку (12.08.2023) доставки товару до Дніпровської митниці 06.08.2023 виїхав на цьому ж транспортному засобі за межі України, що свідчить про те, що можлива поломка вказаного транспортного засобу не перешкоджала своєчасному виконанню позивачем його обов`язку з доставлення товару до митниці призначення чи одержанню дозволу митного органу на передачу товару іншій особі для здійснення його доставки для розмитнення, то апелянт зазначає, що на момент виникнення поломки ОСОБА_1 не міг розраховувати строк усунення такої поломки, а тому саме з метою дотримання строків доставки, передбачених Митним Кодексом України було здійснено перевантаження транспортного засобу.

Згідно ч. 3 ст. 469 Митного кодексу відповідальність за вказаною нормою настає за видачу без дозволу митного органу або втрата товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі.

У рішенні суду не наведено жодної норми, яка б передбачала необхідність отримання дозволу митного органу при перевантаженні транспортного засобу з одного автовозу на інший.

Так, згідно ч. 1 ст. 96 МК України перевантаження товарів, що переміщуються у митному режимі транзиту, з одного транспортного засобу на інший допускається з дозволу митного органу, в зоні діяльності якого проводиться перевантаження.

Частина 2 ст. 96 МК України передбачає виключення з цього правила, а саме якщо пер вантаження може бути здійснене без порушення митних пломб та інших засобів забезпечення ідентифікації, таке перевантаження допускається без дозволу, але з попереднім інформуванням митного органу, тому враховуючи, що перевантаження транспортного засобу: марки - OPEL, модель: AGILA, номер кузова/ НОМЕР_2 на інший автовоз не потребувало порушення митних пломб та інших засобів забезпечення ідентифікації, тому в даному випадку правомірно було здійснено саме інформування митного органу, а не подача відповідної заяви, та отримання дозволу.

Навіть, за умови, якщо таке перевантаження транспортного засобу на інший автовоз потребувало дозволу митного органу, то в даному випадку відповідальність повинна наступати за ч. 1 ст. 469 Митного Кодексу України, якою передбачено, що проведення з товарами, митне оформлення яких не закінчено, або з товарами, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, операцій, не передбачених статтями 203, 325 цього Кодексу, або проведення операцій, передбачених зазначеними статтями, без дозволу митного органу тягнуть за собою попередження або накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 325 Митного Кодексу України передбачено, що за письмовою заявою власника товарів або уповноваженої ним особи та з дозволу митного органу можуть здійснюватися навантаження, вивантаження, перевантаження, усунення пошкоджень упаковки, розпакування, упакування, перепакування, зважування та визначення інших істотних характеристик товарів, що перебувають під митним контролем, взяття проб та зразків таких товарів, зміна ідентифікаційних знаків чи маркування на цих товарах або їх упаковці, транспортних засобах комерційного призначення, а також заміна транспортного засобу комерційного призначення. Зазначені операції здійснюються за рахунок власника товарів, що переміщуються через митний кордон України, або уповноваженої ним особи. У разі відмови у наданні дозволу на здійснення зазначених операцій митний орган зобов`язаний невідкладно письмово повідомити особу, яка звернулася із заявою про надання такого дозволу, про причини і підстави відмови.

Таким чином, якщо прийняти доводи суду, щодо необхідності отримання дозволу митного органу при заміні водія та транспортного засобу при перевантаженні, то апелянт вважає, що відповідачем невірно застосовано ч. 3 ст. 469 МК України, яка передбачає відповідальність за інші порушення митного законодавства.

Частина 3 ст. 569 МК України передбачає відповідальність видачу без дозволу митного органу або втрата товарів, митне оформлення яких не закінчено. Видача без дозволу це надання іншій особі права користування або розпорядження товарами, митне оформлення яких не закінчено.

Транспортний засіб марки - OPEL, модель - AGILA, номер кузова/VIN - НОМЕР_1 до Дніпровської митниці доставив ОСОБА_2 , який в подальшому був оформлений Дніпровською митницею. Право користування встановлена законом можливість отримати корисні властивості (доходи, плоди) з речі, майна через її виробничу експлуатацію чи особисте споживання. Право розпорядження встановлена законом можливість визначення юридичної долі речі (через її відчуження, дарування, знищення).

Також, апелянт зазначає, що в даному випадку, відповідальність за ч.3 ст. 469 МК України могла настати тільки у випадку, якщо наприклад водій ОСОБА_2 почав самостійно використовувати транспортний засіб марки - OPEL, модель - AGILA, номер кузова/VIN - НОМЕР_1 , або, наприклад, продав його іншій особі.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції без змін.

У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 серпня 2023 року до митного органу надійшла електронна митна декларація типу «ІМ40ЕЕ» №UA110130/2023/15985 згідно якої на митну територію України мав бути ввезений товар автомобіль Opel Agila, номер кузова/VIN - НОМЕР_1 , що підтверджується копією митної декларації та визнається сторонами (а.с. 7,44).

03 серпня 2023 року в зоні діяльності Львівської митниці Державної митної служби України позивачем ОСОБА_1 на транспортному засобі автовозі державний номер НОМЕР_3 / НОМЕР_4 було фактично ввезено вказаний вище товар (транспортний засіб).

Згідно електронної митної декларації типу «ІМ 40ЕЕ» №UA110130/2023/15985 від 02.08.2023 перевізником вказаного вище товару зазначений ОСОБА_1

04 серпня 2023 року у зв`язку з поломкою транспортного засобу державний номер НОМЕР_3 / НОМЕР_4 заявлений транспортний засіб Opel Agila за митною декларацією від 02.08.2023 було передано водієві ОСОБА_2 та перевантажено на автовоз д.н.з. НОМЕР_5 , для подальшої доставки товару на Дніпровську митницю, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було направлено лист-повідомлення на Дніпровську митницю про перевантаження вказаного товару (а.с. 2,8).

06 серпня 2023 року відповідно до відомостей у Єдиній автоматизованій інформаційній системі Держмитслужби, водій ОСОБА_1 та водій ОСОБА_3 здійснили виїзд за межі митної території України на транспортному засобі д.н.з. НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , що підтверджується витягом з Журналу пункту пропуску (а.с. 42).

07 серпня 2023 року Дніпровською митницею було отримано та зареєстровано повідомлення ОСОБА_1 за №9256/10-7.5-08-01-13 від 07.08.2023 щодо передачі товару згідно ЕМД №23UA85U4 транспортного засобу Opel Agila водієві ОСОБА_2 та перевантаження його на транспортний засіб (автовоз) д.н.з. НОМЕР_5 .

14 серпня 2023 року згідно митної декларації типу «ІМ40ЕЕ» від 02.08.2023 №UA110130/2023/15985 у зону митного контролю митного поста «Слобожанський» Дніпровської митниці ОСОБА_2 було доставлено на транспортному засобі комерційного призначення (автовоз) д.н.з. НОМЕР_5 товар: транспортний засіб Opel Agil, номер кузова/VIN - НОМЕР_1 (а.с. 44).

15 серпня 2023 року Дніпровською митницею було здійснено митне оформлення автомобіля Opel Agila, номер кузова/VIN - НОМЕР_1 .

02 жовтня 2023 року старшим державним інспектором митного поста «Слобожанський» Дніпровської митниці ОСОБА_4 було складено протокол про порушення митних правил №0094/11000/23 щодо позивача за ч. 3 ст. 469 Митного кодексу України у зв`язку з тим, що позивач до завершення процедури митного оформленням видав без дозволу митного органу товар (автомобіль), митне оформлення якого не закінчено. Зазначена дата розгляду справи 01.11.2023 о 10 год. 00 хв. (а.с. 9-10).

01 листопада 2023 року начальником Дніпровської митниці Буяльським С.В. щодо позивача було винесено постанову про порушення митних правил №0094/11000/23, згідно якої позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил за ч. 3 ст. 469 Митного кодексу України та накладено штраф в розмірі 17 000 грн. (а.с. 11-12).

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходи з того, що згідно ч. 3 ст. 469 Митного кодексу відповідальність настає за видачу без дозволу митного органу або втрата товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі.

Згідно ст. 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно ч. 3 ст. 325 Митного кодексу України користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 325 Митного кодексу України за письмовою заявою власника товарів або уповноваженої ним особи та з дозволу митного органу можуть здійснюватися навантаження, вивантаження, перевантаження, усунення пошкоджень упаковки, розпакування, упакування, перепакування, зважування та визначення інших істотних характеристик товарів, що перебувають під митним контролем, взяття проб та зразків таких товарів, зміна ідентифікаційних знаків чи маркування на цих товарах або їх упаковці, транспортних засобах комерційного призначення, а також заміна транспортного засобу комерційного призначення. Зазначені операції здійснюються за рахунок власника товарів, що переміщуються через митний кордон України, або уповноваженої ним особи. У разі відмови у наданні дозволу на здійснення зазначених операцій митний орган зобов`язаний невідкладно письмово повідомити особу, яка звернулася із заявою про надання такого дозволу, про причини і підстави відмови.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 191 Митного кодексу України перевізники мають право замінювати моторний транспортний засіб, попередньо повідомивши митний орган призначення про причини такої заміни (технічний стан, екологічні вимоги, економічна доцільність).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 191 Митного кодексу України перевізники мають право замінювати уповноважену перевізником особу (водія), відповідальну за доставку товарів до митного органу призначення, попередньо повідомивши цей орган про причини такої заміни (стан здоров`я, візові питання, вимоги Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення).

У даній спірній ситуації, судом першої інстанції правильно враховано, що відповідно до п. 2.2. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 жовтня 2012 р. № 1066, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 грудня 2012 року за № 2120/22432 (з наступними змінами та доповненнями) якщо під час транзитного перевезення товарів транспортний засіб комерційного призначення не зміг прибути до митниці призначення в установлений строк внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, до строку транзитного перевезення не включається час дії та/або ліквідації наслідків цих обставин за умови документального підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події, місцезнаходження товарів, транспортного засобу комерційного призначення та номер ДКПТ.

Відповідно до п. 2.6. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень якщо у ході виконання перевезення автомобільним транспортом виникає потреба у заміні водія, моторного транспортного засобу, на якому безпосередньо не перевозяться товари під митним контролем, або у перевантаженні товарів на інший транспортний засіб та якщо таке перевантаження відбувається без порушення митних пломб та інших засобів забезпечення ідентифікації, перевізник до прибуття товарів у митницю призначення особисто або з використанням доступних каналів зв`язку (факс, кур`єрська служба, пошта) зобов`язаний письмово повідомити про таке митницю призначення.

Пунктом 2.7. Порядку передбачено, що заміна транспортного засобу або перевантаження товарів на автомобільний транспортний засіб, який не належить попередньому перевізнику, здійснюється під контролем митного органу з урахуванням Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (КДПВ).

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 передав товар, що перебував в процесі митного оформлення, а саме: транспортний засіб Opel Agila, зазначений в митній декларації від 02.08.2023, водієві ОСОБА_2 та перевантажив його на транспортний засіб (автовоз) д.н.з. НОМЕР_5 .

Разом з тим, позивач виступив перевізником та особою, що взяла на себе зобов`язання про доставку товару у митницю призначення згідно електронної митної декларації (ЕМД) №23UA85U4 від 02.08.2023 та мав доставити зазначений вище товар (автомобіль) в зону діяльності Дніпровської митниці для завершення процесу митного оформлення в строк до 12.08.2023.

Судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_1 повідомив Дніпровську митницю про перевантаження товару (транспортного засобу), що перебував в процесі митного оформлення, на інший транспортний засіб (автовоз), а також, що товар буде доставлений водієм ОСОБА_2 , проте, суд першої інстанції слушно зауважив, що перевізники мають право замінювати уповноважену перевізником особу (водія), відповідальну за доставку товарів до митного органу призначення, попередньо повідомивши цей орган про причини такої заміни, у визначених законодавством випадках, перелік яких є вичерпний: стан здоров`я; візові питання; вимоги Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення.

Як з`ясовано судом першої інстанції, ОСОБА_1 у листі-повідомленні до Дніпровської митниці вказав про несправність (поломку) транспортного засобу (автовоз) д.н.з. НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , у зв`язку з чим відбулося перевантаження товару (транспортного засобу), що перебував в процесі митного оформлення, на інший транспортний засіб (автовоз) д.н.з. НОМЕР_5 , однак ОСОБА_1 не надав жодних підтверджуючих документів щодо такої поломки. Письмового дозволу позивач на передачу та перевантаження вказаного товару від митного органу не одержував, за таким дозволом не звертався.

Разом з тим, як правильно зазначив суд першої інстанції, що з матеріалів справи не можливо встановити, з яких причин, перелік яких є вичерпний, ОСОБА_1 не зможе доставити вищевказаний товар, оскільки саме він взяв на себе зобов`язання перед митним органом за доставку товару у митницю призначення, а не водій ОСОБА_2 .

Крім того, суд слушно зауважив у даній спірній ситуації, позивач ще до закінчення граничного строку (12.08.2023) доставки товару до Дніпровської митниці 06.08.2023 виїхав на цьому ж транспортному засобі за межі України, що свідчить про те, що можлива поломка вказаного транспортного засобу не перешкоджала своєчасному виконанню позивачем його обов`язку з доставлення товару до митниці призначення чи одержанню дозволу митного органу на передачу товару іншій особі для здійснення його доставки для розмитнення.

Не заважаючи на можливість виконати своє зобов`язання з доставки товару на іншому транспортному засобі, позивач розпорядився товаром, який перебував під митним контролем та видав його іншій особі ОСОБА_2 , який не мав ніякого зобов`язання перед Дніпровською митницею.

Відмовляючи у задоволенні позову, судом першої інстанції враховано, що згідно ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст. 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, 287, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 31 січня 2024 року по справі № 158/3668/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді А.Р. Курилець

О.І. Мікула