Справа № 480/3124/24
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
08 травня 2024 року Справа № 480/3124/24
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Глазько С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, у якій просить:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану";
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану" ОСОБА_1 за період його стаціонарного лікування з 24.11.2022 по 09.12.2022 у КНП СОР "Сумська обласна клінічна лікарня"; з 11.01.2023 по 06.02.2023 у КНП СОР "Сумська обласна клінічна лікарня"; з 09.03.2023 по 23.05.2023 у КНП СОР "Сумська обласна клінічна лікарня"; з 27.06.2023 по 08.09.2023 у КНП СОР "Сумська обласна клінічна лікарня"; з 12.09.2023 по 25.09.2023; з 02.10.2023 по 18.10.2023 у КП «ОКВЛ та Д»; з 19.10.2023 по 02.11.2023 у КП "ОКЛ відновного лікування та діагностики з ОЦПС та РЛМГ Полтавської обласної ради" у зв`язку з отриманою тяжкою травмою (пораненням, контузією, каліцтвом), що сталася 26.02.2022.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 23.04.2024 вказану позовну заяву було залишено без руху, оскільки її подано з порушенням вимог ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску, з зазначенням дати з якої позивач був обізнаний з порушенням його прав, що є предметом позову.
29.04.2024 представник позивача надав заяву про поновлення строку звернення до суду.
Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою, зазначив, що саму відповідь від відповідача про відмову у виплаті грошового забезпечення позивач отримав лише у лютому 2024 року. У подальшому позивач звернувся до адвоката за роз`ясненням і вже на консультації 23.02.2024 йому було роз`яснено його право на оскарження даного рішення в судовому порядку.
Враховуючи викладені обставини, представник позивача просить визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити строк на звернення до суду.
Надаючи оцінку наведеним доводам представника позивача щодо можливості поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.
Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
Законодавче обмеження строку звернення до суду з позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді.
Суд зазначає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.
Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Викладені висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2020 у справі 340/1019/19.
Дослідивши матеріали позовної заяви та доводи, викладені у заяві, суд зазначає, що у заяві про поновлення пропущеного строку представник позивача зазначає про те, що позивач отримав від відповідача відповідь про відмову у виплаті грошового забезпечення у лютому 2024 року, однак жодних доказів на підтвердження зазначених обставин останній не надав, як і не надав саму відповідь відповідача. Суд зазначає, що до позову додано виключно відповідь Військової частини НОМЕР_1 датовану 08.11.2023.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.
Приймаючи до уваги викладене, для забезпечення права позивача на доступ до суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження процесуального строку та вважає за необхідне продовжити позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у якій необхідно зазначити поважні причини пропуску такого строку та надати докази поважності причин пропуску такого строку.
Керуючись ст. 121, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У Х В А Л И В:
1. Продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя С.М. Глазько