Справа № 734/1423/24
Суддя: Соловей В. В.
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/734/20/24 Справа № 734/1423/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 травня 2024 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

секретар судових засідань Мухін Ю.А.,

із участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області та Інспектора 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенанта поліції Мироніча Кирила Юрійовича про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в:

із адміністративним позовом про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у Козелецький районний суд Чернігівської області 04 квітня 2024 року звернувся ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області та Інспектора 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 . Позовні вимоги позивачем ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що згідно посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 5 ДАІ ГУ УМВС України м. Н.Волинського 22 лютого 2005 року, йому дозволено керування транспортними засобами категорії А, В і С. На підставі акта приймання-передачі гуманітарної (благодійної) допомоги від 17 грудня 2023 року військовою частиною НОМЕР_2 у цілях військової служби використовується автомобіль Volkswagen TR-PORNER, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 . О 15.14 годині 26 березня 2024 року, будучи при виконанні військового обов`язку, слідуючи у справах військової служби за кермом вказаного транспортного засобу автодорогою М-01 через населений пункт Лемеші Чернігівського району Чернігівської області, був зупинений інспектором 2-го взводу 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 за ніби-то перевищення встановленого обмеження швидкості руху більш як на 20 км у зоні дії знаку 5.49 (початок населеного пункту), установленого на межі забудови згаданого населеного пункту. За постановою від 26 березня 2024 року серії ЕНА № 1751230, складеною на місці, притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340.00 гривень. Вважає, що вказана постанова є незаконною. Згідно з п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають водії за, зокрема, порушення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину. Слідуючи о 15.14 годині 26 березня 2024 року автомобілем Volkswagen TR-PORNER, реєстраційний номер НОМЕР_3 , автодорогою М01 через населений пункт Лемеші Чернігівського району Чернігівської області, швидкісного режиму не порушував. Згідно зі ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» для забезпечення публічної безпеки і порядку автоматичну фото- і відеотехніку поліція може закріплювати тільки на форменому одязі, службових транспортних засобах, а також монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель. За принципом дії приладу TruCam LTI 20/20, для вимірювання швидкості на рухомий керований ним автомобіль було наведено ціль та протягом певного періоду здійснювався замір швидкості. Проте, прицілювання та супроводження автомобіля приладом TruCam LTI 20/20 N ТС 000607 ПВ 473259 здійснене без стаціонарного облаштування установки обладнання, з рук. Означений прилад для вимірювання швидкості, усупереч вимогам Закону, належним чином не установлювався, при здійсненні вимірювання апаратним способом не було і не могло бути враховано тремтіння рук, похитування тіла та інші людські фактори, що, як наслідок, вплинуло на його точність і об`єктивність. Викладене свідчить про відсутність належних і допустимих доказів адміністративного правопорушення і застосування адміністративного стягнення за відсутності доказів його протиправної поведінки. Крім того, ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» зобов`язує інформацію щодо встановленої відеотехніки і саму відеотехніку фіксації правопорушень розміщувати на видному місці. Тому контроль швидкості руху транспортних засобів може здійснюватися лише в місцях, що облаштовані знаком про здійснення відеофіксації (знак 5.70 ПДР). Проте, відповідний дорожній знак по шляху руху його автомобіля не встановлювався, а інформація про його розташування в оскаржуваній постанові відсутня. Згідно зі ст. 235-1 КУпАП, єдиним органом, уповноваженим на розгляд справи за ч. 1 ст. 122 КУпАП щодо військовослужбовців Збройних Сил України, як спеціальних суб`єктів правопорушення при виконанні ними обов`язків військової служби, є Військова інспекція безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. Відповідач, пересвідчившись у тому, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України, не міг самостійно приймати рішення за фактом ніби-то вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, і повинен був інформувати про ніби-то скоєне відповідний підрозділ Військової інспекції безпеки дорожнього руху. Позивач ОСОБА_1 заявив позовні вимоги про: визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА № 1751230, від 26 березня 2024 року, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

За ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 квітня 2024 року відкрите провадженні в адміністративній справі та прийнята до розгляду позовна заява.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та пояснив, що 26 березня 2024 року виконував обов`язки військової служби та у с. Лемеші керував транспортним засобом зі швидкістю приблизно 90 км/год. Представник відповідача Управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП Семитоцька А.В. подала відзив на позовну заяву і вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити. Інспектор 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 належним чином повідомлений про час, дату і місце судового розгляду справи.

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА № 1751230, винесеної 26 березня 2024 року Інспектором 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 , виходить, що о 14.44 годині 26 березня 2024 року на 90 км автодороги М-01 у с. Лемеші водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen, номерний знак НОМЕР_3 , та в населеному пункті, позначеному д.з. 5.49 на білому фоні, рухався зі швидкістю 100 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше, ніж на 20 км/год, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху. За цією постановою щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340.00 гривень. Правопорушення зафіксоване приладом TruCam І LTI 20/20 ТС 000607.

Правовими нормами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів із питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками (санкція за таке правопорушення накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області та Інспектора 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Вказаними правовими нормами тягар доказування наявності факту порушення позивачем ОСОБА_1 Правил дорожнього руху покладається на відповідача Управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП, яким виконано такий обов`язок. Відповідачем доведено, що водій ОСОБА_1 о 14.44 годині 26 березня 2024 року на 90 км автодороги М-01 у с. Лемеші Чернігівського району Чернігівської області керував транспортним засобом, перевищивши встановлену швидкість руху у населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.49 «Початок населеного пункту», більше, ніж на 20 км/год (перевищення швидкості руху зафіксоване за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС 000607).

Згідно зі Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29405, виданого ДП «Укрметртестстандарт», чинного до 13 листопада 2024 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCАМ LTI 20/20 № ТС000607 є придатним до застосування.

Використання приладу TruCАМ відбувається в автоматичному режимі, як у мобільному, так у в статичному положенні, а тому користування вказаним приладом не є порушенням. Лазерний вимірювач TruCАМ відноситься до ручних вимірювачів швидкості руху транспортних засобів.

Із досліджених у судовому засіданні відеозапису і фотозображення з TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000607) видно, що транспортний засіб Volkswagen, номерний знак НОМЕР_3 , рухався зі швидкістю 100 км/год на 89 км автодороги М-01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі у с. Лемеші.

Згідно зі ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою, зокрема, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 5.70 Правил дорожнього руху дорожній знак «Фото-, відеофіксування порушень ПДР» інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Правовими нормами КУпАП та Закону України «Про Національну поліцію», зокрема, ч. 1 ст. 40 цього Закону, не передбачене обмеження поліції використовувати фототехніку і відеотехніку виключно в межах дії будь-яких дорожніх знаків.

Недотримання позивачем ОСОБА_1 вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху зафіксоване пристроєм вимірювання швидкості TruCAM у ручному режимі, а не в автоматичному, а тому вимоги ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» не розповсюджуються на спірні відносини. Приписи ч. 2 ст. 40 вказаного Закону щодо розміщення інформації на видному місці стосується виключно розміщеної автоматичної фототехніки і відеотехніки.

Правовими нормами ст. 15 КУпАП передбачена відповідальність військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, за вчинення адміністративних правопорушень. Так, згідно з ч. 1 ст. 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. Позивач ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем Збройних Сил України, призваний на військову службу за мобілізацією, у цьому випадку несе відповідальність на загальних підставах.

Поліцейським ОСОБА_2 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо водія ОСОБА_1 , яким не дотримані вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, згідно з санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП, на законних підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА № 1751230, від 26 березня 2024 року і накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340.00 гривень.

Керуючись ст.ст. 9, 251, 252, 288, 289 і 293 КУпАП, ст.ст. 2, 3, 6-13, 72, 139, 229, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295 і 297 КАС України, суд

у х в а л и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області та Інспектора 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенанта поліції Мироніча Кирила Юрійовича про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів із дня проголошення через Козелецький районний суд Чернігівської області до Шостого апеляційного адміністративного суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя