Справа № 385/423/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 травня 2024 року м. Дніпросправа № 385/423/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2024 року (суддя Панасюк І.В.) в справі № 385/423/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Гайворонського районного суду Кіровоградської області до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі ГУНП) про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1677751 від 17 березня 2024 року.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2024 року позов задоволено, скасовано постанову серії ЕНА № 1677751, складену старшим сержантом поліції ВП № 1 Первомайського РУП у Миколаївської області Гончаруком І.І., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190,00 грн., провадження по справі про адміністративне правопорушення закрите на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповного дослідження фактичних обставина справи, неправильності дослідження доказів, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вважає неправильним висновок суду першої інстанції про недоведеність правомірності рішення відповідачем та вини позивача у вчиненні правопорушення.

Звертає увагу, що форма постанови по справі про адміністративне правопорушення не містить графи, в якій необхідно вносити відомості про докази, які використані при розгляді справи, а вина позивача доведена відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та фототаблицею.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 березня 2024 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА № 1677751, складеною старшим сержантом поліції ВП № 1 Первомайського РУП у Миколаївської області ОСОБА_2 , позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190,00 гривень.

Згідно з постановою 17 березня 2024 року об 14:51 в Миколаївській області, Первомайського району, смт. Криве Озеро, вул. Шевченка, водій ОСОБА_1 керував LADA 21214ВА, державний номер НОМЕР_1 , ТОВ «ТАС АГРО ПІВДЕНЬ», із забрудненим номерним знаком, що не дає чітко визначити символи на відстані 20 м, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Судом першої інстанції вказано, що на підтвердження доводів правомірності постанови відповідач надав доказ вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, яким є відеозапис з нагрудної камери інспектора, а також показання засобів фотоспостереження (фотознімок), проте ці докази визнані судом першої інстанції неналежними, оскільки в оскаржуваній постанові не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

Врахувавши недоведеність відповідачем правомірності свого рішення, недоведеність вини особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, належним чином не спростування доводів позивача про відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою серії ЕНА № 1677751 від 17 березня 2024 року, винесеною старшим сержантом поліції ВП № 1 Первомайського РУП у Миколаївської області Гончаруком І.І., накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

За змістом постанови 17 березня 2024 року об 14:51 в Миколаївській області, Первомайський район, смт. Криве Озеро, вул. Шевченка, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки LADA 2121, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ «ТАС АГРО ПІВДЕНЬ», із забрудненим номерним знаком, що не дає чітко визначити символи на відстані 20 м, чим порушив п. 2.9 в) Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Постанова не містить відомостей про здійснення фіксування події правопорушення, відомостей про пристрій, на якій здійснювався запис, як й посилання на будь-які інші докази.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 121-3 КУпАП передбачена відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, у вигляді накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, (далі Правила дорожнього руху) встановлено, що водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий (підпункт «в»).

Відповідач в обґрунтування правомірності накладення на позивача адміністративного стягнення спірною постановою посилається на доведеність вини позивача відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та фотознімками.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними доказами у розумінні статті 73 КАС України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі статтею 31 Закону №580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що оскаржена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про здійснення будь-якого фіксування події правопорушення, а також про те, що до постанови додається відеозапис та фотознімки.

Відповідачем не подано суду будь-яких доказів, які б дозволяли вважати доведеним вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121-3 КУпАП, а подані докази (відеозапис та фотознімки) обґрунтовано визнані судом першої інстанції неналежними доказами.

Таким чином, в порушення вимог частини другої статті 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, відповідачем не надано належних та достатніх доказів правомірності свого рішення.

Відтак, суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про протиправність постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Доводи апелянта стосовно того, що форма постанови по справі про адміністративне правопорушення не містить графи, в якій необхідно вносити відомості про докази, які використані при розгляді справи, суд відхиляє та вказує, що стаття 283 КУпАП чітко встановлює, що постанова по справі про адміністративне правопорушення має містить інформацію про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис, тому відсутність в оскарженій постанові таких відомостей вказує на невідповідність такої постанови приписам статті 283 КУпАП.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 268-272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2024 року в справі № 385/423/24 залишити без задоволення.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2024 року в справі № 385/423/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 08 травня 2024 року та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 08 травня 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов