Справа № 520/26754/23
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2024-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

10 травня 2024 року Справа № 520/26754/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супрун Ю.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Лісова Наталя Вікторівна, діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 112 від 20.04.2023 р. в частині, що стосується ОСОБА_1 .

2. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо відмови в нарахуванні та виплаті додаткової винагороди ОСОБА_1 за період з 26.03.2023 р. по 31.03.2023 р. відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та розділу XXXIV Наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» з розрахунку 100 000,00 грн. на місяць.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за період з 26.03.2023 р. по 31.03.2023 р. відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та розділу XXXIV Наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» в розмірі 16 129,03 грн..

4. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.01.2023 р. по 19.04.2023 р. в розмірі окладу за званням.

5. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування окладу за військовим званням ОСОБА_1 (за тарифним коефіцієнтом молодшого лейтенанта) в розмірі 1 092,44 грн на місяць за період з 01.04.2023 р. по 02.06.2023 р.

6. Визнати протиправними бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування щомісячно надбавки за вислугу років в розмірі 30% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання ОСОБА_1 за період з 16.12.2022 р. по 02.06.2023 р.

7. Визнати протиправними бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за 16.12.2022 р.

8. Визнати протиправними бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 16.12.2022 р. по 31.12.2023 р. відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 15 483,84 грн.

9. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок всіх складових грошового забезпечення, нарахувати та виплатити недоплачені суми грошового забезпечення ОСОБА_1 за весь період служби у військовій частині НОМЕР_2 , а саме: за 16.12.2022 р. - 1 505,34 грн; за період з 17.12.2022 р. по 31.12.2022 р. - 14 889,39 грн; за січень 2023 року - 15 575,65 грн; за лютий 2023 року - 25 138,85 грн; за березень 2023 року - 25 138,85 грн; за квітень 2023 року - 17 628,88 грн; за травень 2023 року - 2 328,15 грн; за червень 2023 року - 155,22 грн.

10. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за затримку розрахунку в розмірі середнього заробітку за період з 03.03.2023 р. по день здійснення фактичного повного розрахунку.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідачем було допущено протиправні дії (бездіяльність) які полягають у не виплаті (виплаті у меншому розмірі) грошового забезпечення та додаткової винагороди за період з грудня 2022 року по червень 2023 року, а саме: за 16.12.2022 р. грошове забезпечення не виплачене в повному обсязі (ні грошове забезпечення, ні додаткова винагорода з розрахунку 30 000,00 грн на місяць); за період з 16.12.2022 р. по 31.12.2022 р. додаткова винагорода з розрахунку 30 000,00 грн за місяць не виплачена; з 01.01.2023 р. по 19.04.2023 р. грошове забезпечення виплачувалось лише в розмірі окладу за звання; за березень місяць не виплачена додаткова винагорода за період виконання бойових завдань (з розрахунку 100 000,00 грн. за місяць); за період з 01.04.2023 р. по 02.06.2023 р. включно оклад за військове звання виплачувався в меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством, у зв`язку з чим, надбавка за особливості проходження служби нараховувалась в меншому розмірі; за період з 16.12.2022 р. по 02.06.2023 р. надбавка за вислугу років не виплачувалась, у зв`язку з чим, надбавка за особливості проходження служби нараховувалась в меншому розмірі. Окрім того, позивач не погоджується з наказом № 112 від 20.04.2022р. про визнання його таким, що посаду та справи прийняв 20.04.2023 р., з огляду на те, що справи та посаду він прийняв ще 17.12.2022 р. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п.10 ч.6 ст.12, ч.1 ст.257 КАС України, якими унормовано що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

В зв`язку із здійсненням діяльності Харківським окружним адміністративним судом з відправлення правосуддя в умовах ведення бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, яка віднесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 № 75 (із змінами), розгляд справи було відтерміновано.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач подав до суду клопотання про залишення позову без розгляду, у зв`язку із пропуском строку звернення до суду, в якому, зокрема, зазначено, що відповідач надати документи які витребовує суд ухвалою про відкриття провадження по справі на даний час не являється за можливим, оскільки стройова частина бригади переміщується з району розміщення; фінансовий відділ, також переїхав в інше місце відповідно до бойового розпорядження від 23.10.2023 року; юридичний відділ, також переїхав на нове місце, і тільки починає працювати в робочому режимі.

30.10.2023р. від представника відповідача також до суду надійшли заперечення на подані заперечення представника позивача, в яких, зокрема, зазначено про те, що відносно позивача незаконних рішень відповідачем прийнято не було, бездіяльності теж не було.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 року у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_2 про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 проходить військову службу в лавах Військової частина НОМЕР_2 .

Так, ОСОБА_1 на підставі наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 30.11.2022 р. № 1093 був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_5 та направлений для продовження військової служби за призовом під час мобілізації у воєнний час у військову частину НОМЕР_2 на посаду командира 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 15.12.2022 р. № 24.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.12.2022 р. №295 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , відповідно до наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 30.11.2022 року №1093, призначеного на посаду командира 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , поставлено на всі види забезпечення та визнано таким, що приступив до виконання службових обов`язків.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 20.04.2023 р. №112, ОСОБА_1 установлено вважати таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків, ШПК «Старший лейтенант», тарифний розряд 12, ВОС 0210003; установлено виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 480% посадового окладу, надбавку за особливості проходження військової служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 02.06.2023 р. №159, ОСОБА_1 з 02.06.2023 року виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення.

Відповідно до довідки про доходи № 5419 від 11.06.2023р. та довідки про складові грошового забезпечення від 11.06.2023р. за грудень 2022 року військова частина НОМЕР_2 виплатила грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 17.12.2022 р. по 31.12.2022 р. в розмірі 7 575,35 грн (за 15 діб) виходячи з наступних розмірів видів грошового забезпечення: оклад за військовим званням 1 090,00 грн, посадовий оклад 3 440,00 грн, надбавка за особливості проходження служби 65%, премія 202%, індексація 1 470,83 грн.

Відповідно до грошового атестату від 03.06.2023р. №5117 ОСОБА_1 виплачено такі види грошового забезпечення: оклад за військовим званням у розмірі 1090,00 грн.; посадовий оклад у розмірі 3440,00 грн.; надбавка за вислугу років 0%; надбавка за особливості проходження служби у розмірі 65%; премія у розмірі 480,00%.

Відповідно до наявних в матеріалах справи медичних довідок, виписок та витягів ОСОБА_1 перебував на лікуванні в періоди з 31.12.2022 р. по 06.01.2023 р. (виписка 22916 та довідка № 35), з 07.01.2023 р. по 09.01.2023 р. (довідка № 1), з 10.01.2023 р. по 23.01.2023 р. (виписка № 13), з 24.01.2022 р. по 07.02.2023 р. (витяг № 42), з 08.02.2023 р. по 20.02.2023 р. (довідка від 08.02.23 р.), з 08.03.2023 р. по 17.03.2023 р. (виписка від 17.03.2023 р.), з 21.02.2023 р. по 07.03.2023 р. (витяг № 133).

В подальшому, за твердженням позивача, в кінці березня та в першій половині квітня 2023 року він був направлений в зону ведення активних бойових дій.

За твердженням позивача, викладеними у позовній заяві, за період з грудня 2022 року по червень 2023 року включно у військовій частині НОМЕР_2 нарахування грошового забезпечення та додаткової винагороди ОСОБА_1 не проводилось або проводилось не в повному обсязі, а саме: за 16.12.2022 р. грошове забезпечення не виплачене в повному обсязі (ні грошове забезпечення, ні додаткова винагорода з розрахунку 30 000,00 грн на місяць); за період з 16.12.2022 р. по 31.12.2022 р. додаткова винагорода з розрахунку 30 000,00 грн за місяць не виплачена; з 01.01.2023 р. по 19.04.2023 р. грошове забезпечення виплачувалось лише в розмірі окладу за звання; за березень місяць не виплачена додаткова винагорода за період виконання бойових завдань (з розрахунку 100 000,00 грн за місяць); за період з 01.04.2023 р. по 02.06.2023 р. включно оклад за військове звання виплачувався в меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством, у зв`язку з чим, надбавка за особливості проходження служби нараховувалась в меншому розмірі; за період з 16.12.2022 р. по 02.06.2023 р. надбавка за вислугу років не виплачувалась, у зв`язку з чим, надбавка за особливості проходження служби нараховувалась в меншому розмірі.

Також, за твердженням позивача, викладеними у позовній заяві, наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 112 від 20.04.2023 р., є протиправним та таким, що порушує права та інтереси ОСОБА_1 , оскільки справи та посаду він прийняв ще 17.12.2022 р.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з рапортами про здійснення перерахунку грошового забезпечення від 11.04.2023 р. та від 20.04.2023 р., проте, письмової відповіді на подані рапорти не отримав.

Представником позивача направлено запит до військової частини НОМЕР_2 щодо перерахунку ОСОБА_1 грошового забезпечення за період служби з 17.12.2022р по 02.06.2023р.

Листом №8809 від 25.08.2023 р. Військовою частиною НОМЕР_2 повідомлено, що перерахунок окладу за військовим званням буде здійснено у вересні 2023 року. По всім іншим видам виплат військовою частиною відмовлено та зазначено, що грошове забезпечення позивачу було нараховане на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 112 від 20.04.2023 р. про визнання його таким, що посаду та справи прийняв 20.04.2023 р.; додаткова винагорода за період з 17.12.2022 по 31.12.2022 нарахована в сумі 15000 грн.; додаткова винагорода за січень нарахована в сумі 30000 грн.; в переліку військовослужбовців, яким належить виплата додаткової винагороди за березень 2023 року, позивача не було, підстав для виплати даної винагороди не має; додаткова винагорода за період з 02.04.2023 по 17.04.2023 нарахована в сумі 53333,33 грн..

Вважаючи вказаний наказ № 112 від 20.04.2023 р., а також дії та бездіяльність відповідача з нарахування грошового забезпечення та додаткової винагороди протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Спірним у дані справі є правомірність видання наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 20.04.2023 р. № 112; не нарахування та не виплата позивачу додаткової винагороди за період з 26.03.2023р. по 31.03.2023р. у розмірі 16 129,03 грн.; нарахування та виплата позивачу грошового забезпечення за період з 01.01.2023р. по 19.04.2023р. в розмірі окладу за званням; нарахування позивачу окладу за військовим званням (за тарифним коефіцієнтом молодшого лейтенанта) в розмірі 1092,44 грн. на місяць за період з 01.04.2023р. по 02.06.2023р.; не нарахування щомісячно надбавки за вислугу років в розмірі 30% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання позивача за період з 16.12.2022 р. по 02.06.2023 р.; не нарахування та не виплати позивачу грошового забезпечення за 16.12.2022 р.; не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди за період з 16.12.2022 р. по 31.12.2023 р. в розмірі 15 483,84 грн.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 5 ст.17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно з ч.1, 2 ст.1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону №2232-XII одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації на особливий період.

У спірних правовідносинах, на виконання Указу Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 «Про загальну мобілізацію» ОСОБА_1 24.06.2022 р. мобілізований до лав ЗСУ, про що свідчить запис у військовому квитку серії НОМЕР_6 .

Отже, позивач є військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно п. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 3 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Приписами ч.4 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2 розділу I Наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 р. №260 Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України (далі - Порядок 260) та деяким іншим особам грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану, допомоги.

Грошове забезпечення виплачується:

- щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;

- одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату.

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовця на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира.

Відповідно до п. 7 розділу І Порядку 260 виплата грошового забезпечення в разі вибуття військовослужбовців до нового місця служби за строк із дня, наступного за днем виключення зі списків особового складу військової частини, і до дня прийняття посади здійснюється за новим місцем служби в розмірі, встановленому за попереднім місцем служби, після зарахування їх на грошове забезпечення до цієї військової частини. За час прийняття справ і посади військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, в межах строків, визначених чинним законодавством для прийняття та здавання справ і посади, виплачується грошове забезпечення, яке військовослужбовець отримував за останньою займаною посадою, виходячи з окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Стосовно правомірності видання наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 20.04.2023 р. № 112, суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 на підставі наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 30.11.2022 р. № 1093 був призначений на посаду командира стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону НОМЕР_7 окремої танкової бригади корпусу резерву та на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 15.12.2023 р. №24 був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_5 і направлений для продовження військової служби у військову частину НОМЕР_2 на посаду командира 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.12.2022 р. №295 ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , поставлений на всі види забезпечення та визнаний таким, що приступив до виконання службових обов`язків.

Так, в наказі командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.12.2022 р. № 295 зазначено, що ОСОБА_1 «вважати таким, що приступив до виконання службових обов`язків».

Отже, відповідно до цього наказу на ОСОБА_1 з 17.12.2022 р. було покладено виконання певного обсягу завдань за посадою,

За твердженням позивача, військова частина була новосформована та призначення на посаду ОСОБА_1 ; відповідний рапорт про прийняття посади ОСОБА_1 подавав через стройову частину військової частини НОМЕР_2 .

Протилежного матеріали справи не містять.

Наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.12.2022 р. №295 є чинним, не скасованим.

Доказів протилежного матеріали справи також не містять.

Більш того, Військова частина НОМЕР_2 за грудень 2022р. нарахувала та виплатила ОСОБА_1 грошове забезпечення за новою посадою, чим підтвердила прийняття ОСОБА_1 на посаду та виконання ним своїх службових обов`язків.

Відповідно до довідки про доходи № 5419 від 11.06.2023 р. та довідки про складові грошового забезпечення від 11.06.2023 р. в грудні 2022 року посадовий оклад позивача складав 3 440,00 грн. і виходячи саме з цього окладу йому було розраховане грошове забезпечення на новій посаді та виплачене за період з грудня 2022 р.

Тобто, твердження військової частини НОМЕР_2 , що позивач посаду не прийняв, як обґрунтування ненарахування йому грошового забезпечення в повному обсязі, є таким, що не відповідає дійсності та суперечить фактичним діям самої військової частини НОМЕР_2 , та спростовується документами, наданими самою частиною.

Більш того, підтвердженням виконання службових обов`язків за посадою та прийняття підрозділу (взводу) ОСОБА_1 є також витяг з журналу бойових дій 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 № 285 від 01.06.2023 р. за період з 26.03.2023 р. по 17.04.2023 р., в якому зазначено: «Перебуваючи на позиції в районі АДРЕСА_2 молодший лейтенант ОСОБА_1 , командир 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 , під час виконання бойових завдань в АДРЕСА_2 брав участь у складі свого підрозділу у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України».

Отже, позивач виконував службові обов`язки за посадою командира взводу та на нього у зв`язку з цим були покладені обов`язки як командира взводу по виконанню бойового завдання згідно бойового розпорядження № 610Т від 26.03.2023 р., про що зазначено у витязі з журналу бойових дій.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 20.04.2023 р. № 112 про визнання позивача таким, що посаду та справи прийняв 20.04.2023 р., є протиправним та таким, що порушує права та інтереси ОСОБА_1 , зокрема, його право на належне грошове забезпечення військовослужбовця

А тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування наказу військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 112 від 20.04.2023 р. в частині, що стосується прийняття справ та посади, а також початку виконання службових обов`язків ОСОБА_1 .

Стосовно не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди за період з 26.03.2023р. по 31.03.2023р. у розмірі 16 129,03 грн., суд зазначає наступне.

28 лютого 2022 року на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Приписами п.п. 1, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (в редакції чинній на момент виникнення спору) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Пункт 10 розділу XXXIV Порядку 260 (діє з 01.02.2023 р.) передбачено: на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах: 100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах): під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно; у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника.

За правилами п.4 Розділу XXXIV Порядку №260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Отже, відносно позивача, як командира стрілецького підрозділу військового формування Збройних Сил України, підставою для призначення додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168 у розмірі 100.000,00грн. є саме документально підтверджений факт особистої та безпосередньої участі у конкретний календарний день у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - Заходів) під час фізичного знаходження у районах ведення бойових дій чи у районах здійснення Заходів, тобто безпосередньої та особистої участі у бойовому зіткненні на лінії розмежування з ворогом (зокрема, на глибину розміщення бойових порядків до батальйону включно).

Порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Міністром оборони України в Окремому дорученні від 23 червня 2022 року №912/з/29, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01 червня 2022 року.

За змістом абз.3, 4 п.3 Окремого доручення документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Відповідно до п.4 Окремого доручення у підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Згідно з п.5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. або 30000 грн. здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

У цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 грн. за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).

Отже, підставою для виплати спірної додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, затвердженою додатком № 1 Окремого доручення.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до витягу з журналу бойових дій 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 № 285 від 01.06.2023 р., згідно бойового розпорядження № 610Т від 26.03.2023 р. перебував на позиції в районі АДРЕСА_2 з 26.03.2023 р. по 31.03.2023 р., під час виконання бойових завдань в н.п. Бахмут Бахмутського району Донецької області, брав участь у складі свого підрозділу у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Відповідачем факт перебування позивача на позиції в районі АДРЕСА_2 у період з 26.03.2023 р. по 31.03.2023 р., під час виконання бойових завдань в н.п. Бахмут Бахмутського району Донецької області, взяття участі у складі свого підрозділу у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, не спростовано та не заперечується.

Додаткову винагороду за вказаний період виконання бойових завдань ОСОБА_1 не отримав.

Водночас, документів на підставі яких здійснюється виплата спірної додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, як то рапортів командира підрозділу, довідок командира військової частини, наказів командирів (начальників), ні позивачем, ні відповідачем не надано, а судом таких не здобуто.

У клопотанні про залишення позову без розгляду відповідачем, зокрема, зазначено, що відповідач надати документи які випробовує суд ухвалою про відкриття провадження по справі на даний час не являється за можливим, оскільки стройова частина бригади переміщується з району розміщення; фінансовий відділ, також переїхав в інше місце відповідно до бойового розпорядження від 23.10.2023 року; юридичний відділ, також переїхав на нове місце, і тільки починає працювати в робочому режимі.

В свою чергу, позивач не заявляв клопотань про витребування доказів та не покликався на наявність вказаних підтверджуючих документів участі у бойових діях ОСОБА_1 у спірний період.

Більш того, листом №8809 від 25.08.2023 р. військовою частиною НОМЕР_2 повідомлено, що в переліку військовослужбовців, яким належить виплата додаткової винагороди за березень 2023 року, позивача не було, а тому підстав для виплати даної винагороди не має.

Враховуючи недоведеність позивачем невідповідності дій військової частини під час нарахування і виплати додаткової винагороди, виходячи з розміру 100000 грн за місяць, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року, у період з 26.03.2023 р. по 31.03.2023 р., підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Стосовно не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди за період з 16.12.2022 р. по 31.12.2023 р. в розмірі 15 483,84 грн., суд зазначає наступне.

Як вже було зазначено судом, приписами п.п. 1, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (в редакції чинній на момент виникнення спору) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

У спірних правовідносинах відповідачем додаткова винагорода за період з 17.12.2022 по 31.12.2022 року позивачу нарахована в сумі 15000,00 грн., що відповідачем визнано в листі від 25.08.2023 року №8809.

Водночас, доказів виплати додаткової винагороди за період з 17.12.2022 по 31.12.2022 року в сумі 15000,00 грн., матеріали справи не містять.

За твердження позивача, за період з 16.12.2022 р. по 31.12.2022 р. додаткова винагорода з розрахунку 30 000,00 грн за місяць не виплачена.

З огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу додаткової винагороди за період з 17.12.2022 р. (а не з 16.12.2022р., оскільки ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , поставлений на всі види забезпечення наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.12.2022 р. № 295) по 31.12.2023 р. відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в розмірі 15 000,00 грн. та зобов`язання відповідача виплатити позивачу додаткову винагороду за період з 17.12.2022 р. по 31.12.2023 р. відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в розмірі 15 000,00 грн.

Стосовно нарахування та виплата позивачу грошового забезпечення за період з 01.01.2023р. по 19.04.2023р. в розмірі окладу за званням, суд зазначає наступне.

Відповідно до наявних в матеріалах справи медичних довідок, виписок та витягів ОСОБА_1 перебував на лікуванні в періоди з 31.12.2022 р. по 06.01.2023 р. (виписка 22916 та довідка № 35), з 07.01.2023 р. по 09.01.2023 р. (довідка № 1), з 10.01.2023 р. по 23.01.2023 р. (виписка № 13), з 24.01.2022 р. по 07.02.2023 р. (витяг № 42), з 08.02.2023 р. по 20.02.2023 р. (довідка від 08.02.2023 р.), з 21.02.2023 р. по 07.03.2023 р. (витяг № 133), з 08.03.2023 р. по 17.03.2023 р. (виписка від 17.03.2023 р.).

Відповідно до довідки про доходи № 5419 від 11.06.2023р. військова частина НОМЕР_2 виплатила грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2023 року по березень 2023 року (включно) в розмірі окладу за військовим званням.

Відповідно до пункту 9 розділу 1 Порядку №260 виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами зберігається за час відряджень, а також надання оплачуваних відповідно до чинного законодавства України відпусток.

Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.

Військовослужбовцям строкової військової служби, які перебувають у відрядженнях, відпустках і на лікуванні в лікарняних закладах, грошове забезпечення виплачується за весь період перебування у відрядженнях, відпустках і на лікуванні.

А отже, за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах у зв`язку з хворобою Військова частина НОМЕР_2 була зобов`язана нараховувати та виплачувати позивачу грошове забезпечення за останньою займаною посадою, з урахуванням щомісячних основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років), щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за період з січня 2023р. по березень 2023р. (включно) в розмірі окладу за званням та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу грошового забезпечення за останньою займаною посадою, з урахуванням щомісячних основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років), щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, за період з січня 2023р. по березень 2023р. (включно).

В частині нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за період з 01.04.2023р. по 19.04.2023р. в розмірі окладу за званням, матеріалами справи не знайшло свого підтвердження, а отже, підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Стосовно нарахування позивачу окладу за військовим званням (за тарифним коефіцієнтом молодшого лейтенанта) в розмірі 1092,44 грн. на місяць за період з 01.04.2023р. по 02.06.2023р., суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (в редакції з 20.05.2023р.) розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1 762,00 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

До 20.05.2023р. п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» було викладено у наступній редакції: установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р. (1762,00 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Додатком 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» визначено тарифні коефіцієнти за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, зокрема, тарифний коефіцієнт лейтенанта 0,64; тарифний коефіцієнт молодшого лейтенанта 0,62.

У спірних правовідносинах, відповідно до наказу командира 9 армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України № 53 від 27.03.2023р. ОСОБА_1 було присвоєне чергове військове звання - лейтенант (вислуга у званні 10 років 7 місяців).

Отже, з 01.04.2023 року по 02.06.2023 року військова частина НОМЕР_2 мала нараховувати позивачу оклад за військовим званням, виходячи з наступного розрахунку: 1 762,00 грн х 0,64 (тарифний коефіцієнт лейтенанта) = 1 127,68 грн.

Відповідно до довідки про доходи № 5419 від 11.06.2023р., довідки про складові грошового забезпечення від 11.06.2023р. та грошового атестату від 03.06.2023р. №5117 оклад за військовим званням позивача (за тарифним коефіцієнтом молодшого лейтенанта 0,62) складав - 1 090,00 грн.

В листі від 25.08.2023р. №8809 військовою частиною НОМЕР_2 зазначено, що перерахунок окладу за військовим званням буде здійснено у вересні 2023 року, отже, відповідачем фактично визнано право позивача на перерахунок окладу за військовим званням.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо нарахування окладу за військовим званням ОСОБА_1 (за тарифним коефіцієнтом молодшого лейтенанта) в розмірі 1 090,00 грн. на місяць за період з 01.04.2023 р. по 02.06.2023 р. та зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_1 оклад за військовим званням (за тарифним коефіцієнтом лейтенанта) в розмірі 1 127,68 грн. на місяць за період з 01.04.2023 р. по 02.06.2023 р., з урахуванням проведених виплат.

Стосовно не нарахування щомісячно надбавки за вислугу років в розмірі 30% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання позивача за період з 16.12.2022 р. по 02.06.2023 р., суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1, п. 2, п. 3 розділу IV Порядку № 260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням у таких розмірах: від 5 до 10 років - 30 відсотків.

Вислуга років для виплати надбавки обчислюється з дня початку до дня закінчення проходження військової служби відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Для виплати надбавки за вислугу років військовослужбовцям, призваним або прийнятим на військову службу із запасу, зараховуються всі періоди попередньої служби.

У спірних правовідносинах, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 04.08.2015 р. по 17.06.2022 р., про що містяться відомості у трудовій книжці серії НОМЕР_8 .

У період з 24.06.2022р. по 02.06.2023р. ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Сил України.

Відповідно до грошового атестату від 03.06.2023р. №5117 за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 ОСОБА_1 виплачено такі види грошового забезпечення: оклад за військовим званням у розмірі 1090,00 грн.; посадовий оклад у розмірі 3440,00 грн.; надбавка за вислугу років 0%; надбавка за особливості проходження служби у розмірі 65%; премія у розмірі 480,00%.

Отже, надбавка за вислугу років за період з 01.04.2023р. по 02.06.2023р. позивачу взагалі не нараховувалась та не виплачувалась.

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування позивачу надбавки за вислугу років в розмірі 30% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням за період з 17.12.2022 р. (дати зарахування до військової частини НОМЕР_2 ) по 02.06.2023 р. та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу надбавку за вислугу років в розмірі 30% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням за період з 17.12.2022 р. по 02.06.2023 р.

В частині позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність відповідача стосовно не нарахування та не виплати позивачу грошового забезпечення за 16.12.2022 р., суд відмовляє, оскільки ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , поставлений на всі види забезпечення наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.12.2022 р. № 295.

Протилежного матеріали справи не містять.

В частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачені суми грошового забезпечення ОСОБА_1 за весь період служби у військовій частині НОМЕР_2 , а саме: за 16.12.2022 р. - 1 505,34 грн; за період з 17.12.2022 р. по 31.12.2022 р. - 14 889,39 грн; за січень 2023 року - 15 575,65 грн; за лютий 2023 року - 25 138,85 грн; за березень 2023 року - 25 138,85 грн; за квітень 2023 року - 17 628,88 грн; за травень 2023 року - 2 328,15 грн; за червень 2023 року - 155,22 грн., позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

В частині позовних вимог про зобов`язання Військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за затримку розрахунку в розмірі середнього заробітку за період з 03.03.2023 р. по день здійснення фактичного повного розрахунку, суд відмовляє, оскільки вказані вимоги заявлені на майбутнє.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати визнання протиправним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 112 від 20.04.2023 р. в частині, що стосується ОСОБА_1 щодо прийняття справ та посади, а також початку виконання службових обов`язків.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 17.12.2022 р. по 31.12.2023 р. відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в розмірі 15 000,00 грн.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) додаткову винагороду за період з 17.12.2022 р. по 31.12.2023 р. відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в розмірі 15 000,00 грн.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з січня 2023р. по березень 2023р. (включно) в розмірі окладу за званням.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) грошового забезпечення за останньою займаною посадою, з урахуванням щомісячних основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років), щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, за період з січня 2023р. по березень 2023р. (включно).

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування окладу за військовим званням ОСОБА_1 (за тарифним коефіцієнтом молодшого лейтенанта) в розмірі 1 090,00 грн. на місяць за період з 01.04.2023 р. по 02.06.2023 р.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) оклад за військовим званням (за тарифним коефіцієнтом лейтенанта) в розмірі 1 127,68 грн на місяць за період з 01.04.2023 р. по 02.06.2023 р., з урахуванням проведених виплат.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування ОСОБА_1 надбавки за вислугу років в розмірі 30% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням за період з 17.12.2022 р. по 02.06.2023 р.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) надбавку за вислугу років в розмірі 30% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням за період з 17.12.2022 р. по 02.06.2023 р.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено та підписано 10.05.2024.

Суддя Супрун Ю.О.