Справа № 440/8028/22
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: С.С. Сич
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 р. Справа № 440/8028/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2022, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 440/8028/22

за позовом ОСОБА_1

до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті , Державної служби України з безпеки на транспорті

про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови №190405 про застосування адміністративно - господарського штрафу, винесеної 29 серпня 2022 року Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті, якою накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 51 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що працівниками Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті зафіксовано порушення нормативно допустимого навантаження на вісь автомобіля під час перевезення вантажів та винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №190405 від 29.08.2022. Позивач не погоджується з постановою Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №190405 від 29.08.2022, посилаючись на те, що з місця навантаження транспортний засіб виїхав без перевищення нормативно визначених вагових параметрів транспортного засобу із вантажем та за результатами зважування повна маса транспортного засобу становила 34,080 т, на вимогу водія надати документи, що підтверджують проходження повірки законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - вагів 20 ВА-Д-2-1 №2050, посадовими особами таких документів не надано, чек зважування, що оформляється за результатами зважування, водію також не видано.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2022 року по справі №440/8028/22 у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2022 по справі №440/8028/22 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що маса транспортного засобу у складі спеціалізованого напівпричепу з вантажем не перевищувала встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що виключає відповідальність перевізника, передбачену статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Проїзд водієм без урахування вимог дорожнього знаку, який забороняє рух транспортного засобу, маса якого перевищує 24 тони, не може ставитися у провину перевізнику, а є порушенням правил дорожнього руху України з боку безпосередньо водія. Також зазначає, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка якого не проводилась, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що доводи апеляційної скарги зводяться виключно до повторення доводів та вимог позовної заяви, що вже були предметом розгляду в суді першої інстанції, а тому свідчать виключно про спроби позивача затягнути розгляд справи та відстрочити сплату до бюджету застосованих штрафних санкцій. На підставі викладеного, відповідач просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 та п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного судового рішення, норм процесуального та матеріального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , копія якого наявна у матеріалах справи /а.с. 7, 61-62/.

ОСОБА_1 , як автомобільним перевізником, здійснювалося перевезення вантажу за товарно-транспортною накладною №61/000006630 від 04.07.2022, автомобілем DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причіпом ОДАЗ 9370, реєстраційний номер НОМЕР_3 /а.с. 61-62/.

04.07.2022 на ділянці автодороги а/д О-1725363 (Р-42) Шишаки - Сагайдак - Поділ 37км+300 посадовою особою Укртрансбезпеки на підставі направлення на рейдову перевірку №008297 від 01.07.2022 проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки DAF, д.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 та за кермом якого перебував водій ОСОБА_2 .

За результатами перевірки складено акт №251102 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 04.07.2022 /а.с. 11, 58/ про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0067103 від 04.07.2022 /а.с. 10, 66/, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №050137 від 04.07.2022 /а.с. 9/.

В акті №251102 від 04.07.2022 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом зафіксовано порушення ОСОБА_1 вимог статті 34 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме, під час перевезення вантажу (ТТН №61/000006330 від 04.07.2022), (вантажовідправник - СБК "Лан", вантажоодержувач - ПрАТ "Дніпровський крохмалепатоковий комбінат", перевізник ФО ОСОБА_1 ) з перевищенням вагових обмежень (загальна маса 34,080 тон при допустимій 24,000 тон - 45%, навантаження на одиничну вісь - 12,080 тон при допустимій 7,000 тон - 73%, навантаження на задвоєну вісь 15,960 тон при допустимій 10,000 тон - 60%.), у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме абзац 17 частини 1 - перевезення вантажів з перевищенням встановлених законодавством вагових норм понад 30%, при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу /а.с. 11, 58/.

Акт перевірки №251102 від 04.07.2022 підписаний водієм транспортного засобу ОСОБА_2 , яким у графі "пояснення водія про причини порушень" зазначено "з актом ознайомлений, зобов`язуюсь більше не порушувати" /а.с. 11, 58/.

У акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0067103 від 04.07.2022 /а.с. 10, 66/ та у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю №050137 від 04.07.2022 /а.с. 9, 67/ зафіксовано перевищення вказаним вище транспортним засобом осьові навантаження: на одиничну вісь 12,080 т при допустимих 7,000 т, на задвоєну вісь 15,960 т при допустимих 10,000 т, фактична маса транспортного засобу 34,080 т при допустимій 24,000 т.

Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0067103 від 04.07.2022 підписаний водієм транспортного засобу ОСОБА_2 /а.с. 66/.

Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті направлено позивачу повідомлення №24551/36/24-22 від 12.08.2022 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, призначеної 29.08.2022 з 10.00 до 12.00 /а.с. 12, 60/.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства на автомобільному транспорті начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті Ткаченком Д.В. винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №190405 від 29.08.2022, якою стягнуто з ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 51000 грн. /а.с. 13, 57/.

В обґрунтування вказаної постанови зазначено, що 04.07.2022, а/д О-1725363 (Р-42) км 37+300, ТЗ DAF, д.н. НОМЕР_1 допущено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30% при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу, відповідальність за яке передбачена абзацом 17 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Позивач не погодився з постановою Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № 190405 від 29.08.2022 та звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що оскаржувана постанова відділу Державного нагляду (контролю) у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №190405 від 29.08.2022 прийнята відповідачем на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та обґрунтовано.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема, встановлено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 /надалі - Порядок №1567, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин/.

Згідно з пунктом 2 Порядку №1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до пунктів 20, 21 Порядку №1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Апеляційним розглядом встановлено, що 04.07.2022 на ділянці автодороги а/д О-1725363 (Р-42) Шишаки - Сагайдак - Поділ 37км+300 (яка є дорогою загального користування місцевого значення) посадовою особою Укртрансбезпеки на підставі направлення на рейдову перевірку №008297 від 01.07.2022 проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки DAF, д.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 та за кермом якого перебував водій ОСОБА_2 .

За результатами перевірки складено акт №251102 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 04.07.2022 /а.с. 11, 58/, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0067103 від 04.07.2022 /а.с. 10, 66/, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №050137 від 04.07.2022 /а.с. 9/.

В акті №251102 від 04.07.2022 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом зафіксовано порушення ОСОБА_1 вимог статті 34 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме, під час перевезення вантажу (ТТН №61/000006330 від 04.07.2022), (вантажовідправник - СБК "Лан", вантажоодержувач - ПрАТ "Дніпровський крохмалепатоковий комбінат", перевізник ФО ОСОБА_1 ) з перевищенням вагових обмежень (загальна маса 34,080 тон при допустимій 24,000 тон - 45%, навантаження на одиничну вісь - 12,080 тон при допустимій 7,000 тон - 73%, навантаження на задвоєну вісь 15,960 тон при допустимій 10,000 тон - 60%), у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме абзац 17 частини 1 - перевезення вантажів з перевищенням встановлених законодавством вагових норм понад 30%, при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу /а.с. 11, 58/.

На підтвердження проведення габаритно-вагового контролю 04.07.2022 транспортного засобу НОМЕР_1 відповідачем надано до суду копію документу про зважування від 04.07.2022, сформованого ваговим комплексом (вага №2050) за результатами зважування транспортного засобу НОМЕР_1 у режимі: динамічний, у якому зазначено загальну масу транспортного засобу 34080 кг, навантаження на вісь 1 - 6040 кг, навантаження на вісь 2 - 12080 кг, навантаження на вісь 3 - 8330 кг та навантаження на вісь 4 - 7630 кг /а.с. 68/.

Колегія суддів зазначає, що згідно з положеннями статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно з частиною 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначено Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 /у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Порядок № 879/.

Пунктом 3 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до пункту 6 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно у зонах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Згідно з приписами п.п. 9, 15 п. 2 розділу ІІІ Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 №255 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.08.2016 за №1171/29301, стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю повинен мати: стаціонарні ваги для точного зважування транспортних засобів у русі; документ про відповідність та/або свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ цих Вимог пересувний пункт габаритно-вагового контролю повинен бути укомплектований таким: 1) вимірювальним (зважувальним) обладнанням вагових параметрів повної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу; 2) вимірювальним обладнанням для вимірювання габаритних параметрів великогабаритних транспортних засобів; 3) комп`ютерною технікою; 4) засобами зовнішнього освітлення; 5) джерелом автономного живлення для забезпечення роботи транспортного засобу спеціалізованого призначення; 6) документом про відповідність та/або свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

Пунктом 12 Порядку № 879 встановлено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані (пункт 13 Порядку №879).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що зважування транспортних засобів здійснюється за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, яке повинне утримуватись у робочому стані, періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

За визначенням статті 1 Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" документ про відповідність - декларація (в тому числі декларація про відповідність), звіт, висновок, свідоцтво, сертифікат (у тому числі сертифікат відповідності) або будь-який інший документ, що підтверджує виконання заданих вимог, які стосуються об`єкта оцінки відповідності.

У наданому відповідачами до суду документі від 04.07.2022 час: 10:19, режим: динамічний, про зважування транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_1 зазначено номер вагів № 2050 /а.с. 68/.

Відповідачами надано до суду копію свідоцтва Державного підприємства "Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації" ДП "Полтавастандартметрологія" про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-М/30899, виданого 16.09.2021, та чинного до 16.09.2022 на ваги автомобільні для зважування в русі, тип: 20ВА-Д-2-1WWS-0.9 зав. №2050, у якому вказано, що за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ OMIL R 134-1:2010 /а.с. 65/.

З огляду на викладене, колегія суддів не приймає до уваги доводи позивача про відсутність документа, що підтверджує проходження повірки законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що законодавством України не встановлено обов`язку органу державного контролю за власною ініціативою пред`являти суб`єкту господарювання у процесі здійснення габаритно-вагового контролю документи про стан вагового обладнання, його повірку та клеймування, свідоцтво про проведення метрологічної атестації.

Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №251102 від 04.07.2022 підписаний водієм транспортного засобу ОСОБА_2 , яким у графі "пояснення водія про причини порушень" зазначено "з актом ознайомлений, зобов`язуюсь більше не порушувати" /а.с. 11, 58/.

У графі "пояснення водія про причини порушень" акту перевірки відсутні записи про вимогу водія надати документи, що підтверджують проходження повірки законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - ваги 20 ВА-Д-2-1 №2050 та чек зважування, а також про відмову перевіряючих надати такі документи.

Апеляційним розглядом встановлено, що позивачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів про те, що водій вимагав від посадової особи Укртрансбезпеки надання документів, що підтверджують проходження повірки законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - ваги 20 ВА-Д-2-1 №2050, та чек зважування, що оформлений за результатами зважування.

В акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0067103 від 04.07.2022 /а.с. 10, 66/ та у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю №050137 від 04.07.2022 /а.с. 9, 67/ зафіксовано перевищення вказаним вище транспортним засобом осьові навантаження: на одиничну вісь 12,080 т при допустимих 7,000 т, на задвоєну вісь 15,960 т при допустимих 10,000 т, фактична маса транспортного засобу 34,080 т при допустимих 24,000 т.

При цьому, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0067103 від 04.07.2022 також підписаний водієм транспортного засобу ОСОБА_2 /а.с. 66/ та не містить жодних записів про зауваження водія при його підписанні.

Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 2014 року "Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні" (надалі також - Правил перевезення) на водія та перевізника покладено низку обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу.

Відповідно до підпунктів 8.14-8.15 розділу 8 Правил перевезення, навантажені предмети слід розміщувати і закріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху.

Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Згідно з пунктом 12.1 розділу 12 Правил перевезення, при транспортуванні вантажів слід дотримувати вимог Правил дорожнього руху України.

Пунктом 12.5 розділу 12 вказаних Правил перевезення передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Згідно з приписами пункту 8.20 розділу 8 зазначених Правил водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу.

Отже, водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема сипучого вантажу (у даному випадку зерна кукурудзи) великоваговим автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху, а тому суд вважає, що доводи щодо сипучості вантажу і, як наслідок, неможливості забезпечення його сталості в різних точках автомобіля, є безпідставними.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів, визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (у редакції, чинній на час проведення перевірки), встановлено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: б) фактичної маси: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом - максимальне значення для автомобільних доріг державного значення - 36 т, максимальне значення для автомобільних доріг місцевого значення - 24 т, в) навантаження на вісь: на одинарну вісь максимальне значення для автомобільних доріг державного значення - 11,5 т, максимальне значення для автомобільних доріг місцевого значення - 7 т; на здвоєні осі, якщо відстань між осями: від 1 до 1,3 метра: максимальне значення для автомобільних доріг державного значення - 16 т, максимальне значення для автомобільних доріг місцевого значення - 10 т.

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Судом встановлено, що 04.07.2022 позивач здійснював перевезення вантажу автомобільною дорогою загального користування місцевого значення О-1725363 (Р-42) Шишаки - Сагайдак - Поділ транспортним засобом, що мав такі осьові навантаження: на одиничну вісь 12,080 т при допустимих 7,000 т (перевищення 73%), на задвоєну вісь 15,960 т при допустимих 10,000 т (перевищення 60%), а фактична маса транспортного засобу становила 34,080 т при допустимій 24 т (перевищення 45%).

За приписами пункту 27 Порядку №1567 за наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідно до абзацу 17 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки перевищення позивачем встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні подільного вантажу складає понад 30%, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільного перевізника підлягає застосовуванню адміністративно-господарський штраф у розмірі: (17 грн.*3000)=51000 грн.

З приводу доводів апеляційної скарги про порушення водієм Правил дорожнього руху в частині проїзду без урахування вимог дорожнього знаку, який забороняє рух транспортного засобу, маса якого перевищує 24 т, що не може ставитися у провину позивачу, колегія суддів зазначає, що у спірних правовідносинах предметом розгляду є перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу з огляду на категорію автомобільної дороги, а не порушення правил проїзду дорожніх знаків.

Також суд зазначає, що позивачу завчасно було відомо, яким маршрутом буде їхати водій (відповідно до пунктів навантаження та розвантаження під час складання ТТН), а тому було достовірно відомо про дорогу, якою буде здійснюватися рух транспортного засобу, її категорію та нормативні вагові параметри руху по ній. Однак, зазначені обставини були свідомо проігноровані позивачем.

Отже, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги позивача в цій частині.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова відділу Державного нагляду (контролю) у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №190405 від 29.08.2022, якою стягнуто з ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 51000 грн., прийнята відповідачем на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та обґрунтовано.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За пунктом 1 частини першої статті 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2022 року по справі № 440/8028/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк