Справа № 420/26346/23
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/26346/23

Перша інстанція: суддя Білостоцький О.В.,

повний текст судового рішення

складено 12.12.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2023 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (відповідач, ГУ ПФУ в Херсонській області), з вимогами:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо зменшення з 01.12.2019 року основного розміру пенсії позивача з 90% сум грошового забезпечення на 70% сум грошового забезпечення.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з 01.12.2019 року здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром з 01.03.2022 року при її перерахунку, з урахуванням індексації на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.03.2022 року, виходячи з основного розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром з 01.03.2023 року при її перерахунку, з урахуванням індексації на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 01.03.2023 року, виходячи з основного розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році".

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зокрема зазначав про відсутність у відповідача передбачених чинним законодавством законних підстав для зменшення основного розміру його пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення, під час здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019р. на підставі рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26.11.2021 року по справі №540/5589/21, оскільки саме в розмірі 90% грошового забезпечення позивачу було призначено пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відтак, у подальшому, при здійсненні будь-яких перерахунків органом ПФУ, відсотковий розмір його пенсії від грошового забезпечення відповідачем не може зменшуватись.

Крім того, позивач вказував, що при здійсненні перерахунку пенсії позивача з 01.03.2022 та з 01.03.2023 року з урахуванням індексації, відповідач протиправно застосував положення щодо обмеження пенсії максимальним розміром, у зв`язку із чим пенсійним органом з 01.03.2022 року виплачувалась пенсія позивачу у розмірі 19 340,00 грн., в той час як згідно протоколу перерахунку пенсії позивача з 01.03.2022 року, розмір його пенсії становить 20 911,83 грн.; а з виплачувалась пенсія позивачу у розмірі 20 930,00 грн., в той час як згідно протоколу перерахунку пенсії позивача з 01.03.2023 року, розмір пенсії ОСОБА_1 становить 22 441,83грн.

Відповідач проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову мотивуючи тим, що у спірних правовідносинах орган ПФУ дія правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо зменшення ОСОБА_1 з 01.12.2019 року при проведенні перерахунку пенсії основного розміру пенсії з 90% до 70% від розміру грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести з 01.12.2019 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки №33/42-К-254о/п від 09.08.2021 року, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Херсонській області", виходячи з розрахунку 90% від розміру грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, із врахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо виплати ОСОБА_1 з 01.03.2022 року пенсії у відсотковому розмірі 70% від грошового забезпечення, з обмеженням її максимального розміру.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести з 01.03.2022 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням її індексації, виходячи з розрахунку 90% від розміру грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо виплати ОСОБА_1 з 01.03.2023 року пенсії у відсотковому розмірі 70% від грошового забезпечення, з обмеженням її максимального розміру.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести з 01.03.2023 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням її індексації, виходячи з розрахунку 90% від розміру грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав на вказане судове рішення апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач у справі зазначає зокрема, що розмір індексації пенсії позивача після перерахунку з 01.03.2022р. склав 2568,12 грн., з урахуванням максимального розміру відповідно до ст.2 Закону №3668-VI розмір пенсії до виплати склав 19340,00грн. Розмір індексації пенсії позивача після перерахунку з 01.03.2023 склав 1500 грн., з урахуванням приписів п.10 Постанови №168 в частині обмеження індексації максимальною сумою у 1500 грн., та з урахуванням максимального розміру відповідно до ст.2 Закону №3668-VI розмір пенсії до виплати позивачу склав 20930,00 грн. Скаржник звертає увагу, що державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами КМ України. Надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в п.п. 2, 3 ст.116 Конституції України. Посилається апелянт у своїй апеляційній скарзі і на приписи положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління ПФУ від 22.12.2014 №28-2, на ст. 73 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також на приписи ст.ст. 23, 116, 121 Бюджетного Кодексу України, вказуючи зокрема, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України, тощо.

Апелянт наголошує, що за приписами ст.2 Закону №3668- VI максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Відтак, оскільки позивачу здійснено перерахунок та виплату пенсії в період дії загальної норми ч.1 ст.2 Закону №3668- VI, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження максимального розміру пенсії.

Стосовно відсоткового розміру пенсії позивача скаржник вказав, що у січні 2022 року відповідачем перераховано пенсію позивачу на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26.11.2021 у справі №540/5589/21 на підставі довідки ДУ ТМО Міністерства внутрішніх справ України по Херсонській області від 09.08.2021 №33/42-К-254о/п з 01.12.2019 з урахуванням раніше виплачених сум, у межах покладених повноважень в установленому чинним законодавством порядку. Резолютивна частина рішення у справі №540/5589/21 не містить зобов`язань в вказівок щодо відсотка сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку та виплати пенсії. При перерахунку пенсії застосовано чинну норму ст.13 Закону №2262-ХІІ щодо максимального відсотка сум грошового забезпечення -70%. Перерахована пенсія виплачується ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства. В подальшому, при перерахунках пенсії відсоток грошового забезпечення не переглядався.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній документів.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області з 2000 року та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка була йому призначена у розмірі 90% від суми грошового забезпечення.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 04.01.2019 року по справі №540/2458/18 було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області по перерахунку і виплаті позивачу пенсії в розмірі 70%, вказаної у довідці УМВС України у Херсонській області від 24.03.2018 р. №19/2852.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок і виплату позивачу пенсії в розмірі 85% суми грошового забезпечення, вказаної в довідці УМВС України в Херсонській області від 24.03.2018 р. №19/2852, починаючи з 01.01.2016 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2019 року по справі №540/2458/18 було змінено рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04.01.2019 року.

Викладено третій абзац резолютивної частини рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 січня 2019 року в наступній редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії в розмірі 90% суми грошового забезпечення, вказаної в довідці УМВС України в Херсонській області від 24.03.2018 р. № 19/2852, починаючи з 01.01.2016 року».

В іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04.01.2019 року залишено без змін.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26.11.2021 року по справі №540/5589/21 було визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Херсонській області" від 09.08.2021 № 33/42-К-254о/п, починаючи з 01.12.2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Херсонській області" від 09.08.2021 №33/42-К-254о/п, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", Постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з 01.12.2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26.11.2021 року по справі №540/5589/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області у січні 2022 року було здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01.12.2019 року на підставі довідки №33/42-К-254о/п від 09.08.2021 року, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Херсонській області".

Водночас, при здійсненні такого перерахунку пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області було повторно зменшено позивачу основний розмір пенсії за вислугу років з 90% до 70% від розміру грошового забезпечення.

Крім того суд першої інстанції встановив, що Головним управління Пенсійного фонду України в Херсонській області було проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.03.2022 року. Розмір пенсії після перерахунку, з урахуванням її індексації, становить 20 911,83 грн.

Водночас, пенсійним органом у протоколі перерахунку пенсії позивача від 01.03.2022 року зазначено, що розмір пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням максимального розміру, становить 19 340,00 грн. та у такому розмірі, за твердженням позивача (що також не заперечувалось відповідачем), було здійснено її виплату.

Головним управління Пенсійного фонду України в Херсонській області було також проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.03.2023 року. Розмір пенсії після перерахунку, з урахуванням її індексації, становить 22 411,83 грн.

Водночас, пенсійним органом у протоколі перерахунку пенсії позивача від 01.03.2023 року зазначено, що розмір пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням максимального розміру, становить 20 930,00 грн. та у такому розмірі, за твердженням позивача (що також не заперечувалось відповідачем), було здійснено її виплату.

При цьому в протоколах перерахунку пенсії позивача з 01.03.2022 року та з 01.03.2023 року відповідачем також визначений відсотковий розмір пенсії у розмірі 70% від грошового забезпечення.

Не погоджуючись із зазначеними діями Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду.

Ухвалюючи судове рішення у даній справі, суд першої інстанції виходив з недоведеності відповідачем обґрунтованості та правомірності його дій щодо зменшення ОСОБА_1 основного розміру його пенсії з 90% до 70% від грошового забезпечення при проведенні перерахунків пенсії позивача з 01.12.2019р. на підставі рішення суду у справі №540/5589/21, а також з 01.03.2022 та з 01.03.2023р. з урахуванням індексації, оскільки позивачу пенсія за вислугу років попередньо була призначена саме у розмірі 90% грошового забезпечення, та нормами чинного законодавства у сфері регулювання спірних правовідносин, не передбачено зменшення встановленого на момент призначення пенсії відсотку основного розміру пенсії у разі проведення її перерахунку в подальшому.

Оскільки, перерахунки пенсії позивача були пов`язані з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, суд першої інстанції вважав, що для визначення її відсоткового розміру не може поширюватись законодавство, яке було прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача, у зв`язку із чим прийшов висновку про задоволення цієї частини позовних вимог.

Також, суд першої інстанції вважав протиправним застосування відповідачем обмеження максимальним розміром пенсії позивача при здійсненні її перерахунку із урахуванням індексації з 01.03.2022 та з 01.03.2023р., у зв`язку із чим також вважав наявними підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і в цій частині.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та обґрунтованості висновків суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон № 2262-ХІІ.

Відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) перерахунок призначених відповідно до цього Закону пенсій визначений статтею 63, відповідно до якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.

При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Апеляційний суд також відзначає, що п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» установлено, що з 1 березня 2022 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Підвищення пенсії, передбачене абзацом першим цього пункту, встановлюється додатково до щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, застосовується також у разі поновлення виплати пенсії, призначеної до 31 грудня 2021 р. відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім перерахунків пенсії, що проводилися у період з 1 січня 2021 р. до 28 лютого 2022 р. за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до частини четвертої статті 63 зазначеного Закону.

Підвищення пенсії, передбачене цим пунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Також Кабінет Міністрів України прийняв постанову №168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», яка набрала чинності 01.03.2023 року, якою зокрема установлено, що з 1 березня 2023 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Цією ж постановою КМ України установлено, що з 1 березня 2023 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Підвищення пенсії, передбачене абзацом першим цього пункту, встановлюється додатково до щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р. № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, застосовується також у разі поновлення виплати пенсії, призначеної до 31 грудня 2022 р. відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім перерахунків у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за зазначеним Законом.

Підвищення пенсії, передбачене цим пунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до встановлених обставин справи, органом ПФУ було здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019р. відповідно до рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26.11.2021 у справі №540/5589/21, а також перерахунок з урахуванням індексації відповідно до наведених вище Постанов КМУ №118 та №168, під час здійснення яких було зменшено відсотковий розмір пенсії з 90% до 70%, а також виплату перерахованої з 01.03.2022 та з 01.03.2023р.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими діями відповідача, адже вони не узгоджуються з приписами чинного законодавства.

Розміри пенсій за вислугу років визначені в статті 13 Закону № 2262-ХІІ, які обраховуються у відсотках залежно від вислуги років.

Також, указаною нормою визначено граничну межу відсоткового значення основного розміру пенсії в залежності від вислуги років, яка змінювалась в різні роки.

Постановою КМУ від 13.02.2008 №45 затверджено «Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»» (далі - Порядок №45), згідно з пунктами 2 та 3 якого ПФУ після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (редакція, чинна на момент перерахунку пенсії позивача).

У відповідності до п. 4 цього Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пунктом 5 Порядку №45 визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Постановою №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (надалі Постанова №704) встановлено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 2 постанови). Також цією постановою установлені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схема тарифних розрядів за основними типовими посадами, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями.

Таким чином, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону №2262-XII на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються КМУ.

Як убачається із наведених норм, такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами КМ України.

Разом з тим, відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону №2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії, на що вірно звернув увагу суд першої інстанції.

Колегією суддів згідно матеріалів справи встановлено та не заперечується сторонами, що позивачу пенсія за вислугу років була призначена у розмірі 90% відповідного грошового забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст.13 указаного Закону в редакції, чинній на час призначення, загальний розмір пенсії не був обмежений 70% відповідних сум грошового забезпечення.

У подальшому стаття 13 Закону № 2262 неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

На момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим застосування цього показника до перерахунку пенсії ОСОБА_1 , на переконання апеляційного суду, є протиправним, адже стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених.

Окрім того, законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Таким чином, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка змін не зазнавала, а також нормами постанов Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 та від 21 лютого 2018 року № 103, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Судом враховано правову позицію Великої Палати Верховного Суду в постанові від 16.10.2019 року у справі № 240/5401/18.

З огляду на викладене, оскільки перерахунок пенсії позивачу був пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, при визначенні її відсоткового розміру не може поширюватися законодавство, яке було прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача, що свідчить про неправомірність дій відповідача щодо зменшення відсоткового розміру пенсії позивача з 90% до 70% при здійснення перерахунку з 01.12.2019, з 01.03.2022 та з 01.03.2023р. з урахуванням індексації.

Оскільки ГУ ПФУ в Херсонській області не доведено обґрунтованості та правомірності своїх дій щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії з 90% на 70% від грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії позивачу з 01.12.2019 року, з 01.03.2022 та з 01.03.2023р., суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про задоволення цієї частини позовних вимог, та з метою належного захисту порушених прав зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019 року на підставі довідки №33/42-К-254о/п від 09.08.2021 року, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Херсонській області", виходячи з розрахунку 90% від розміру грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум, а також з 01.03.2022 та з 01.03.2023р.

При цьому, не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача провести з 01.12.2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з основним розміром 90% грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром, оскільки перерахунок пенсії позивачу із зазначеної дати з відсотковим розміром 90% ще не проведений Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонським області, що свідчить про відсутність порушень прав та інтересів позивача в частині обмеження розміру пенсії максимальним розміром саме з 01.12.2019 року.

Що стосується обмеження перерахованої пенсії позивача з 01.03.2022 та з 01.03.2023р. максимальним розміром, правомірність такого обмеження відповідач (апелянт) обґрунтовує посиланнями на приписи Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (Закон №3668-VI).

Однак, такі доводи ГУ ПФУ в Херсонській області суд апеляційної інстанції також вважає хибними, з огляду на наступне.

Згідно з Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ, на підставі Закону України від 24.12.2015 № 911-VIІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а саме ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, яку викладено в наступній редакції «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність» та доповнено реченням такого змісту «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Відповідно до ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", у редакції з 01.10.2011 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", «Про пенсійне забезпечення", не може перевищувати 10 740 гривень.

Однак, Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, а саме: частини 7 статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Як визначено ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність (абзац 6 пункту 4 Рішення Конституційного Суду України у Справі № 1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України).

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2000 року (вказана вище справа № 1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України), рішення Конституційного Суду України мають пряму дію і для набрання чинності не потребують підтверджень з боку будь-яких органів державної влади.

Отже, правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016 у справі № 7-рп/2016 є втрата чинності з 20.12.2016 норм частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ. Це, у свою чергу, виключає можливість законодавчого органу України вносити зміни у норму яка визнана неконституційною, оскільки після визнання неконституційною ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, така норма вважається «відсутньою» у тексті Закону.

Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» передбачено, що відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, він набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Між тим, частина сьома статті 43 Закону № 2262-ХІІ, якою було передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, втратила чинність з дня проголошення Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.

Буквальне розуміння змін, внесених Законом № 1774-VIІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, дозволяє стверджувати, що в Законі № 2262-ХІІ була відсутньою норма ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Тобто починаючи з 2017 року стаття 43 Закону № 2262-ХІІ не передбачала положення про обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами. Отже, внесені Законом № 1774-VIІІ до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року»), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

З огляду на викладене, ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, якою передбачено обмеження пенсій військовослужбовців максимальним розміром, втратила чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.

Колегія суддів також враховує, що Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав такими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом №3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону №3668-VI.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Суд першої інстанції ґрунтовно не прийняв до уваги посилання представника відповідача в обґрунтування правомірності обмеження максимальним розміром пенсії позивача на той факт, що норми ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI є чинними та скасовані не були, оскільки рішенням Конституційного Суду України у справі №7-р(ІІ)/2022 від 12 жовтня 2022 року було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року №3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Конституційний Суд України у рішенні також наголосив на тому, що встановлений частиною п`ятою статті 17 Основного Закону України обов`язок держави забезпечити соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, поширюється як на громадян України, які безпосередньо перебувають на такій службі, так і на тих, яких звільнено з неї.

Відтак, є помилковим твердження відповідача у відзиві на адміністративний позов щодо того, що рішення Конституційного Суду України у справі №7-р(ІІ)/2022 від 12 жовтня 2022 року не розповсюджується на позивача. До того ж, у вказаному Рішенні такі умови про які зазначав відповідач у відзиві на позов, - відсутні.

З приводу обґрунтування відповідачем правомірності своїх дій посиланням на лист Міністерства соціальної політики України від 02.05.2023 року №5605/0/2-23/54 суд першої інстанції ґрунтовно відзначив, що подібні документи мають інформаційний характер та не є нормативно-правовими актами. Натомість, у силу приписів статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи повинні діяти відповідно до Конституції та законів України.

Підсумовуючи викладене вище, апеляційний суд вважає, що відповідачем (апелянтом) не доведено обґрунтованості та, відповідно, правомірності власних дій щодо виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2022 року у розмірі 19 340,00 грн., замість нарахованої у сумі 20 911,83 грн., та з 01.03.2023 року у розмірі 20 930,00 грн., замість нарахованої у сумі 22 411,83 грн., та у відсотковому розмірі 70% від грошового забезпечення, з огляду на що погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав з урахуванням ст.9 КАС України для задоволення вимог позивача у цій частині шляхом визнання протиправними зазначених дій відповідача та зобов`язання його провести з 01.03.2022 року та з 01.03.2023 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням її індексації, виходячи з розрахунку 90% від розміру грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 241-243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року у справі з№420/26346/23 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Т.М. Танасогло
Судді О.О. Димерлій А.В. Крусян