Справа № 930/462/24
Суддя: Гуменюк К. П.
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 930/462/24
Провадження № 2-а/127/65/24
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання: Лужанської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, відділу поліції №5 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови серії БАД №675620 від 07.02.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

вимоги позивача: постанову серії БАД №675620 від 07.02.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно нього скасувати.

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, відділу поліції №5 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови серії БАД №675620 від 07.02.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно з ухвалою судді Немирівського районного суду Вінницької області від 19 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ГУНП у Вінницькій області, відділу поліції №5 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків тривалістю п`ять днів з дня отримання копії ухвали (а.с. а.с. 13).

Згідно з ухвалою судді Немирівського районного суду Вінницької області від 21 лютого 2024 року адміністративну справу №930/462/24 за позовом ОСОБА_1 до ГУНП у Вінницькій області, відділу поліції №5 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення передано за підсудністю для розгляду до Вінницького міського суду Вінницької області (а.с. 19) .

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції, відділу поліції №5 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови серії БАД №675620 від 07.02.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено справу розглядати одноособово за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 286 КАС України, без виклику учасників справи на підставі матеріалів справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07 лютого 2024 року інспектором СРПН відділу поліції №5 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області було винесено постанову за ч. 2 ст. 126 КУпАП за те, що він керував транспортним засобом марки «Mercedes Bens Sprinter 416 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом (відсутня категорія) та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 гривень. Вважає, що вищезазначена постанова підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, він має посвідчення водія, видане 01.07.2022, НОМЕР_2 з відкритими категоріями: «В» - до 01.07.2052; «С» - до 01.07.2052.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Кабінет Міністрів України вніс зміни до постанови від 03 березня 2022 року №184, доповнивши її таким змістом: «Установити, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії С, С1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії «В».

На момент винесення оскаржуваної постанови він мав при собі посвідчення водія, встановлений строк дії якого не закінчився, і на підставі постанови КМУ №184 від 03.03.2022 мав право керувати транспортним засобом (категорії «С1»), оскільки на момент винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв та діє воєнний стан, який дозволяє йому керувати транспортним засобом з посвідченням водія категорії «В» та «С».

Отже, з огляду на вищевикладене, під час винесення оскаржуваної постанови відповідач не з`ясував наведених вище обставин, а відтак оскаржувана постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому позивач просив постанову серії БАД №675620 від 07.02.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень скасувати.

На адресу відповідачів судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів, які ними отримані.

Від представника відповідача - Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Ільяшової В.В. 29 березня 2024 року до суду надійшов відзив, у якому остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі та зазначила, що дійсно, у відповідності до пункту 1-1 постанови КМУ від 03.03.2022 №184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» вказано, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії «С1» допускаються особи, які мають посвідчення категорії «В» та «С», відповідно позивач вважає, що згідно даних вимог законодавства він має право керувати транспортним засобом категорії «С1», вказує, що дані доводи ним особисто було висловлено на місці події. Проте, у відповідності до постанови КМУ №348 від 22.03.2022 «Про внесення зміни до постанови КМУ від 03.03.2022 №184» у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії «С», «С1» на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії «В». В той же час підпунктом 3 пункту 1 постановою КМУ №360 від 25 березня 2022 року «Деякі питання підготовки та допуску водіїв до керування транспортними засобами в період дії воєнного стану на території України або окремих її місцевостях» встановлено, що право на керування транспортними засобами категорії «С1» надається особам, які мають посвідчення водія категорії «В» і навички керування транспортними засобами відповідної категорії більше 3-х років протягом останнього часу, пройшли перепідготовку з практичного керування транспортними засобами за встановленими програмами та склали практичний іспит на право керування транспортними засобами категорії «С1». Таким чином, постанова КМУ №360 від 25.03.2022 доповнює постанову КМУ №348 від 22.03.2022 в частині права на керування транспортним засобом категорії «С1» особою, яка має посвідчення водія категорії «В», встановивши тим самим вимоги до водія. Таким чином, позивач, маючи категорію на право керування «В» та «С» при керуванні транспортним засобом, що мало місце 07.02.2024, мав би виконати вимоги підпункту 3 пункту 1 постанови КМУ №360 від 25.03.2022, щоб мати право на керування транспортним засобом категорії «С1».

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 8 ч 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

За змістом ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Як вбачається із матеріалів справи, 07.02.2024 близько 09.19 год. інспектором СРПП ВП №5 Вінницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Обертинським В.А. було зафіксовано правопорушення, а саме: водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes Bens Sprinter 416 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , без права керування даним транспортним засобом, на підставі чого було винесено постанову серії БАД №675620 від 07.02.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень за порушення п. 2.1 «а» ПДР, а саме: не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозиція ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

У відповідності до пункту 1-1 постанови КМУ від 03.03.2022 №184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії «С1» допускаються особи, які мають посвідчення категорії «В» та «С».

Проте, у відповідності до постанови КМУ №348 від 22.03.2022 «Про внесення зміни до постанови КМУ від 03.03.2022 №184» у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії «С», «С1» на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії «В». В той же час підпунктом 3 пункту 1 постановою КМУ №360 від 25 березня 2022 року «Деякі питання підготовки та допуску водіїв до керування транспортними засобами в період дії воєнного стану на території України або окремих її місцевостях» встановлено, що право на керування транспортними засобами категорії «С1» надається особам, які мають посвідчення водія категорії «В» і навички керування транспортними засобами відповідної категорії більше 3-х років протягом останнього часу, пройшли перепідготовку з практичного керування транспортними засобами за встановленими програмами та склали практичний іспит на право керування транспортними засобами категорії «С1».

Таким чином, постанова КМУ №360 від 25.03.2022 доповнює постанову КМУ №348 від 22.03.2022 в частині права на керування транспортним засобом категорії «С1» особою, яка має посвідчення водія категорії «В», встановивши тим самим вимоги до водія.

Однак, позивач не надав доказів суду, що він має навички керування транспортними засобами відповідної категорії більше 3-х років протягом останнього часу та пройшов перепідготовку з практичного керування транспортними засобами за встановленими програмами та склав практичний іспит на право керування транспортними засобами категорії «С1».

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, інспектором поліції правомірно було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №675620 від 07.02.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд вважає, що відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази, суд вважає, що постанова серії БАД №675620 від 07.02.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, є законною, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 2 ст. 126, ст. 7, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, відділу поліції №5 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови серії БАД №675620 від 07.02.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області Костянтин ГУМЕНЮК