Справа № 760/11058/23
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2024-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Букіної О.М.,

при секретарі -Кавун В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом та з урахуванням ухвали суду про виділення позовних вимог в окремі провадження від 25.01.2023 року просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії №2АВ 00156168 від 09.06.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 09.06.2022 відносно неї було складено постанову за те, що 21 травня 2022 року об 11 год. 40 хв. за адресою: м. Київ, Столичне шосе, 58 - технічним засобом Каскад 018-0519 зафіксовано, що особа, яка керувала транспортним засобом «Land Rover Freelander», д.н.з. НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 26 км/год, чим порушила п. 12. (б) ПДР України, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування поданого позову позивачка посилається на те, що вона дійсно є власником транспортного засобу «Land Rover Freelander», д.н.з. НОМЕР_1 .

Зазначає, що 09.06.2022 об 11 год. 40 хв. транспортний засіб «Land Rover Freelander», д.н.з. НОМЕР_1 знаходився у користуванні іншої особи.

Крім цього вказує, що справу про адміністративне правопорушення було розглянуто за її відсутності, вона не була ознайомлена із матеріалами справи, їй не було надано можливість надати пояснення, подати докази, заявити клопотання та скористатися правовою допомогою. Крім цього вона не була повідомлена про час і місце розгляду адміністративної справи.

Стверджує, що сам факт належності на праві власності транспортного засобу не може свідчити про винність особи.

З урахуванням викладеного просила суд позов задовольнити.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.01.2023 позовні вимоги позивачки розділені та виділені в окремі провадження.

19.05.2023 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.05.2023 позовні вимоги позивачки про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №2АВ 00156168 від 09.06.2022 року було прийнято до провадження суду та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позивачу судом було надіслано копію ухвали суду від 19.05.2023. Відповідачу судом було надіслано копію ухвали суду від 19.05.2023 та копію позовної заяви із додатками.

26.06.2023 представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, у якому остання проти позовних вимог заперечувала та просила суд відмовити у їх задоволенні.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноваженьадміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноваженьта у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень зметою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, щомають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Судом встановлено, що постановою серії №2АВ 00156168 від 09.06.2022 про накладенняадміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпеченнябезпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, ОСОБА_1 було притягнуто доадміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу всумі 340 грн.

Із даної постанови вбачається, що 09.06.2022 відносно неї було складено постанову за те,що 21 травня 2022 року об 11 год. 40 хв. за адресою: м. Київ, Столичне шосе, 58 - технічнимзасобом Каскад 018-0519 зафіксовано, що особа, яка керувала транспортним засобом «Land RoverFreelander», д.н.з. НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортнихзасобів на 26 км/год, чим порушила п. 12. (б) ПДР України, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 122 КУпАП.

Транспортний засіб марки «Land Rover Freelander», д.н.з. НОМЕР_1 . на праві власностіналежить позивачці ОСОБА_1 , що виходить з позовних вимог позивачки.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевогосамоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та успосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) особи, які порушують ціПравила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 12.9 (б) ПДР 12.9 водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Положеннями частини 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність,за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як надвадцять кілометрів на годину.

Згідно примітки суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортнимзасобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою -третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних

засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки,стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою длямаршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугузустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а такожу разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушеннязафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першійстатті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разівнесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановленихабзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення,

зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до статті 14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності заправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими вавтоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки,відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники)транспортних засобів.

За наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиноюпершою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягомдесяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідніобставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з йоговолодіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніспостанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цихобставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється домоменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Статтею 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність заправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичномурежимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якоюзареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортнихзасобів внесено відомості про належного користувача, відповідного транспортного засобу, належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі, юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні, на момент запиту відомостіпро керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконуєповноваження керівника такої юридичної особи.

Нормами статті 279-3 КУпАП регламентовано порядок звільнення відповідальної особи,зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, особи, яка ввезла транспортний засіб натериторію України, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сферізабезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Так, згідно з статтею 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа наддала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення - правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Аналогічну норму закону, щодо звернення відповідальної особи у 20 денний календарний день містять також статті 14-1, 279-3 КУпАП, розділ III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС №13 від 13.01.2020 року.

Відповідно до статті 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріалами справи підтверджується, що оскаржувана постанова, винесена відповідачем на підставі інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Вчинення адміністративного правопорушення було зафіксоване технічним засобом Каскад 019-0519, відповідність якого чинним нормам позивач у позові не заперечує.

Позивач також не заперечує факт вчинення правопорушення, зазначаючи лише, що за кермом автомобіля була не вона.

Як вже зазначалось вище, Кодекс України про адміністративні правопорушення містить положення щодо звільнення власника транспортного засобу від відповідальності за порушення правил ПДР України, в разі передачі автомобіля третім особам, однак, вказаний порядок чітко регламентований нормами цього Кодексу.

У свою чергу, матеріали справи не містять доказів того, що позивачка у встановлений строк зверталася до компетентних органів з питання вибуття транспортного засобу з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу. Не надано відповідних доказів також і до суду.

Матеріли справи також не містять доказів звернення особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, до органу (посадової особи),уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, документа (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Таким чином, визначені законом підстави для звільнення від відповідальності особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, за вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі, відсутні.

Суд також звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, який у складі Великої Палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до частини першої статті 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

За таких обставин, суд вважає, що позивачка, будучи власником транспортного засобу, який є джерелом підвищеної небезпеки, передаючи його в користування третім особам, має бути зацікавлена та вжити належних заходів задля забезпечення дотримання користувачем такого ТЗ правил дорожнього руху та неухильного виконання вимог чинних нормативно-правових актів останнім.

Суд відхиляє посилання позивачки на те, що адміністративна відповідальність має індивідуальний характер з посиланням на вимоги статті 61 Конституції України, позаяк норми статті 14-2 КУпАП, якими, зокрема, встановлено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, були чинними на момент складення оскаржуваної постанови та є чинними на даний час, неконституційними не визнавались, у зв`язку з чим були правомірно застосовані в межах спірних правовідносин.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Крім цього, відповідно до ч. 7 ст. 258 КУпАП, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого статтею 122 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів,зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису,надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення такої постанови, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 279 -1 цього Кодексу.

Таким чином, суд відхиляє доводи позивача про те, що оскаржувану постанову відповідачем протиправно було винесено без її участі, оскільки наведеною вище нормою встановлено порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення зафіксовані у автоматичному режимі та зазначено, що у даному випадку постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього

Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог як необґрунтованих.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 122, 140, 222, 251, 258, 268,280, 283 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 10.05.2024.

Суддя: О.М. Букіна