Справа № 344/6194/24
Суддя: Атаманюк Б. М.
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/6194/24
Провадження № 2-а/344/99/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Атаманюка Б. М.

секретаря Солонинко С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради, інспектора з паркування Хортів Дмитра Михайловича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 27.03.2024 (поштовим відправленням) звернувся з позовом до відповідача Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради, інспектора з паркування ОСОБА_2 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.04.2024 відкрито спрощене провадження в справі без повідомленням (виклику) сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою РАП № від 16.02.2024, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, за те, що 11.01.2024 в 15 год.16 хв. по вул. Мельника в м. Івано-Франківську він порушив правила паркування транспортного засобу КІА-СЕЕD д.н.з. НОМЕР_1 , у вигляді несплати відповідно плати за паркування, за що на нього накладено штраф у розмірі 200 грн..

Позивач оскаржувану постанову отримав по електронній пошті 20.03.2024, а поштовим зв`язком 25.03.2024.

Позивач із спірною постановою не погоджується, оскільки є пенсіонером та інвалідом ІІ групи, тому користується пільгами водія із інвалідністю та має право на безоплатне паркування транспортного засобу. Автомобіль позивач залишив на парковці, однак можливо через сніг та ожеледицю, які закрили розмітку паркування для інвалідів, позивач можливо не правильно припаркував автомобіль. Тому просить суд врахувати, що він є особою, яка має право на безоплатне паркування, а також погодні умови (сніг, ожеледиця), на підставі чого скасувати постанову серії РАП № від 16.02.2024, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Представник відповідача Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради скористався правом відзиву на позовну заяву, на обґрунтування якого зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що по вул. Мельника (поруч квіткового ринку) в Івано-Франківську знаходиться та працює майданчик для платного паркування, який надано Управлінням транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради Оператору (ФОП ОСОБА_3 ) право на надання послуг з платного паркування на майданчику для паркування згідно договору 69-п від 29.10.2021 р. та додатку до договору. На даному майданчику облаштовано п`ять місць для безоплатного паркування, які позначені дорожніми знаками та дорожньою розміткою для паркування транспортних засобів, зазначених у частині шостій статті 30 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні.

Згідно ч.5 Порядку надання пільг водіям з інвалідністю, водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі транспортними засобами, що належать громадським організаціям осіб з інвалідністю, підприємствам, установам, організаціям, які провадять діяльність у сфері соціального захисту населення, на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 р. № 585, безоплатне паркування здійснюється шляхом розташування транспортного засобу на місці для безоплатного паркування з урахуванням дорожніх знаків та дорожньої розмітки, а також з дотриманням Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1342 (Офіційний вісник України, 2009 р., № 96, ст. 3314), і Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому в лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу розміщується розпізнавальний знак Водій з інвалідністю.

На фотоматеріалах чітко видно, що автомобіль марки KIA модель Сeed державний номерний знак НОМЕР_1 , 11.01.2024 року в з 15 год. 05 хв. до 15 год. 16 хв. (більше 10 хвилин) був припаркований на вищевказаному платному майданчику не на інвалідному місці, оскільки дане місце не позначене відповідним дорожнім знаком та відповідною розміткою. Враховуючи, що було проведено фотофіксацію обставин порушення правил паркування в режимі фотозйомки та через відсутність технічних можливостей встановити особу, зазначену у частині першій статті 14-2 КУпАП на місці вчинення правопорушення (яка є суб`єктом правопорушення), інспектором у повній відповідності до ст. 279-1 КУпАП було розмішено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (повідомлення) на лобовому склі вказаного транспортного засобу. Тому, інспектор керувався положеннями ст.ст. 279-1 - 279-4 КУпАП, які передбачають порядок розгляду порушень правил паркування, яке зафіксовано в режимі фотозйомки. Тобто, ст.ст. 279-1 - 279-4 КУпАП містять особливий порядок розгляду справи щодо правопорушення, який було дотримано інспектором (зокрема щодо розгляду справи без участі особи, яка притягається до відповідальності).

На підставі наведеного, представник позивача просив суд в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

У відповідності до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Таким чином, питання щодо виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується судом з урахуванням необхідності заслуховування таких пояснень.

Проаналізувавши матеріали позовної заяви, беручи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, суд дійшов висновку, що підстави для її розгляду за участю сторін відсутні.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152-1 КУпАП.

Відповідно до ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.152-1 КУпАП порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі несплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Відповідно до частин 6, 7 статті 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування забезпечують виділення та облаштування в межах майданчиків місць для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

Водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі на транспортних засобах, що належать підприємствам, установам, організаціям, які здійснюють діяльність у сфері соціального захисту населення, та громадським об`єднанням осіб з інвалідністю, мають право на встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» та під час перевезення осіб з інвалідністю користуються всіма перевагами, що надаються водіям з інвалідністю.

Водії, які керують транспортними засобами, на яких встановлений розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю», повинні мати при собі документи, що підтверджують інвалідність водія або одного з пасажирів.

Кількість місць, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, становить не менше 10 відсотків загальної кількості місць на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування, але не менше одного місця з позначенням таких місць відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.

Якщо власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування не забезпечили виділення та облаштування місць, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, такими місцями на відповідних майданчиках вважаються місця, на яких розміщені транспортні засоби, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

Місця для безоплатного паркування транспортних засобів, передбачені частиною шостою цієї статті, також виділяються на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках, у тому числі біля житлових будинків (крім індивідуальних житлових будинків) та інших будівель, їх власниками/співвласниками (управителями) або орендарями, на проїзних частинах автомобільних доріг і тротуарах (із числа місць для зупинки та стоянки транспортних засобів) - органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (суб`єктами господарювання, якщо їм у встановленому порядку передано відповідні частини доріг і тротуарів для ведення господарської діяльності) з позначенням таких місць відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року № 585 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 53 від 31 січня 2018 року) затверджено «Порядок надання пільг водіям з інвалідністю, водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі транспортними засобами, що належать громадським організаціям осіб з інвалідністю, підприємствам, установам, організаціям, які провадять діяльність у сфері соціального захисту населення, на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів» (далі - Порядок № 585).

Цей Порядок визначає механізм надання пільг власникам транспортних засобів, зазначеним у частині шостій статті 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», на безоплатне паркування на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування (далі - безоплатне паркування) і на безоплатне зберігання на автостоянках, на яких надаються послуги із зберігання транспортних засобів (крім гаражних кооперативів) (далі - безоплатне зберігання) (пункт 1 Порядку № 585).

Пунктом 2 Порядку №585 визначено категорію осіб, яким надається право на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів це, зокрема, водії з інвалідністю, водії, які перевозять осіб з інвалідністю (далі - водії).

Зазначеним вище Порядком детально визначено механізм отримання пільг, обов`язки та повноваження органів місцевого самоврядування.

Так, пункт 4 Порядку встановлює, що документом, що посвідчує право на безоплатне паркування транспортного засобу, є пенсійне посвідчення або посвідчення отримувача державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, або посвідчення особи, яка одержує державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, в яких міститься запис про інвалідність.

Безоплатне паркування здійснюється шляхом розташування транспортного засобу на місці для безоплатного паркування з урахуванням дорожніх знаків та дорожньої розмітки, а також з дотриманням Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1342 і Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. При цьому в лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу розміщується розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» (п.5 Порядку № 585).

Отже, соціальний захист осіб з інвалідністю є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей осіб з інвалідністю нарівні з іншими громадянами. Такий захист полягає, зокрема, у наданні, встановлених законодавством України, пільг таким особам на підставі посвідчення, яке підтверджує відповідний статус.

Судом встановлено, що постановою РАП № від 16.02.2024, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, за те, що він 11.01.2024 в 15 год.16 хв. по вул. Мельника в м. Івано-Франківську здійснив стоянку транспортного засобу КІА-СЕЕD д.н.з. НОМЕР_1 , на майданчику платного паркування, з несплатою плати за паркування, та накладено штраф у розмірі 200 грн. (а.с.3).

Позивач оскаржувану постанову отримав поштовим зв`язком 25.03.2024 (а.с.6).

Таким чином, суд вважає, що позивачем дотримано строк на звернення до суду.

Позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи загального захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 (а.с.4-5).

Також судом встановлено, що по АДРЕСА_1 знаходиться та працює майданчик для платного паркування, який надано Управлінням транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради Оператору (ФОП ОСОБА_3 ) право на надання послуг з платного паркування на майданчику для паркування згідно договору 69-п від 29.10.2021 р. та додатку до договору. На даному майданчику облаштовано п`ять місць для безоплатного паркування, які позначені дорожніми знаками та дорожньою розміткою для паркування транспортних засобів, зазначених у частині шостій статті 30 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні (а.с.50-53).

З долучених до справи фотоматеріалів встановлено, що транспортний засіб КІА-СЕЕD д.н.з. НОМЕР_1 з 15 год. 05 хв. до 15 год. 16 хв. (більше 10 хвилин) був припаркований на вищевказаному платному майданчику не на інвалідному місці. При цьому при дослідженні фотоматеріалів не встановлено, що вказаний автомобіль має розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю" (а.с.54-57).

Не заперечуючи факт паркування не на інвалідному місці позивач посилається на погодні умови (сніг, ожеледиця), в результаті чого була прихована дорожня розмітка, проте суд не бере такий аргумент до уваги, оскільки місця для безоплатного паркування дублюється відповідними дорожніми знаками.

Позивачу слід враховувати, що його право на безоплатне паркування не є абсолютне та виникає за умови дотриманням Правил паркування транспортних засобів та Правил дорожнього руху. Зокрема, для безоплатного паркування водію з інвалідністю слід обрати на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування визначене місце для безоплатного паркування (за наявності). Як зазначалося, на даному майданчику облаштовано п`ять місць для безоплатного паркування, які позначені відповідними дорожніми знаками та дорожньою розміткою. Відповідно, за відсутності такого вільного місця на цьому майданчику, у позивача не виникало право на безоплатне паркування на платному місці.

Більш того, звертається увага на те, що транспортний засіб позивача був залишений на місці для платного паркування та не мав розпізнавального знаку "Водій з інвалідністю", а відтак інспектор з паркування, здійснивши фотофіксацію обставин порушення правил паркування та через відсутність технічних можливостей встановити особу, зазначену у частині першій статті 14-2 КУпАП на місці вчинення правопорушення (яка є суб`єктом правопорушення), мав право на розміщення відповідного повідомлення про притягнення водія до адміністративної відповідальності, а в подальшому і на винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт порушення позивачем правила паркування транспортного засобу, а також і наявність підстав для винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення та притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки позивач відноситься до категорії осіб звільнених від сплати судового збору, судові витрати в даній справі слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, відповідно до статей 33, 121, 251, 252, 254, 256, 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись статтями 9, 77, 134, 139, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради, інспектора з паркування Хортів Дмитра Михайловича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Богдан АТАМАНЮК