Справа № 580/4549/23
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 травня 2024 року

м. Київ

справа №580/4549/23

адміністративне провадження № К/990/11156/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів: Білак М.В., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області, Державної казначейської служби України, начальника Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області Никопаненка Сергія Миколайовича про визнання протиправними дій, рішення та стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області (далі - відповідач 1), Державної казначейської служби України (далі - відповідач 2), начальника Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області Никопаненка Сергія Миколайовича (далі - відповідач 3) , в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:

визнати протиправними дії, рішення відповідачів щодо зміни способу, порядку та черговості виконання виконавчих листів, виданих 03 березня 2023 року Соснівським районним судом м.Черкаси у справі №712/11263/21;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на його користь моральну шкоду, завдану протиправними діями, рішеннями відповідачів в сумі 1 375 000 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2023 року касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, оскільки скаржником не були викладені підстави касаційного оскарження судового рішення.

Ухвалу Верховного Суду від 30 листопада 2023 року доставлено до Електронного кабінету ОСОБА_1 01 грудня 2023 року о 01:00, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

22 березня 2024 року не погоджуючись із рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою вдруге.

Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2024 року визнано неповажними, зазначені ОСОБА_1 підстави для поновлення пропущеного процесуального строку, касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року у справі залишено без руху.

Надано заявнику касаційної скарги десятиденний строк для усунення недоліків шляхом подання заяви із зазначенням поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження та належних та допустимих доказів, для його поновлення; уточненої касаційної скарги в якій обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги, зокрема зазначити про наявність одного з випадків визначених підпунктами "а-г" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України та обґрунтувати посилання на конкретний підпункт. Роз`яснено, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

19 квітня 2024 року ОСОБА_1 подано заяву про усунення недоліків касаційної скарги до якої долучено уточнену касаційну скаргу та клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

В обґрунтування поважності підстав пропуску строку на касаційне оскарження скаржник посилається на те, що місто Черкаси піддавались ракетними ударам з боку російської федерації, вибухові хвилі призвели до руйнації металевої конструкції прибудови будинку в якому проживає позивач. Як зазначає скаржник він має стентування серця, цукровий діабет (друга група інвалідності), важко відновлюється після стресу, який безпосередньо завдає шкоди його здоров`ю.

Перевіривши доводи заявника касаційної скарги щодо пропущеного строку, Верховний Суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Щодо посилання скаржника на обставину щодо введення воєнного стану та ракетних обстрілів міста Черкаси, колегія суддів зазначає, що питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із обстрілами будь-якого населеного пункту України, включаючи місто Черкаси, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, лише посилання на цей факт не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, оскільки скаржник має викласти доводи та надати відповідні докази, що обстріли міста Черкаси, безпосередньо вплинули саме на скаржника та (або його здоров`я) для своєчасного звернення до суду, проте таких доводів не викладено, а доказів - не надано, через що Верховний Суд не вбачає взаємозв`язку між зверненням до суду касаційної інстанції через чотири місяці після ухвалення оскаржуваної постанови та вказаною позивачем обставиною.

Сукупність цих обставин свідчить про допущення позивачем необґрунтованих зволікань щодо реалізації свого права на касаційне оскарження судових рішень з дотриманням вимог КАС України.

Крім цього, в частині усунення недоліків касаційної скарги щодо зазначення підстав касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій, Судом встановлено, що у уточненій касаційній скарзі відсутнє посилання на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судових рішень та не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Натомість касаційна скарга містить опис обставин справи, цитування норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини та загальні формулювання незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями з посиланням на норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини.

Посилання скаржника у касаційній скарзі на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права зводяться до незгоди із висновками суддів попередніх інстанцій щодо обставин справи та наполяганні на переоцінці наявних у справі доказів, що не є належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судових рішень відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України.

В обґрунтування права на касаційне оскарження позивач вказує підпункт «г» пункту другого частини п`ятої статті 328 КАС України - суд першої інстанції відніс розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження помилково, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Так, статтею 257 КАС України визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження. Такими справами є: справи незначної складності, а також будь-які інші, за винятком тих, що зазначені у частині четвертій цієї статті, а саме: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Із змісту положення частини другої статті 12 КАС України вбачається, що в порядку спрощеного позовного провадження можуть розглядатися не лише справи незначної складності, але й інші справи, для яких пріоритетним є швидке вирішення справ.

Отож, за загальним правилом, будь-яка справа може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, окрім тих, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження (їх визначено частиною четвертою статті 12, частиною четвертою статті 257 КАС України).

У цій справі суд першої інстанції не відносив цю справу до категорії справ незначної складності однак, урахувавши вимоги статті 257 КАС України, розглянув її за правилами спрощеного позовного провадження.

Водночас тільки те, що ця справа не є справою незначної складності ще не визначає процедури її розгляду (тобто за правилами загального позовного провадження). Зважаючи на положення частини четвертої статті 12, частини четвертої статті 257 КАС, прямої заборони розглядати цю справу у порядку спрощеного провадження, немає. За відсутності у процесуальному законі вказівки (прямої чи опосередкованої) на необхідність розгляду справи (з огляду на її категорію) тільки за правилами загального позовного провадження, суду дозволено розглядати цю справу за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до частини другої статті 257 КАС).

Зазначене свідчить, що скаржник формально підійшов до питання належного оформлення касаційної скарги, зокрема, у частині зазначення підстав касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, скаржником не обґрунтовано підстави касаційного оскарження передбачених частиною четвертою та частиною п`ятою статті 328 КАС України, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 248, 329, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області, Державної казначейської служби України, начальника Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області Никопаненка Сергія Миколайовича про визнання протиправними дій, рішення та стягнення коштів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач: А.Г. Загороднюк

Судді: М.В. Білак

В.М. Соколов