Справа № 600/2647/23-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2647/23-а

Головуючий у 1-й інстанції: Брезіна Тетяна Миколаївна

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

07 травня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Херсонській області про визнання протиправним і скасування наказу начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області №76 ОС/дск від 27 березня 2023 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку у вигляді суворої догани.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Відповідач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їх належну правову оцінку.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що згідно відомостей паспорта громадянина України МО466760 ОСОБА_1 вказано місце проживання: АДРЕСА_1 .

01.03.2022 р. між позивачем та Службою безпеки України в особі начальника Управління СБ України в Херсонській області укладено контракт на проходження військової служби у Службі безпеки України.

Матеріали справи містять копії виписок з медичної карти ОСОБА_1 , де міститься інформація про звернення позивача 23.12.2022 р. до лікувального закладу зі скаргами на здоров`я та відмітка від 27.12.2022 р. про нез`явлення позивача на прийом до лікаря.

До матеріалів справи також додано свідоцтво про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Серія НОМЕР_1 , свідоцтво про смерть ОСОБА_3 23.12.2022 р. Серія НОМЕР_2 , свідоцтва про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , Витягу з Державного реєстру атів цивільного стану громадян про смерть ОСОБА_3 .

Матеріали справи містять матеріали службового розслідування відносно ОСОБА_1 .

02.01.2023 р. відповідачем затверджено план проведення службового розслідування, призначеного наказом начальника Управління СБУ в Херсонській області від 02.01.2023 р. №2.

10.01.2023 р. позивачем надано письмові пояснення, в яких позивач вказав, що усвідомлює та визнає свою провину щодо несанкціонованого виїзду за межі Чернівецької області.

Матеріали справи містять довідку про ознайомлення 09.01.2023 р. позивача про дисциплінарне правопорушення, яке підлягає розслідуванню.

31.01.2023 р. відповідачем складено висновок щодо встановлення обставин самовільного залишення місця служби співробітником УСБУ підполковником ОСОБА_1 , відповідно до якого вказано, що в діях позивача вбачаються окремі ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. З метою прийняття відповідного рішення направлено примірник висновку за результатами службової перевірки до представництва внутрішньої безпеки в Херсонській області (з дислокацією у м. Херсон) 2 управління Головного управління внутрішньої безпеки СБУ.

У вказаному висновку встановлено, що позивач без дозволу керівництва Управління 23.12.2022 р. самовільно залишив місце тимчасової дислокації особового складу УСБУ м. Чернівці Чернівецької області та до 29.12.2022 р. проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

07.02.2023 р. Управління СБУ в Херсонській області направило начальнику Представництва ВБ в Херсонській області матеріали службового розслідування щодо встановлення обставин самовільного залишення місця служби співробітником УСБУ підполковником ОСОБА_1 .

10.03.2023 р. представництво внутрішньої безпеки в Херсонській області направило відповідачу лист щодо наявності в діях позивача поважних причин з своєчасного нез`явлення в місті постійної дислокації в м. Чернівці та відсутності ознак вчинення військовослужбовцем адміністративного правопорушення, однак вказано за доцільне притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення Порядку виїзду співробітників-військовослужбовців СБУ у приватних справах за межі населеного пункту, на території якого дислоковано підрозділ, орган, заклад, установу СБУ, затвердженого наказом ЦУ СБУ від 19.08.2014 р. №518.

27.03.2023 р. начальником Управління Служби безпеки України в Херсонській області прийнято наказ №76 ОС/дск від 27.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку у вигляді суворої догани.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом вказав, що вважає, що в його діях відсутній дисциплінарний проступок за який йому оголошено сувору догану, оскільки він покинув місто в стані крайньої необхідності, що виключає його вину в порушені Дисциплінарного статуту ЗСУ. Також позивач зазначив, що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності поза межами строку притягнення, визначеного чинним законодавством.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення. Суд вказав, що вважає доведеним факт виявлення порушення позивачем службової дисципліни та п. 3 Порядку виїзду співробітників-військовослужбовців СБУ у приватних справах за межі населеного пункту, на території якого дислоковано підрозділ, орган, заклад, установу СБУ, затвердженого наказом ЦУ СБУ від 19.08.2014 р. №518.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наказ начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області №76 ОС/дск від 27 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку у вигляді суворої догани відповідає обставинам скоєння правопорушення, ступеню вини та попередньої поведінки позивача, а тому відсутні підстави для його скасуванню.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (Дисциплінарний статут), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Згідно з частинами 1-3 статті 5 Дисциплінарного статуту, за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.

Статтею 6 Дисциплінарного статуту установлено, що право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав.

У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.

Командир зобов`язаний вжити заходів щодо затримання підлеглого при вчиненні або здійсненні ним замаху на вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із непокорою, опором чи погрозою начальнику, застосуванням насильства, самовільним залишенням військової частини або місця служби, ухиленням від військової служби чи дезертирством, із негайним доставлянням затриманого до уповноваженої службової особи або вжити заходів щодо негайного повідомлення уповноваженої службової особи про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні діяння з ознаками кримінального правопорушення.

Розділ ІІІ Дисциплінарного статуту визначає стягнення за порушення військової дисципліни.

Згідно з статтею 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Командири, які у разі виявлення ознак кримінального правопорушення не повідомили про це орган досудового розслідування, несуть відповідальність згідно із законом.

За приписами статті 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Згідно із статтею 83 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Статтями 84, 85 цього ж Статуту установлено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно статті 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Даючи правову оцінку підставам притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, з наявних в матеріалах справи доказів, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що факт порушення позивачем службової дисципліни та п. 3 Порядку виїзду співробітників-військовослужбовців СБУ у приватних справах за межі населеного пункту, на території якого дислоковано підрозділ, орган, заклад, установу СБУ, затвердженого наказом ЦУ СБУ від 19.08.2014 р. №518 є доведеним.

Зокрема, не знайшли свого підтвердження та обгрунтовано відхилені судом доводи позивача, що підставою порушення службової дисципліни слугувало те, що під час виїзду за межі місця несення служби він діяв в стані крайньої необхідності, оскільки позивач, враховуючи дію з 24.02.2022 р. на території України воєнного стану, усвідомлюючи обов`язок дотримання військової дисципліни та порядку погодження виїзду за межі області, свідомо покинув місце несення служби та був обізнаний про наслідки неповідомлення про вказані обставини керівництво.

Крім того, суд вірно звернув увагу, що позивачу з 23.12.2022 р. було відкрито лікарняний лист, який 27.12.2023 р. було закрито Військово-медичною службою ВМУ СБ України в УСБУ в Чернівецькій області у зв`язку із тим, що останній не з`явився на огляд до лікаря. Тобто, фактично перебування на лікарняному позивачем не доведено. Судом встановлено, що позивач фізично не міг перебувати на лікарняному, оскільки в цей період був відсутній за місцем проживання та перебував у Херсонській та Дніпропетровській області.

Разом з тим, приймаючи оскаржуваний наказ, відповідач недотримався вимог ст. 87 Дисциплінарного статуту.

Зокрема, статтею 87 цього ж Статуту визначено, що дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, службове розслідування щодо встановлення можливого факту самовільного залишення місця служби ОСОБА_1 призначено 02 січня 2023 року.

Висновок службового розслідування факту самовільного залишення місця служби ОСОБА_1 складено 31 січня 2023 року.

Таким чином, відповідно до вимог статті 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 повинно бути накладене протягом місяця від дня його закінчення, тобто до 28 лютого 2023 року.

Водночас, суд першої інстанції, посилаючись на норми ст. 91 Статуту, якою заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень, накладати стягнення на весь особовий склад підрозділу замість притягнення до дисциплінарної відповідальності безпосередньо винних осіб, дійшов висновку, що, до отримання відповідного листа від 10.03.2023 р. представництва внутрішньої безпеки в Херсонській області, відповідач був позбавлений можливості вирішити питання про накладення дисциплінарного стягнення на позивача, оскільки досліджувались обставини вчинення позивачем кримінального правопорушення.

Даючи правову оцінку висновкам суду, колегія суддів зазначає, що дійсно, статтею 91 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень. Однак, в даному випадку, мова йде саме про заборону накладення саме декількох дисциплінарних стягнень за одне правопорушення, а не про інші види відповідальності, визначених ст.26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Таким чином, в даному випадку суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що до отримання відповідного листа від 10.03.2023 р. представництва внутрішньої безпеки в Херсонській області, відповідач був позбавлений можливості вирішити питання про накладення дисциплінарного стягнення на позивача, адже, в Дисциплінарному статуті Збройних Сил України відсутні будь які посилання на те, що у разі наявності у діях особи ознак кримінального правопорушення, дисциплінарне стягнення на нього може бути накладеним протягом одного місяця з дня завершення перевірки органом досудового розслідування.

Крім цього, відповідно до п.1 розділу VIII Інструкції про порядок проведення службових розслідувань та службових перевірок стосовно військовослужбовців Служби безпеки України, затвердженої наказом Центрального управління Служби безпеки України від 04 лютого 2016 року № 45 вказано, що рішення за результатами службового розслідування приймається службовою особою, яка його призначила, у строк, передбачений частиною першою статті 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, про що накладається резолюція в аркуші резолюцій або на висновку.

Пунктом 3 розділу VIII Інструкції визначено, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, службова особа, яка призначила службове розслідування, приймає рішення про його притягнення до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування.

Пунктом 5 розділу І Інструкції визначено, якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що вчинене військовослужбовцем правопорушення містить ознаки кримінального правопорушення, службова особа, яка призначила службове розслідування, невідкладно письмово повідомляє про це орган досудового розслідування та вживає заходів щодо завершення службового розслідування і складання висновку за результатами службового розслідування.

Колегія суддів вважає обгрунтованими доводи скаржника, що в даному випадку службова особа, яка призначила службове розслідування, повинна була письмово повідомити орган досудового розслідування про наявність в діях ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та впродовж одного місяця з дня закінчення службового розслідування притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, про що вказати в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування.

Зважаючи на наведені вище обставини справи та норми закону, колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для задоволення їх задоволення, оскільки наказ №76 ОС/дск від 27 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, винесений в порушення статті 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, тобто із перевищенням місячного строку з дня закінчення проведення службового розслідування.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

У силу п.2 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення та прийняти постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області №76 ОС/дск від 27 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку у вигляді суворої догани.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Полотнянко Ю.П.