Справа № 140/401/24
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог

08 травня 2024 року ЛуцькСправа № 140/401/24
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

за участю секретаря судового засідання Клочко А.С.,

представника позивача Світлицької З.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Квартирно-експлуатаційний відділ міста Володимир про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправною бездіяльності щодо нерозгляду заяви від 31 жовтня 2023 року та неприйняття рішення за результатами розгляду цієї заяви; зобов`язання прийняти рішення про перегляд та скасування рішення, оформленого пунктом 19 протоколу засідання житлової комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28 січня 2006 року №55 зі змінами, затвердженими пунктом 2 протоколу від 20 лютого 2006 року №58, в частині зняття ОСОБА_2 з квартирного обліку, а також прийняти рішення про взяття ОСОБА_2 на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, із зазначенням дати зарахування з первинної дати постановлення на облік відповідно до наявних документів в обліковій справі військовослужбовця ОСОБА_3 та членів його сім`ї, затвердити рішення житлової комісії командиром ІНФОРМАЦІЯ_4 та оголосити в наказі.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) (а.с.62 том 1).

Ухвалою суду від 12 лютого 2024 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, на стороні відповідача Квартирно-експлуатаційний відділ міста Володимир (далі КЕВ міста Володимир) (а.с.91-92 том 1).

Ухвалою суду від 19 лютого 2024 року клопотання ІНФОРМАЦІЯ_4 про залишення позовної заяви без розгляду повернуто заявнику без розгляду (а.с.125-126 том 1).

Ухвалою суду від 22 лютого 2024 року розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження; прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмета позову: про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо нерозгляду заяви від 31 жовтня 2023 року та неприйняття рішення за результатами розгляду цієї заяви; зобов`язання прийняти рішення про перегляд та скасування рішення, оформленого пунктом 19 протоколу засідання житлової комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28 січня 2006 року №55 зі змінами, затвердженими пунктом 2 протоколу від 20 лютого 2006 року №58, в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку, прийняти рішення про взяття ОСОБА_1 на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, із зазначенням дати зарахування з первинної дати постановлення на облік ОСОБА_3 , членом сім`ї якого є ОСОБА_1 , а саме з 03 березня 1995 року, затвердити рішення житлової комісії командиром ІНФОРМАЦІЯ_4 та оголосити в наказі; визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 (правонаступником якого є ІНФОРМАЦІЯ_2 ), викладеного у пункті 1 протоколу від 13 березня 2006 року №60. У справі призначено підготовче засідання на 14:30 07 березня 2024 року (а.с.144-145 том 1).

Ухвалою суду від 07 березня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено на тридцять днів строк підготовчого провадження.

19 березня 2024 року від третьої особи до суду надійшла заява (клопотання) про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог про зобов`язання прийняти рішення про перегляд та скасування рішення, оформленого пунктом 19 протоколу засідання житлової комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28 січня 2006 року №55 зі змінами, затвердженими пунктом 2 протоколу від 20 лютого 2006 року №58, в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку, прийняти рішення про взяття ОСОБА_1 на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, із зазначенням дати зарахування з первинної дати постановлення на облік ОСОБА_3 , членом сім`ї якого є ОСОБА_1 , а саме з 03 березня 1995 року, затвердити рішення житлової комісії командиром ІНФОРМАЦІЯ_4 та оголосити в наказі; визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 , викладеного у пункті 1 протоколу від 13 березня 2006 року №60 (а.с.185-187 том 1).

Ухвалою суду від 17 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду та на підставі частини третьої статті 123, частини тринадцятої статті 171 КАС України позовну заяву залишено без руху й позивачу запропоновано у встановлений строк подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог, в якій вказати інші підстави для поновлення строку (а.с.249-252 том 2).

26 квітня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача про поновлення строку звернення до суду (а.с.3-6 том 2).

Ухвалою суду від 08 травня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, долучені до заяви про поновлення строку звернення до суду, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог з таких мотивів та підстав.

Позивач через свого представника звернулася до суду із цим позовом 10 січня 2024 року. При цьому вже після відкриття провадження у справі представник позивача 21 лютого 2024 року подала заяву про зміну предмета позову шляхом доповнення новими позовними вимогами, зокрема, про визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 , викладеного у пункті 1 протоколу від 13 березня 2006 року №60 (а.с.134-140 том 1).

Згідно з вимогами частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або фактично дізналася, або повинна була дізнатися (мала реальну можливість дізнатися) про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

З наявних у матеріалах справи доказів встановлено факт надіслання третьою особою ОСОБА_1 поштою протоколу від 13 березня 2006 року №60 разом із письмовими поясненнями 08 липня 2022 року у справі №159/13/22 з тим же суб`єктним складом, що й і розглядувана (предмет спору оскарження дій ІНФОРМАЦІЯ_4 та поновлення у списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов) (а.с.227-229 том 1).

Те, що на сьогодні в оператора поштового зв`язку відсутня інформація щодо пересилання поштового відправлення №406, надісланого більш як півтора року тому, оскільки інформація в автоматизованій системі відстеження Укрпошти зберігається протягом шести місяців, не доводить, що позивач фізично не отримувала його.

Суд критично ставиться до заперечень представника позивача про те, що ОСОБА_2 в силу свого похилого віку та стану здоров`я не отримувала надісланий разом із поясненнями третьої особи протокол від 13 березня 2006 року №60, бо не могла піти на пошту отримати рекомендований лист, адже тільки виписалася із лікарні (перебувала на лікуванні з 22 червня 2023 року по 07 липня 2023 року).

На ці доводи суд зауважує, що випискою з медичної карти стаціонарного хворого №376 Комунального підприємства «Волинська обласна лікарня «Хоспіс» м. Ковель» Волинської обласної ради дійсно підтверджено період перебування ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні з 22 червня 2023 року по 07 липня 2023 року (а.с.217 том 1). Однак протокол від 13 березня 2006 року №60, як уже зазначалося вище, був їй надісланий рекомендованим порядком 08 липня 2022 року (а.с.229 том 1).

Згідно з приписами пункту 92 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 (в редакції, чинній станом на 08 липня 2022 року), рекомендовані листи підлягають доставці додому.

Крім того, зазначені вище документи були зареєстровані Ковельським міськрайонним судом Волинської області (вх. №7848/22 від 11 липня 2022 року) у справі №159/13/22 (а.с.235-239 том 1), участь у якій позивач брала через свого представника (адвоката) та він був присутній у судовому засіданні 01 серпня 2022 року, що видно зі змісту ухвали суду. Спірне рішення (протокол) на той час було приєднане до матеріалів судової справи №159/13/22.

Суд відхиляє аргументи представника позивача, що адвокатом її не було ознайомлено із новими матеріалами справи. Вибір адвоката, який надає професійну правничу допомогу, зокрема у формі представництва інтересів у суді, передбачає також і настання відповідних юридичних наслідків для учасника справи (як процесуального характеру, так і в матеріально-правовому спорі, переданого на розгляд суду). Отже, офіційна процесуальна комунікація позивача здійснювалася і через представника й останній, проявляючи належну зацікавленість до стану справи, також мав усі можливості та повноваження для ознайомлення з матеріалами справи.

Суд вважає, що доводи представника позивача у заяві від 26 квітня 2024 року не спростовують висновків в ухвалі суду від 17 квітня 2024 року про пропуск строку звернення до суду з позовом при оскарженні рішення житлової комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 , викладеного у пункті 1 протоколу від 13 березня 2006 року №60 щодо зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 . Суд не знаходить підстав для зміни висновків про те, що розпочатий у липні 2022 року строк закінчив свій перебіг у січні 2023 року.

Вказаною ухвалою судом запропоновано позивачу подати заяву про поновлення строку звернення до суду із наведенням інших поважних причин його пропуску, підтверджених належними доказами.

У заяві про поновлення строку звернення до суду від 25 квітня 2024 року представник позивача теж обґрунтовує поважність причин пропуску строку станом здоров`я ОСОБА_1 (діагноз: ГМІ зі ішемічним типом в басейні правої СМА. Легкий лівобічний геміпарес. Гіпертонічна хвороба ІІІ стадії, ступінь 2), яка хворіє більше 10 років, періодично лікується стаціонарно, постійно амбулаторно. Згідно з випискою з медичної карти Комунального неприбуткового підприємства «Камінь-Каширський центр первинної медико-санітарної допомоги» ОСОБА_2 до лікаря зверталася 06 лютого 2022 року, 29 липня 2022 року, 26 жовтня 2022 року, 28 грудня 2022 року; у виписці з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 25 квітня 2024 року позивач лікувалася в Сошичненській амбулаторії загальної практики - сімейної медицини 28 грудня 2022 року, 03 травня 2023 року, 12 травня 2023 року, 25 вересня 2023 року, 14 лютого 2024 року, а згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №376 Комунального підприємства «Волинська обласна лікарня «Хоспіс» м. Ковель» Волинської обласної ради хворій надається паліативна допомога.

За загальним правилом поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

У постанові від 08 жовтня 2020 року у справі №9901/32/20 Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи застосування правового інституту строків звернення до адміністративного суду вказала, що закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення причин пропуску такого строку. Вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки. Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Отже, причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Верховний Суд у постановах від 10 січня 2024 року у справі №420/1782/23, від 13 лютого 2024 року у справі №140/9165/23 також вказав, що при вирішенні питання про поновлення строку в межах кожної конкретної справи суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущений; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Суд в ухвалі від 17 квітня 2024 року уже надавав оцінку доказам перебування ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні (з 12 травня 2023 року по 22 травня 2023 року, з 22 червня 2023 року по 07 липня 2023 року) (а.с.217, 221 том 1). Згідно з медичною картою стаціонарного хворого №376 від 07 липня 2023 року ОСОБА_2 виписана без змін для догляду в домашніх умовах під спостереженням сімейного лікаря. В матеріалах справа наявна медична документація, яка вказує на те, що позивач лікувалася амбулаторно (звернення до лікаря мали місце 06 лютого 2022 року, 29 липня 2022 року, 26 жовтня 2022 року, 28 грудня 2022 року) (а.с.220 том 1). Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 25 квітня 2024 року, виданої Комунальним неприбутковим підприємством «Камінь-Каширський центр первинної медико-санітарної допомоги» Камінь-Каширської міської ради (а.с.7 том 2), позивач лікувалася в Сошичненській амбулаторії загальної практики - сімейної медицини 28 грудня 2022 року, 03 травня 2023 року, 12 травня 2023 року, 25 вересня 2023 року, 14 лютого 2024 року.

Суд не заперечує, що хвороба може бути перешкодою для своєчасного звернення до суду. Проте вказана медична документація не доводить відсутність можливості у позивача звернутися до суду до початку стаціонарного лікування, або у періоди між перебуванням у стаціонарі, або після завершення стаціонарного лікування, як і перебування її у стані, який дійсно свідчив про наявність обмежень у здійсненні нею фізичної чи інтелектуальної діяльності.

При цьому суд зауважує, що надані суду докази в значній мірі стосуються періоду поза межами закінчення шестимісячного строку звернення до суду для оскарження рішення, викладеного у протоколі від 13 березня 2006 року №13 (про яке позивач дізналася/мала дізнатися у липні 2022 року).

Те, що позивач тривалий час (понад 10 років) хворіє та періодично лікується стаціонарно та амбулаторно не вказує про перманентну неможливість звернення до суду за захистом прав, які вона вважає порушеними, при тому, що вона після надання ОСОБА_3 (сину) 18 років тому житла без урахування перебування її на квартирному обліку, не цікавилася станом вирішення свого житлового питання.

Верховний Суд у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №560/3070/19 зазначив, що амбулаторне лікування розуміє під собою лікувально-профілактичні дії, які надаються особі (основні види медичної допомоги), як в самій амбулаторії (без залишення в лікарні на стаціонар), так і вдома. Хвороба, лікування в умовах денного стаціонару, перебування на амбулаторному лікуванні не є перешкодою для звернення до суду з позовом та не є об`єктивно непереборними обставинами, оскільки залежать виключно від волевиявлення самого позивача та належного використання ним своїх прав, визначених нормами закону.

Згідно з позицією Верховного Суду у постанові від 22 листопада 2019 року у справі №120/4137/18-а перебування особи на амбулаторному лікуванні, на відміну від стаціонарного, не позбавляє можливості такої особи реалізувати своє право на захист порушених прав, як самому, так і через представника.

Судом також встановлено, що 28 липня 2023 року ОСОБА_2 зверталася із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача КЕВ міста Володимир про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії (справа №140/21428/23) (а.с.241-243 том 1). Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу без розгляду.

Отже, попри свій стан здоров`я ОСОБА_2 мала можливість звертатися до суду та користувалася правничою допомогою, яку їй на підставі договору від 07 вересня 2023 року надавала адвокат Світлицька З.О. (а.с.244 том 1), а у 2021 - 2022 роках - інший адвокат, що видно з ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 серпня 2022 року у справі №159/13/22 й не заперечується у заяві про поновлення строку звернення до суду від 08 квітня 2024 року (а.с.210-216 том 1).

Таким чином, наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду причини не дають підстав для висновку, що позивач не мала реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо звернення до суду за захистом своїх прав у встановлений КАС України строк.

Суд зазначає, що нереалізація права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від самого позивача, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше (ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області суду від 01 серпня 2022 року у справі №159/13/22 провадження у справі закрито). Тому триваюча пасивна поведінка позивача, вибір адвоката не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду (для оскарження рішення, викладеного у протоколі від 13 березня 2006 року №60) з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Необхідно зауважити, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

У рішенні у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03, пункт 41) Європейський Суд з прав людини указав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні проміжки часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків.

Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України установлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений частиною другою статті 122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду у частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 , викладеного у пункті 1 протоколу від 13 березня 2006 року №60, та позивачем не доведено наявності протягом тривалого часу непереборних причин, які перешкоджали своєчасному зверненню до суду, тому суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду на підставі частини третьої статті 123, пункту 8 частини першої статті 240 КАС України в означеній частині позовних вимог.

З огляду на предмет позову відсутні підстави для визнання пропущеним строку звернення до суду за взаємопов`язаними позовними вимогами (про визнання протиправною бездіяльності щодо розгляду заяви від 31 жовтня 2023 року та зобов`язання відповідача прийняти рішення за результатами розгляду заяви), оскільки позов подано до суду 10 січня 2024 року, тобто, в межах встановленого частиною другою статті 122 КАС України строку.

Таким чином, клопотання третьої особи про залишення позову без розгляду підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтею 122, частиною третьою статті 123, пунктом 8 частини першої статті 240, статтями 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про поновлення ОСОБА_1 строку звернення до суду в частині позовних вимог відмовити.

Клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир про залишення позову без розгляду задовольнити частково.

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Квартирно-експлуатаційний відділ міста Володимир про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, визнання протиправним та скасування рішення в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення, викладеного в протоколі від 13 березня 2006 року №60, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ж.В. Каленюк

Повний текст ухвали складено 10 травня 2024 року