Справа № 405/2916/24
Суддя: Драний В. В.
Дата ухвалення: 2024-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/2916/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Черчик Володимира Віталійовича, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Черчика В.В. про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1897493 від 13.04.2024 року. В обґрунтування позову вказала, що оскаржуваною постановою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що вона начебто 13.04.2024 року у м. Кропивницький по вул. Архітектора Паученка (колишня Дворцова) здійснила в`їзд у пішохідну зону, позначену знаком 5.36, не пов`язану з обслуговуванням, без визначених вимог, встановлених п. 26.3 ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Однак, за даним твердження позивач не згодна, оскільки вона здійснювала висадку та посадку пасажира з інвалідністю ОСОБА_2 за відсутністю інших під`їздів, що дозволено п. 26.3 ПДР України. Коли поліцейський підійшов до її припаркованого згідно вимог ПДР України автомобіля, вона в цей час очікувала даного пасажира. При цьому, поліцейським не було безпосередньо зафіксовано її в`їзду у пішохідну зону. За таких обставин просить визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.04.2024 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Також, залучено до участі в адміністративній справі в якості співвідповідачів УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції та Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Представник відповідачів 01.05.2024 року подав до суду відзив на позову, в якому позовні вимоги не визнав та зазначив, що 13.04.2024 року під час несення служби поліцейськими було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме в м. Кропивницький по вул. Архітектора Паученка (колишня Дворцова) позивач ОСОБА_1 здійснила в`їзд у пішохідну зону, позначену знаком 5.36, не пов`язану з обслуговуванням, без визначених вимог, встановлених п. 26.3 ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Водночас, під час розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не повідомляла про свого пасажира ОСОБА_2 , а тому поліцейський вірно врахував всі наявні та відомі йому обставини справи. Вважає, що позивач надає суду завідомо неправдиву інформацію в частині наявності пасажира з інвалідністю, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Окрім того, позивач здійснила зупинку транспортного засобу здійснила в місці, яке не було позначено як місце паркування для осіб з інвалідністю. Також, сам автомобіль позивача не був позначений розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю». Поліцейським було дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. поліцейським було проведено у відповідності. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від учасників справи не надходили.

За таких обставин, суд вирішує справу без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1897493 від 13.04.2024 року, винесеної поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Черчиком В.В., водій ОСОБА_1 13.04.2024 року о 10:14 год. в м. Кропивницький (Кіровоград), вул. Архітектора Паученка (Дворцова), 31А, керуючи т/з Matiz, номерний знак НОМЕР_1 , здійснила в`їзд у пішохідну зону, позначену знаком 5.36, не пов`язану з обслуговуванням, без визначених вимог, встановлених п. 26.3 ПДР України (порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками), чим порушила п. 26.3 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. До постанови додано відео з бк № 472641 (а.с. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 26.3 Розділу 26 «Рух у житловій та пішохідній зоні» ПДР України у пішохідну зону в`їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю», якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю. Якщо до об`єктів, розташованих на цій території, є інші під`їзди, водії повинні користуватися лише ними.

Як вбачається з п. 30.3 ґ) ПДР України розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» - це квадрат синього кольору із стороною 150 мм і білим зображенням символу таблички 7.17. Знак розміщується спереду і ззаду на механічних транспортних засобах, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КпАП України справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

За змістом статті 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (у тому числі передбачених частиною першою статті 121-3).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, належить до компетенції органів Національної поліції. Працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції, мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів.

Отже, відповідні працівники органів поліції не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема, положеннями ст. 222 КпАП України покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст. 222 - 244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Зазначене узгоджується з правовою позицією викладеною у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року в справі № 742/2298/17 та від 26.12.2019 року в справі за № 724/716/16-а.

Водночас, УПП в Кіровоградській області не являється самостійною юридичною особою публічного права, а являється територіальним структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського № 472641, що міститься на DVD-диску, доданому до відзиву на позов, 13.04.2024 року о 10:14 год. до припаркованого навпроти кафе «Пельмені та вареники» автомобіля Matiz, номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого сиділа ОСОБА_1 підійшов поліцейський, який повідомив її, що рух транспортних засобів на цій вулиці заборонено. При цьому поліцейський роз`яснив їй, що на цю вулицю можна заїжджати лише у трьох випадках, якщо водій працює, проживає тут або має товарно-транспортну накладну. Після цього поліцейський виніс оскаржувану постанову. ОСОБА_1 під час розгляду справи поліцейським жодних пояснень не надавала. Розпізнавального знаку «Водій з інвалідністю» ззаду транспортного засобу не було (а.с. 25).

Водночас, згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 22.04.2024 року, доданих до позову, він являється особою з інвалідністю ІІ групи, пов`язаної з порушенням опорно-рухового апарату та є сусідом ОСОБА_1 13.04.2024 року близько 10:00 год. він попросив ОСОБА_1 відвезти а потім забрати його з кафе «Пельмені та вареники». За час, поки вона його чекала відносно неї поліцейськими було складено постанову про адміністративне правопорушення за п. 26.3 ПДР України, хоча вона здійснювала посадку та висадку пасажира з інвалідністю (а.с. 9).

При цьому, особою, яка винесла оскаржувану постанову, ставилося у вину позивачу порушення правил руху у пішохідній зоні (Розділ 26 ПДР України).

Так, загальновідомо, що раніше АДРЕСА_1 була частиною іншої вулиці, а саме вул. Леніна.

Згідно пп. 1 п. а) ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про дорожній рух» о компетенції міських рад та їх виконавчих органів сфері дорожнього руху належить організація дорожнього руху на території міста і району згідно з відповідними генеральними планами, проектами детального планування та забудови населених пунктів, автоматизованих систем керування дорожнім рухом, комплексних транспортних схем і схем організації дорожнього руху та з екологічно безпечними умовами.

Рішенням Кіровоградської міської ради від 31.05.2011 року № 589 заборонено рух автомобільного транспорту по вулиці Леніна на ділянках від вулиці Пашутінської до вулиці Орджонікідзе (Кавалерійська) (а.с. 32).

Потім, рішенням Кіровоградської міської ради від 27.10.2011 року № 865 перейменовано вулицю Леніна в межах від АДРЕСА_2 (а.с. 33).

В подальшому, рішенням Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 05.03.2015 року № 113 перекрито рух автотранспорту по вул. Дворцовій, на відрізку від Кіровоградського обласного краєзнавчого музею до вул. Кавалерійської (а.с. 34).

Рішенням Кіровоградської міської ради від 30.07.2016 року № 471 перейменовано частину АДРЕСА_1 Паученка (а.с. 35).

Рішенням Кропивницької міської ради від 12.05.2022 року № 1250 вулицю Дворцову перейменовано на вулицю Театральна (а.с. 36).

Надалі, рішенням Виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 23.04.2024 року визначено як пішохідну зону частину вулиці Театральної, на відрізку від вул. Великої Перспективної до вул. Кавалерійської, та частину вулиці Архітектора Паученка, від вул. Великої Перспективної до вул. Пашутінської, а рішення виконавчого комітету міської ради від 05.03.2015 року № 113 визнано таким, що втратило чинність (а.с. 37).

Відтак, на момент винесення 13.04.2024 року оскаржуваної постанови, вул. Архітектора Паученка не являлася пішохідною зоною.

Водночас, відповідачами було надано до суду фотографії двох дорожніх знаків 5.36 «Пішохідна зона» (а.с. 25-27), один з яких має табличку «вул. Дворцова», однак дані фотографії не можуть бути достатніми доказами віднесення вул. Архітектора Паученка до пішохідної зони на момент винесення оскаржуваної постанови, оскільки вони здійснені без прив`язки до місця вчинення правопорушення та з невідомим точним часом зйомки (у властивостях файлів датою створення вказано 30.04.2024 року). При цьому, встановлення даних знаків суперечить вказаним рішенням органу місцевого самоврядування, винесеними у відповідності до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про дорожній рух».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, зокрема, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Посадовою особою, що виносить постанову адміністративне правопорушення, визнає винною особу у вчинені таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, про що відображається у постанові. В той же час, суд, переглядаючи постанову, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії, і лише за ті, що передбачені законом.

Суд звертає увагу на те, що позивач керувала т/з Matiz, номерний знак НОМЕР_1 , по АДРЕСА_1 в тій її частині, де було перекрито рух автотранспорту рішенням Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 05.03.2015 року № 113. Ставити під сумнів достовірність зазначених обставин у суду немає.

Разом з тим, пункт 26.3 ПДР України, за порушення якого позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, врегульовує правила проїзду транспортних засобів на території пішохідної зони, а не на території, де перекрито рух автотранспорту.

За вказаних обставин, висновок поліцейського про те, що водієм ОСОБА_1 здійснила в`їзд саме у пішохідну зону, за відсутності умов, передбачених п. 26.3 ПДР України, є безпідставним, оскільки позивач керувала автомобілем не в пішохідній зоні, а у зоні, де було перекрито рух автотранспорту.

Отже, в оскаржуваній постанові зазначено пункт Правил дорожнього руху, який не відповідає суті адміністративного правопорушення, за яке позивача було притягнуто до адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що під час винесення оскаржуваної постанови працівником поліції допущено істотне порушення, оскільки неправильно зазначено пункт Правил дорожнього руху, за порушення якого настає відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відтак вказана постанова не відповідає приписам ст. 283 КУпАП, оскільки не містить правильного зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення не доведено факту наявності в діях позивача порушення вимог саме п. 26.3 ПДР України, а відтак і наявності складу відповідного адміністративного правопорушення.

Отже, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог щодо її змісту, без достатньої доказової бази, яка б підтверджувала факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

За наведених обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, у зв`язку з чим постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1897493 від 13.04.2024 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Суд звертає увагу на те, що уповноваженим органом Національної поліції, у даній справі є Департамент патрульної поліції Національної поліції України, від імені якого виступає поліцейський взводу № 2 роти № 4 УПП в Кіровоградській області ДПП Черчик В.В., уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.Тому, відповідно до вимог ст. 139 КАС України саме з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі ст.ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283 КУпАП, керуючись ст.ст. 8, 9, 12, 72-77, 132, 134, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Черчик Володимира Віталійовича (25030, м. Кропивницький, вул. Бутусова, 22Б), Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції (25030, м. Кропивницький, вул. Бутусова, 22Б), Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, адреса для листування: 25030, м. Кропивницький, вул. Бутусова, 22Б) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1897493 від 13.04.2024, винесену поліцейським взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Черчиком Володимиром Віталійовичем відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, адреса для листування: 25030, м. Кропивницький, вул. Бутусова, 22Б, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його підписаннядо Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний