Справа № 460/378/24
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 травня 2024 року м. Рівне №460/378/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про зобов`язання вчинення певних дій.

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі відповідач) про зобов`язання відповідача відкоригувати дані інтегрованої картки платника податків шляхом анулювання пені в сумі 96149,91 грн.

Виклад позиції позивача.

Позивач зазначає, що 05.12.2023 ним отримано Податкову вимогу №0-1700 від 06.11.2023, ознайомившись з якою позивач дізнався про існування у нього станом на 05.09.2023 податкового боргу у сумі 96149,91 грн. Податковий борг складається з пені за несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб, яку нараховано за період з 16.01.2016 року по 21.12.2021 за несвоєчасну сплату частини грошового зобов`язання з ПДФО в розмірі 126681,99 грн згідно податкового повідомлення-рішення форми «Р» № від 16.09.2015.

Податкове повідомлення-рішення № від 16.09.2015 оскаржене у судовому порядку: постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 08.06.2016 в позові відмовлено повністю; постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2016 рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення форми від 16.09.2015р. № в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 127346,12 грн; постановою Верховного Суду від 20.08.2020 скасовано постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 08.06.2016 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2016, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції; рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 по справі №817/41/16 адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення № від 16.09.2015 в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в сумі 664,13 грн, в решті вимог - відмовлено.

Позивач зазначає, що у спірних правовідносинах, датою узгодження грошового зобов`язання є дата набрання законної сили рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 у справі №817/41/16, тобто 22.12.2020. Таким чином, право на нарахування пені у контролюючого органу виникло після спливу 10 календарних днів від дати узгодження - з 01 січня 2021 року.

З 01 січня 2021 року набрав чинності Закон України від 16.01.2020 №466-IX, відповідно до якого включено пункт 129.9 у статтю 129 ПК України такого змісту: Пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню в таких випадках: закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.

Таким чином, право нарахувати пеню у відповідача виникло 02 січня 2021 року, оскільки саме на цю дату минуло 10 днів з моменту набрання законної сили рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 у справі №817/41/16. Враховуючи те, що Закон України від 16.01.2020 №466- IX набрав чинності 01 січня 2021 року, нараховуючи пеню позивачу за період з 15 січня 2015 року по 01 січня 2021, податковий орган діяв правомірно. Однак, після набрання вищевказаним законом чинності та включення до статті 129 ПК України пункту 129.9, який прямо визначав, що нарахована пеня підлягає анулюванню у випадку закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків, контролюючий орган зобов`язаний був нараховану пеню анулювати.

Тому позивач просив суд задовольнити позов у повному обсязі: зобов`язати Головне управління ДПС у Рівненській області відкоригувати дані інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) шляхом анулювання пені в сумі 96149,91 грн.

Виклад заперечень відповідача.

Відповідач зазначає, що згідно інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) обліковується податкова заборгованість у сумі 96149,91 грн пені з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (11010500). За своєю суттю пеня є видом юридичної відповідальності, яка застосовується до платників податків за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань, та нараховується на основну суму грошового зобов`язання, яка визначається платником податку та/або контролюючим органом. Тому нарахування пені є правомірним. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 12.01.2024 (суддя Л.А.Жуковська) позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи №460/378/24 справу передано на розгляд судді К.М.Недашківській.

Ухвалою суду від 26.02.2024 справу прийнято до провадження; постановлено розгляд справи провадити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та з`ясувавши всі обставини, які мають правове значення для вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

У період з 25.08.2015 по 31.08.2015, на підставі наказу від 11.08.2015 №236, головним державним ревізором-інспектором відділу доходів і зборів з фізичних осіб Костопільської ОДПІ ОСОБА_2 , відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 ПК України, проведено позапланову документальну невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, за наслідками якої складено акт від 07.09.2015 №693/17-24/218331349.

На підставі акта перевірки від 07.09.2015 №693/17-24/ Костопільською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 16.09.2015 № про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 133267,95 грн (106614,36 грн - за основним платежем, 26653,59 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування ППР від 16.09.2015 №.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 08.06.2016 (справа №817/41/16) у задоволенні позову ОСОБА_1 до Костопільської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 16.09.2015 № в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 127346,12 грн відмовлено повністю.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2016 (справа №817/41/16) апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 08.06.2016 скасовано; прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення форми «Р» від 16.09.2015 № в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 127346,12 грн.

Постановою Верховного Суду від 20.08.2020 (справа №817/41/16) касаційну скаргу Костопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області задоволено частково; скасовано постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 08.06.2016 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2016, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 (справа №817/41/16) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області задоволено частково; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 16.09.2015, в частині збільшення ОСОБА_1 грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в сумі 664,13 грн; в решті вимог відмовлено.

На наслідками судового оскарження ППР від 16.09.2015 №, яке скасоване в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в сумі 664,13 грн, контролюючим органом винесене нове податкове повідомлення-рішення від 03.12.2021 №12678/17000708, яким здійснено перерахунок грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 126681,99 грн (101345,59 за основним зобов`язанням, 25336,40 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)).

Податковим органом сформована на надіслана позивачу Податкова вимога від 06.11.2023 №0-1700 на суму податкового боргу у розмірі 96149,91 грн (далі Податкова вимога) (а.с. 7).

Відповідно до Детального розрахунку суми податкового боргу до податкової вимоги, сума податкового боргу визначена, як сума пені у розмірі 96149,91 грн.

Позивач зазначає, що у спірних правовідносинах, датою узгодження грошового зобов`язання є дата набрання законної сили рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 у справі №817/41/16, тобто 22.12.2020. Таким чином, право на нарахування пені у контролюючого органу виникло після спливу 10 календарних днів від дати узгодження з 01 січня 2021 року. Таким чином, право нарахувати пеню у відповідача виникло 02 січня 2021 року, оскільки саме на цю дату минуло 10 днів з моменту набрання законної сили рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 у справі №817/41/16.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

За приписами підпункту 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК України), грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до підпункту 14.1.156. пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

За правилами підпункту 14.1.162. пункту 14.1 статті 14 ПК України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до пункту 58.1. статті 58 ПК України (у редакції, чинній на момент винесення ППР від 16.09.2015), контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

За змістом пункту 57.3. статті 57 ПК України (у редакції, чинній на момент винесення ППР від 16.09.2015), у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Статтею 129 ПК України встановлено порядок нарахування пені і зміна правового врегулювання даного питання відбувалось наступним чином.

Так пунктом 129.1 статті 129 ПК України (у редакції чинній до 01 січня 2017 року) було передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається, зокрема при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

За правилами підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

У зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» №1797-VIII від 21 грудня 2016 року, який набрав чинності з 01 січня 2017 року, підпункт 129.1.1 пункту 129.1 викладений в такій редакції:

« 129.1. Нарахування пені розпочинається:

129.1.1 при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження)».

Зі змісту інтегрованої картки платника податків вбачається, що пеня нарахована у таких розмірах та такі періоди:

03.08.2015 27.08.2015 2628,85 грн,

28.08.2015 24.09.2015 2649,88 грн,

25.09.2015 15.10.2015 1619,37 грн,

18.11.2015 31.12.2015 3392,96 грн,

01.01.2016 21.04.2016 8613,04 грн,

22.04.2016 26.05.2016 2324,54 грн,

27.05.2016 23.06.2016 1761,76 грн,

24.06.2016 28.07.2016 2018,68 грн,

29.07.2016 15.09.2016 2654,87 грн,

16.09.2016 27.10.2016 2202,20 грн,

28.10.2016 31.12.2016 3180,95 грн,

01.01.2017 13.04.2017 5054,40 грн,

14.04.2017 25.05.2017 1913,80 грн,

26.05.2017 26.10.2017 6747,38 грн,

27.10.2017 14.12.2017 2318,64 грн,

15.12.2017 25.01.2018 2134,62 грн,

26.01.2018 01.03.2018 1962,87 грн,

02.03.2018 12.07.2018 7925,10 грн,

13.07.2018 06.09.2018 3435,03 грн,

07.09.2018 25.04.2019 14574,32 грн,

26.04.2019 18.07.2019 5152,54 грн,

19.07.2019 05.09.2019 2919,77 грн,

06.09.2019 24.10.2019 2833,90 грн,

25.10.2019 12.12.2019 2662,15 грн,

13.12.2019 31.12.2019 899,07 грн,

01.01.2020 30.01.2020 1415,70 грн,

31.01.2020 29.02.2020 1153,53 грн.

Відповідно до підпункту 129.1.1. пункту 129.1 статті 129 ПК України, при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

При цьому, позивач у позовній заяві вказує, що враховуючи те, що Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020 №466-IX набрав чинності 01 січня 2021 року, нараховуючи пеню позивачу за період з 15 січня 2015 року по 01 січня 2021, податковий орган діяв правомірно.

Однак, як зазначає позивач, після набрання вищевказаним законом чинності та включення до статті 129 ПК України пункту 129.9, який прямо визначав, що нарахована пеня підлягає анулюванню у випадку закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків, контролюючий орган зобов`язаний був нараховану пеню анулювати.

Вказує, що право нарахувати пеню у відповідача виникло 02 січня 2021 року, оскільки саме на цю дату минуло 10 днів з моменту набрання законної сили рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 у справі №817/41/16.

Суд відхиляє такі доводи та зазначає наступне.

Суд зазначає, що в результаті проведеної контролюючим органом перевірки за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, за наслідками якої складено акт від 07.09.2015 №693/17-24/218331349, на підставі якого винесене ППР від 16.09.2015 №, яке оскаржувались позивачем в судовому порядку, та було скасоване частково, свідчить про те, що виявлення порушення позивачем податкового законодавства у 2014 році стало підставою для винесення, в кінцевому підсумку, ППР від 03.12.2021 №12678/17000708, яким здійснено перерахунок грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 126681,99 грн (101345,59 за основним зобов`язанням, 25336,40 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)).

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27 вересня 2022 року у справі №380/7694/20 (адміністративне провадження №К/990/9577/22) розглядав питання правомірності нарахування пені за весь період заниження грошового зобов`язання, нарахованого податковим органом за результатами податкової перевірки і узгодженого в судовому порядку.

У цій постанові Верховний Суд відступив від висновків, викладених, зокрема, але не виключно, у постановах Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі №820/3878/17, від 27 листопада 2018 року у справі №822/2591/17, від 20 листопада 2019 року у справі №280/411/19, від 14 травня 2020 року у справі №822/3190/17, відповідно до яких статтею 129 ПК України, в редакції, чинній з 01 січня 2017 року, не встановлено нарахування пені у разі виявлення контролюючим органом заниження податкових зобов`язань на суму такого заниження та за весь період заниження, та сформулював такий правовий висновок.

Початок нарахування пені, встановлений у підпункті 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України у редакції, чинній з 01 січня 2017 року, пов`язаний зі спливом граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, яке мало бути виконане, якби платник податків не порушив норми податкового законодавства і не занизив його у відповідний період.

Тобто нарахування пені розпочинається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

З урахуванням вимог пункту 129.2 статті 129 ПК України у разі залишення без змін частини нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку судового оскарження, пеня, нарахована за несплату такого, відображається в ІКП платника податку та підлягає сплаті за весь період заниження такого зобов`язання, в тому числі і за період адміністративного та/або судового оскарження.

У постанові від 27 вересня 2022 року у справі №380/7694/20 Верховний Суд також здійснив аналіз судової практики з питання застосування норми статті 129 ПК України (у редакції чинній до 01 січня 2017 року) при нарахуванні контролюючим органом суми податку у разі виявлення його заниження є сформованою і усталеною. За сформованою судовою практикою, підпункт 129.1.2 статті 129 ПК України встановлює застосування фінансової санкції до платників податків у вигляді нарахування пені від дня настання строку погашення податкового зобов`язання та за весь період заниження податкового зобов`язання на суму такого заниження, оскільки платник весь період, коли він не декларував та не сплачував податки, користувався коштами, які він повинен був сплатити до бюджету.

Така правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 травня 2020 року у справі №822/3190/17, від 11 червня 2020 року у справі №П/811/19/17. Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду підстав для відступу від цієї позиції не вбачав.

Суд також зазначає, що з 01.01.2021 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020 № 466-IX.

Відповідно до цього Закону включено пункт 129.9 у статтю 129 ПК України такого змісту:

«129.9. Пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню в таких випадках:

129.9.1. закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків;

129.9.2. вчинення діяння (дії або бездіяльності) особою, що діяла у відповідності до індивідуальної чи узагальнюючої податкової консультації та/або висновку про застосування норми права Верховного Суду України;

129.9.3. вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності контролюючих органів, визнаних такими у встановленому законом порядку;

129.9.4. вчинення діяння (дії чи бездіяльності) з вини банку, органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, установи - учасника платіжної системи, еквайрія;

129.9.5. виявлення в роботі електронного кабінету технічної та/або методологічної помилки чи технічного збою і визнання такої помилки/збою технічним адміністратором та/або методологом електронного кабінету або згідно з повідомленням на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або підтвердження її існування рішенням суду, якщо порушення були зумовлені виключно технічною та/або методологічною помилкою чи технічним збоєм у роботі електронного кабінету;

129.9.6. протягом строку прийняття спадщини - на грошові зобов`язання та/або податковий борг спадкодавців;

129.9.7. в інших випадках, передбачених цим Кодексом».

Отже, з 01.01.2021 пеня не нараховується, а нарахована підлягає анулюванню, зокрема, у разі закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.

Положення ПК України, у тому числі статті 129 ПК України, не містять прямої вказівки на те, коли у контролюючого органу виникає право нарахувати пеню платнику податків. Такі норми визначають лише момент коли розпочинається нарахування пені і закінчується. Відтак, «вислів за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків» вжитий у підпункті 129.9.1 пункту 129.9 статті 129 ПК України необхідно розуміти як початок строку, визначеного ПК України, для нарахування пені у відповідному випадку.

Так, згідно з підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України у редакції, чинній з 01 січня 2021 року, нарахування пені розпочинається при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Отже, нарахувати позивачу пеню контролюючий орган мав право не з моменту набрання законної сили рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 у справі №817/41/16, а після винесення ППР від 03.12.2021 №12678/17000708, яким здійснено перерахунок грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 126681,99 грн (101345,59 за основним зобов`язанням, 25336,40 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)), що сформоване через часткове скасування ППР від 16.09.2015 №.

При цьому, період нарахування пені охоплює період з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження, у тому числі за період судового оскарження.

Враховуючи, що за встановленими судом обставинами та відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку пені, така нарахована саме на суму заниженого податкового зобов`язання, правомірність збільшення якого підтверджена у судовому порядку, і за весь час його заниження (у тому числі за період судового оскарження), суд вважає, що дії відповідача щодо нарахування пені відповідають правовому регулюванню, встановленому підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 та пунктом 129.2 статті 129 ПК України на час виникнення спірних правовідносин.

Позивач також зазначає, що додатковою підставою для анулювання пені, нарахованої позивачу в період з 01.03.2020 по 21.12.2021, є те, що пунктом 52-1 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ визначено, що протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Суд відхиляє такі доводи позивача та зазначає, що пеня у період з 01.03.2020 по 11.01.2022 не нараховувалася позивачу взагалі, що вбачається з Розрахунку пені та Інтегрованої картки платника податків.

Суд звертає особливу увагу на той факт, що податковим органом сформована на надіслана позивачу Податкова вимога від 06.11.2023 №0-1700 на суму податкового боргу у розмірі 96149,91 грн (сума пені).

Відповідно до пункту 59.1. статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

За приписами пункту 59.3. статті 59 ПК України, податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 56.1. статті 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

За правилами пунктів 1 та 2 Розділу II «Умови формування податковими органами податкових вимог» Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 липня 2017 р. за № 902/30770), податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується податковим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції.

Податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму:

узгодженого грошового зобов`язання;

непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

Позивач вказує, що 05.12.2023 він отримав Податкову вимогу від 06.11.2023 №0-1700 на суму податкового боргу у розмірі 96149,91 грн (сума пені), проте така Податкова вимога не оскаржується платником податків в межах даної справи (не є предметом спору), а доказів її оскарження в адміністративному чи судовому порядках суду не надано.

Тобто Податкова вимога від 06.11.2023 №0-1700 на суму пені у розмірі 96149,91 грн, як акт індивідуальної дії, є чинною та не скасованою в установленому законом порядку.

Тому правові підстави для зобов`язання відповідача відкоригувати дані інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) шляхом анулювання пені в сумі 96149,91 грн відсутні.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем доведено правомірність дій щодо нарахування пені у порядку статті 77 КАС України, а тому заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Питання щодо розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (вулиця Відінська, 12, місто Рівне, 33023; код ЄДРПОУ ВП 44070166) про зобов`язання вчинення певних дій залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 08 травня 2024 року

Суддя К.М. Недашківська