Справа № 320/40086/23
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року справа №320/40086/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (відповідач 2) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Просила суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №54 від 28.07.2023 про відмову у проведенні перерахунку їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Вищого господарського суду України від 13.06.2023 №09.01-27/50, 09.01-27/49, 09.01-27/48, 09.01-27/47, 09.01-27/46;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 05.12.2018 по теперішній час (з урахуванням раніше виплачених сум), згідно довідок Вищого господарського суду України від 13.06.2023 №09.01-27/50, 09.01-27/49, 09.01-27/48, 09.01-27/47, 09.01-27/46, протягом десяти днів з дня отримання рішення у справі.

Ухвалою суду від 12.01.2024 (суддя Харченко С.В.) відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання.

На підставі розпорядження керівника апарату Київського окружного адміністративного суду було проведено повторний автоматизований розподіл вказаної справи, за результатами якого цю справу передано на розгляд судді Скрипці І.М.

Ухвалою від 08.03.2024 справу прийнято до провадження суддею Скрипкою І.М. у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, обставини стосовно чого встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, звернулася у зв`язку із цим до відповідного органу Пенсійного фонду, однак їй протиправно було відмовлено у здійсненні такого перерахунку. Просила позов задовольнити повністю.

Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , постановою Верховної Ради України від 10.04.2008 №260-6, обрана суддею Вищого господарського суду України безстроково (а.с.16-18).

Наказом Вищого господарського суду України від 24.04.2008 №273-к, відповідно до постанови Верховної Ради України від 24.04.2008, зарахована на посаду судді Вищого господарського суду України з посадовим окладом, передбаченим штатним розписом (а.с.19).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 21.08.2018 №2690/0/15-18 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Вищого господарського суду України у зв`язку з поданням заяви про відставку (а.с.20).

Наказом Вищого господарського суду України від 23.10.2018 №268-к ОСОБА_1 відраховано зі штату Вищого господарського суду України 25.10.2018 (а.с.21).

З листопада 2018 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в м. Києві та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди, обчисленої відповідно до Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2022 (а.с.34-45) у справі № 640/2428/22 позов ОСОБА_1 задоволено повністю:

- визнано протиправними дії голови ліквідаційної комісії Вищого господарського суду України ОСОБА_2 щодо відмови у видачі довідки про суддівську винагороду для обчислення і перерахунку їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі її заяви від 07 грудня 2021 року;

- зобов`язано голову ліквідаційної комісії Вищого господарського суду України Соловйову Л.В. видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці станом на: 05.12.2018; 01.01.2019; на 19.02.2020 та 01.01.2021 та 01.01.2022 за формою згідно з Додатком 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, відповідно до Закону № 1402-VIII зі змінами, Рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 № 11-р/2018, виходячи з посадового окладу судді місцевого суду - 15 мінімальних заробітних плат з відповідним коефіцієнтом та Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020, з урахуванням розміру базового посадового окладу судді касаційної інстанції в розмірі 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року.

17.05.2023 позивач звернулася із заявою до голови ліквідаційної комісії Вищого господарського суду України про добровільне виконання рішення у цій справі (вхідний №01-13/79/2023 а.с.22-23). Заява була задоволена ліквідатором.

13.06.2023 позивачем отримані довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за №09.01-27/50, 09.01-27/49, 09.01-27/48, 09.01-27/47, 09.01-27/46 (а.с.24-28).

У перерахованих довідках зазначено суддівську винагороду ОСОБА_1 станом на 05.12.2018, 01.01.2019, 19.02.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, що враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Як вбачається із названих довідок, суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивачу, у всіх названих довідках складає 354 713,40 грн. Тобто обчислена з урахуванням розміру базового посадового окладу судді касаційної інстанції в розмірі 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Листом від 01.08.2023 Відділу обслуговування громадян №9 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в м. Києві повідомлено позивача про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статує суддів» по заяві від 26.07.2023 (а.с.29).

Також додано рішення від 28.07.2023 №54 Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в проведенні перерахунку пенсії (а.с.31-32).

Як вбачається із цього рішення, підставою відмови зазначено наступне: Конституційним Судом України 18.02.2020 прийнято рішення №2-р/2020, яким визнано неконституційними пункт 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402; з 18.02.2020 порядок визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання регулюється статтею 142 Закону №1402 -, за яким розмір щомісячного грошового утримання не залежить від факту проходження суддею кваліфікаційного оцінювання або призначення судді за результатами конкурсу, перерахунок щомісячного грошового утримання здійснюється у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Вказано, що Законами України «Про Державний бюджет України на 2020, 2021, 2022, 2023 роки» прожитковий мінімум для працездатних осіб не змінювався, а тому змін розміру складових суддівської винагороди не відбулося.

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, позивач звернулась до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України від 02.06.2016 №1402-VIІІ «Про судоустрій і статус суддів» (Закон №1402-VIІІ).

Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 № 192-VIII було запроваджено проведення первинного кваліфікаційного оцінювання суддів з метою прийняття рішень щодо можливості здійснення ними правосуддя у відповідних судах.

Особливості нарахування суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання у залежності від проходження суддею кваліфікаційного оцінювання були визначені у пунктах 22-25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII.

Нормами пункту 2 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII також було визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI (Закон України №2453-VI), крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

За положеннями пункту 22 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

За правилами пункту 23 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону № 2453-VI.

Однак, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування» від 16.10.2019 № 193-IX, який набрав чинності 07.11.2019, пункти 22, 23 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII були виключені.

Згідно із пунктом 24 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року: для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

У пункті 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII закріплювалося, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України № 2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Тобто з набранням чинності Законом №1402-VIII розмір щомісячного довічного грошового утримання судді залежав від проходження кваліфікаційного оцінювання та відпрацювання на посаді судді щонайменше трьох років з дня прийняття щодо судді відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В залежності від наведених обставин правовідносини щодо визначення розміру довічного грошового утримання судді регулювалося Законом № 2453-VI або Законом № 1402-VIII.

Проте рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

В пункті 16 вказаного рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020 Конституційним Судом України зазначено, що розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів, які не проходили оцінювання за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності та вийшли у відставку, відрізняється від розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийдуть у відставку після успішного проходження такого оцінювання.

Отже, судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом №1402-VIII.

У зв`язку із наведеним Конституційний Суд України дійшов до висновку, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Конституційний Суд України у рішенні від 18.02.2020 № 2-р/2020 вказав і на те, що запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці і жоден інший закон не регулює дане питання, в тому числі й Закон № 2453-VI.

Таким чином, з 19.02.2020 правовідносини щодо виплати щомісячного довічного грошового утримання судді регулюються виключно Законом №1402-VIII, а застосування різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів суперечить положенням частини першої статті 126 Конституції України.

Набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнане неконституційним.

Верховний Суд у постановах від 06.03.2019 у справі №638/12586/16-а та від 11.02.2020 у справі №200/3958/19-а висловлював правову позицію, відповідно до якої правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Верховний Суд у рішенні від 16.06.2020 у зразковій справі №620/1116/20 зазначив, що набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним. Відтак, такі правовідносини безпосередньо пов`язуються з дією закону. Тобто, якщо це один день (втрата чинності повністю чи в окремій частині закону за рішенням Конституційного Суду України з дня його ухвалення), то цей строк закінчується о 24:00 год. цього дня. Відповідно, з 00:00 год. наступного дня, з дати ухвалення відповідного рішення Конституційного Суду України, до правовідносин, що регулюється таким законодавством застосовується норма, що відповідає Конституції України, вступила в силу і діє.

За змістом рішення Верховного Суду від 16.06.2020 у зразковій справі №620/1116/20, це рішення суду є зразковим для справ, у яких: позивачі мають статус судді у відставці та не проходили (не пройшли) кваліфікаційне оцінювання суддів під час перебування на посаді судді та (або) не пропрацювали на посаді судді три роки після проходження кваліфікаційного оцінювання; відповідачем у них є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи) територіальні органи Пенсійного фонду України - Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі; спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку з відмовою відповідним територіальним органом Пенсійного фонду України здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці після 18.02.2020 - дата ухвалення Рішення Конституційного Суду України № 2-р/2020) з урахуванням розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді; позивачі заявили аналогічні позовні вимоги по-різному висловлені, але однакові по суті - визнати протиправними дії відповідача щодо відмови судді у відставці, який не проходив (не пройшов) кваліфікаційне оцінювання суддів та/або не пропрацював на відповідній посаді судді три роки після проходження кваліфікаційного оцінювання здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді, у правовідносинах, що виникли після дати ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020.

Отже, перерахунок, який просить здійснити позивач, обумовлений відновленням раніше порушених його прав з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020, тому з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України вказаного Рішення, у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII. У той же час, зміна розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Пунктом 2 розділу І Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за № 200/14891 (далі Порядок №3-1), встановлено, що заява про призначення / перерахунок щомісячного довічного грошового утримання (додаток 1) подається до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання) суддею особисто або через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.

Заява про призначення / перерахунок щомісячного довічного грошового утримання подається до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр), або вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал), або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг з використанням суддею електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Згідно з пунктом 1 розділу IV Порядку № 3-1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини другої статті 27 Закону України «Про Конституційний Суд України» органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.

Пунктом 6 розділу IV Порядку № 3-1 визначено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, надісланої відповідним органом (без звернення судді у відставці, судді Конституційного Суду України), або за зверненням судді у відставці, судді Конституційного Суду України (пункт 6 розділу IV Порядку № 3-1).

Звернення судді за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання здійснюється шляхом подання до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду судді у відставці / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, в тому числі через вебпортал або засобами Порталу Дія з використанням суддею електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), або надсилання поштою.

Заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання приймається органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, за наявності в судді всіх необхідних документів та оформляється відповідно до вимог розділу III цього Порядку.

Днем звернення за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання вважається день прийняття органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України.

У разі надсилання заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання і документів для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання поштою днем звернення за перерахунком вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення цієї заяви (у разі подання заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації цієї заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія разом із сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення тексту документа та його реквізитів).

Згідно з пунктами 7-9 розділу IV Порядку № 3-1 документи про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання розглядає орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Орган, що приймає рішення про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, не пізніше 10 днів після винесення рішення інформує особу про перегляд щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням його розміру або про відмову в перегляді щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Так, як було вказано вище, у довідках Вищого господарського суду України від 13.06.2023 №09.01-27/50, 09.01-27/49, 09.01-27/48, 09.01-27/47, 09.01-27/46 розмір суддівської винагороди для обчислення довічного грошового утримання позивача як судді у відставці був розрахований виходячи з розміру посадового окладу судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, а не судді Вищого господарського суду України, з посади якої позивача було звільнено у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Такі довідки були видані Вищим господарським судом України на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2022 у справі № 640/2428/22 (а.с.34-45), яким, як було вказано вище, Вищий господарський суд України було зобов`язано видати довідки виходячи з посадового окладу судді місцевого суду у 15 мінімальних заробітних плат та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020, з урахуванням розміру посадового окладу судді касаційної інстанції в розмірі 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Водночас, щодо розміру базового посадового окладу, який має застосовуватись у такому випадку Верховний Суд у постановах від 04.07.2023 у справі №640/1064/21, від 05.07.2023 у справі № 761/26688/20, від 13.09.2023 у справі №640/6204/21, від 27.09.2023 у справі №640/10671/22 прийшов до висновку, що в спірних відносинах суддівська винагорода для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці повинна визначатись з врахуванням розміру посадового окладу судді вищого спеціалізованого суду з огляду на те, що до набрання чинності Законом України від 02.06.2016 №401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» та Законом №1402-VIII систему судів загальної юрисдикції складали: 1) місцеві суди; 2) апеляційні суди; 3) вищі спеціалізовані суди; 4) Верховний Суд України (частина друга статті 17 Закону № 2453-VI).

Згідно з частиною другою статті 31 Закону №2453-VI вищими спеціалізованими судами були: Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України.

Разом з цим, для створення більш ефективної моделі системи судоустрою, приведення її у відповідність із конституційними змінами, Верховною Радою України був прийнятий Закон № 1402-VIII, згідно із частиною третьою статті 17 якого, систему судоустрою складають: 1) місцеві суди; 2) апеляційні суди; 3) Верховний Суд. Для розгляду окремих категорій справ відповідно до цього Закону в системі судоустрою діють вищі спеціалізовані суди.

Причому, принципи його побудови (територіальності, спеціалізації та інстанційності) залишились незмінними.

Отже, як Законом № 2453-VI, так і Законом № 1402-VIII в системі судоустрою передбачені вищі спеціалізовані суди, базисом для утворення яких є принцип спеціалізації, сутність якого полягає в утворенні в системі судоустрою підсистем судових органів, уповноважених вирішувати справи певних категорій.

При цьому, в силу вимог Закону № 2453-VI, Вищий господарський суд України був вищим спеціалізованим судом, тому суддівська винагорода для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці для перерахунку пенсії позивача повинна визначатись з врахуванням базового розміру посадового окладу судді вищого спеціалізованого суду, визначеного пунктом 2 частини третьої статті 135 Закону № 1402-VIII.

Після рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. Закон №1402-VIII встановлює суддівську винагороду для суддів вищих спеціалізованих судів та імперативно закріплює, що суддівська винагорода регулюється лише цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами (стаття 135 Закону № 1402-VIII).

Натомість, довідки від 13.06.2023 №09.01-27/50, 09.01-27/49, 09.01-27/48, 09.01-27/47, 09.01-27/46 були видані Вищим господарським судом України на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що відповідає принципу обов`язковості судових рішень як одній із засад судочинства.

За змістом статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення. За неповагу до суду чи судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності.

Згідно зі статтею 129-1 Основного Закону суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У силу вимог статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

За змістом частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є обов`язковість судового рішення.

За приписами статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Принцип обов`язковості судового рішення також закріплений у частині першій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950. Зазначеною нормою визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Виконання судового рішення, ухваленого будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина судового розгляду у контексті статті 6 Конвенції. Провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадіями одного провадження.

Як вказав Європейський суд з прав люлини, право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні Гарантії, що надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції (Рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19.03.1997 заява № 18357/91, п. 40).

Суд зазначає, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2022 у справі № 640/2428/22 не оскаржувалося і набрало законної сили та підлягало виконанню, що і було зроблено Вищим господарським судом України шляхом видачі довідок від 13.06.2023 №09.01-27/50, 09.01-27/49, 09.01-27/48, 09.01-27/47, 09.01-27/46

Отже, відповідні довідки є підставою для проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

У зв`язку із цим, рішення про відмову у перерахунку і виплаті позивачу щомісячного довічного грошового утримання підлягає визнанню протиправним і скасуванню.

Суд звертає увагу, що у разі скасування названого судового рішення у справі № 640/2428/22 за результатом апеляційного розгляду учасники судового процесу будуть мати можливість скористатися відповідними процесуальними інструментами, наприклад, інститутом перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач просила зобов`язати відповідача 2 провести перерахунок, про який йдеться, з 05.12.2018.

Разом із тим, враховуючи, що у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва констатовано, що довідки про розмір суддівської винагороди з урахуванням розміру посадового окладу судді касаційної інстанції в розмірі 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб повинні були видаватися за період, починаючи з 19.02.2020, а в період з 05.12.2018 по 18.02.2020 такі довідки повинні були бути складені виходячи з встановленого посадового окладу судді місцевого суду у 15 мінімальних заробітних плат.

У випадку ж, який розглядається, Вищим господарським судом України довідки від 13.06.2023 №09.01-27/50 і №09.01-27/49 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці станом на 05.12.2018 та на 01.01.2019 видані з урахуванням розміру посадового окладу судді касаційної інстанції в розмірі 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто не у тому розмірі і порядку, що були визначені рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2022 у справі № 640/2428/22.

Тому позовні вимоги щодо перерахунку і виплати довічного грошового утримання у період з 05.12.2018 по 18.02.2020 на підставі таких довідок від 13.06.2023 №09.01-27/50 і №09.01-27/49 задоволенню не підлягають.

У той же час, вимоги про зобов`язання провести перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання у період з 19.02.2020 підлягають задоволенню; при цьому, суд вважає відповідальним за виконанням таких вимог - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, оскільки саме у такому територіальному органі Пенсійного фонду перебуває на обліку позивач.

Стосовно вимоги про проведення перерахунку і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці протягом десяти днів з дня отримання цього рішення, то, враховуючи, що судовому захисту підлягають порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а також відсутність законодавчих приписів щодо обов`язку у органів Пенсійного фонду України із виконання прийнятого рішення протягом десяти днів з дня отримання рішення, - суд резюмує відсутність підстав для задоволення такої вимоги.

За змістом частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини другої цієї ж статті 77 в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За положеннями частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Із урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: у частині визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 28.07.2023 №54, а також у частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідок Вищого господарського суду України від 13.06.2023 09.01-27/48, 09.01-27/47, 09.01-27/46, - з 19.02.2020, з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

За змістом частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як видно з квитанції до платіжної інструкції від 30.10.2023, позивачем сплачено судовий збір у сумі 2147,20 грн. Зважаючи на задоволення позовних вимог у відповідній частині, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 2147,20 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 28.07.2023 №54 про відмову в проведенні перерахунку ОСОБА_1 довічного грошового утримання.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідок Вищого господарського суду України від 13.06.2023 №09.01-27/48, №09.01-27/47, №09.01-27/46, - з 19.02.2020, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (; місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16) судовий збір у розмірі 2147,20 (дві тисячі сто сорок сім гривень 20 копійок) грн. на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.