Справа № 640/1953/18
Суддя: Єфіменко Н. В.
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/1953/18
РІШЕННЯ
30 квітня 2024 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
судді Єфіменко Н.В.
за участі секретаря Лущан В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської митниці про скасування постанови, -
В обґрунтування заявленої позовної вимоги позивач посилалась на складання 24.01.2018 стосовно себе, як директора ТОВ «Євро-Диліжанс», оскаржуваної постанови, яку вона вважає незаконною та необґрунтованою, за відсутності об`єктивної та суб`єктивної складової адміністративного правопорушення, з наступних підстав: 30.06.2017 наказом Харківської митниці ДФС №113 анульований дозвіл ТОВ «Євро-Диліжанс» на відкриття та експлуатацію митного складу, розташованого: Харківська область, Дергачівський район, с. руська Лозова, вул. Белгородська-1. У передбачений законом спосіб та з дотриманням закону, 28.07.2017 ТОВ «Євро-Диліжанс» звернулось до Харківської митниці ДФС із заявою про переміщення товарів з митного складу на склад органу доходів і зборів та з пропозицією укладення відповідного договору на використання приміщень складу ТОВ «Євро-Диліжанс» для зберігання зазначених товарів. 09.08.2017 на адресу ТОВ «Євро-Диліжанс» надійшов лист з Харківської митниці ДФС від 31.07.2017 року, в якому зазначено, що Харківська митниця ДФС достатніх підстав для передачі на зберігання товарів на склад, що належить ТОВ «Євро-Диліжанс» не вбачає. Дана відповідь є незрозумілою, а якщо вказаний лист оцінювати в якості рішення, то таке рішення не відповідає вимогам наказу Міністерства фінансів України №627 від 30.05.2012. Повторно 14.08.2017 ТОВ «Євро-Диліжанс» звернувся з листом до Харківської митниці ДФС, в якому зазначив вищевикладені порушення, відповідно до якого вже заступник начальника Харківської митниці ДФС зазначає про готовність останньої прийняти на склад митниці товари, проте, цей лист складений з порушення вищевказаного наказу. Станом на 07.02.2018 вищезазначені умови Харківська митниця ДФС не виконала у зв`язку з чим, можна зробити висновок, що рішення так і не прийнято, що унеможливлює притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил. Також зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається з`ясування факту звернення позивача із заявою про переміщення товарів зі складу ТОВ «Євро-Диліжанс» на склад органу доходів і зборів. Крім того, на всі грошові кошти, що містяться на розрахункових рахунках ТОВ «Євро-Диліжанс» накладений арешт постановою ДВС. У зв`язку із чим ТОВ «Євро-Диліжанс», хоча і маючи намір та бажання перемістити зі складу ТОВ «Євро-Диліжанс» на митний склад Харківської митниці ДФС товари, такої можливості не мало, що свідчить про відсутність суб`єктивної складової адміністративного правопорушення. Позивач вважає, що вжила усіх необхідних заходів встановлених законодавством для уникнення порушень.
Відповідач проти задоволення позову заперечував посилаючись на правомірність оскаржуваної постанови.
До судового засідання учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились. Позивач та його представники причину неявки не повідомили, представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Враховуючи вищевказане, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.
Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
27.07.2017 позивач звернулась до відповідача із заявою №135 про переміщення товарів з митного складу на склад органу доходів і зборів.
Оскаржувану постанову позивач отримала 30.01.2018.
Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд висновує:
Щодо клопотання про поновлення процесуального строку на звернення до суду з даним позовом.
Оскільки оскаржувана постанова отримана позивачем 30.01.2018, а позов поданий до суду 07.02.2018 року, суд вважає доводи представника позивача про поновлення строку на оскарження вказаної постанови слушними, а відтак, поновлює вказаний строк, як такий, що пропущений з поважної причини.
За диспозицією ч.2 ст.478 МК України відповідальність настає за зміну стану товарів, що зберігаються в режимі митного складу на митних складах, без дозволу органу доходів і зборів, невжиття передбачених частиною п`ятою статті 129 цього Кодексу заходів щодо товарів, строк зберігання яких в режимі митного складу закінчився, а так само порушення встановленого частиною другою статті 429 цього Кодексу строку розпорядження товарами, які зберігаються на митному складі, у разі анулювання дозволу на відкриття та експлуатацію цього складу .
Відповідно до ч.1 ст.522 МК України, справи про порушення митних правил, передбачені ст.ст. 468 - 470, 474, 475, 477 - 481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.
Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст.546 МК України визначено, що митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів.
Отже, в даному випадку Харківська митниця ДФС є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів.
Відповідно до п. 1, п. 4, п. 11 ч. 2 ст. 544 МК України визначено, що серед іншого здійснюючи державну митну справу органи доходів і зборів виконують такі основні завдання: забезпечення правильного застосування, неухильного дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань державної митної справи; здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, у тому числі на підставі електронних документів (електронне декларування), за допомогою технічних засобів контролю тощо; здійснення в межах повноважень, визначених цим Кодексом, контролю за діяльністю підприємств, які надають послуги з декларування товарів, перевезення та зберігання товарів, що переміщуються через митний кордон України чи перебувають під митним контролем, та здійснюють інші операції з такими товарами, надання дозволів на здійснення зазначених видів діяльності; видача сертифікатів уповноваженого економічного оператора.
Згідно п.2 ч.1 ст.404 МК України до одного із видів діяльності, контроль за провадженням якого здійснюється органами доходів і зборів належить відкриття та експлуатація митного складу.
Частиною 1ст. 424 МК України визначено, що митний склад - це відповідним чином облаштовані складське приміщення, резервуар, холодильна чи морозильна камера, критий чи відкритий майданчик, призначені для зберігання товарів під митним контролем.
Відповідно до ч. 3 ст.406 МК України, дозвіл на провадження діяльності митного складу надається митницею, в зоні діяльності якої розташовані відповідні території, приміщення, резервуари, холодильні чи морозильні камери, криті чи відкриті майданчики, які можуть використовуватися при провадженні цього виду діяльності, в порядку, визначеному цим Кодексом, з обов`язковим подальшим повідомленням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Порядком надання складським об`єктам статусу «митний склад» та позбавлення такого статусу, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 16.07.2015 № 835, визначені форми, порядок подання та розгляду заяв, порядок надання, зупинення дії, анулювання дозволів на провадження діяльності митного складу.
Відповідно до ч.1 ст.412 МК України дозволи можуть бути анульовані або їх дія може зупинятися на строк до 30 днів органами, уповноваженими надавати ці дозволи.
Частинами 1-2 ст.429 МК України визначено, що у разі зупинення дії або анулювання дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу розміщення нових партій товарів на цьому складі не дозволяється.
Протягом 30 днів з дня анулювання дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу товари, які зберігаються на цьому складі, повинні бути переміщені під митним контролем їх власником, уповноваженою ним особою або утримувачем митного складу на інший митний склад, на склад органу доходів і зборів чи заявлені в інший митний режим.
Отже, ч.2 ст.429 МК України визначає вичерпний перелік можливих способів розпорядження товарами: переміщення на інший митний склад; переміщення на склад органу доходів і зборів; заявлення в інший митний режим.
Водночас, як встановлено судом, ТОВ «Євро-Диліжанс» замість того, щоб виконати положення ч.2 ст.429 МК України та перемістити товари з приміщень митного складу, почало звертатись до митниці з заявами, в яких повідомляло, що ТОВ «Євро-Диліжанс» готовий передати вказані товари, та пропонувало, що приміщення ТОВ «Євро-Диліжанс» може використовуватись Харківською митницею ДФС як склад органу доходів і зборів, крім того цікавились умовами зберігання даного товару на складах митниці, що можна розцінювати як навмисне затягування передачі товару на склади митниці.
Одночасно суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено права суб`єкта господарювання на експлуатацію митного складу в складських об`єктах, яких позбавлено статусу «митний склад» та утримувачем яких не виконано вимоги Митного кодексу України щодо розпорядження товарами, які на ньому зберігалися. Обов`язок розпорядження такими товарами (тобто їх переміщення за межі такого митного складу) є безумовним та не передбачає будь-яких альтернатив. А тому, враховуючи, що директором ТОВ «Євро-Диліжанс» дійсно вказані вимоги ч.2 ст. 429 МК України виконані не були, та нею дійсно було порушено строк розпорядження товарами, які зберігаються на митному складі у разі анулювання дозволу на відкриття та експлуатацію цього складу, а тому оскаржувана постанова відносно неї була прийнята в межах діючого законодавства, та призначене покарання відповідає санкції ч.2 ст.478 МК України, та постанова прийнята уповноваженою на те особою.
Згідно ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова підлягає залишенню без змін, а позовна заява без задоволення.
Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 5, 9, 19, 77, 241-246, 286 КАС України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківської митниці про скасування постанови, - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Харківська митниця (, м.Харків, вул.Короленка- 16Б).

Суддя Н.В.Єфіменко