Справа № 300/5163/22
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/5163/22 пров. № А/857/6362/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмича С. М.,

суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року (постановлену головуючим суддею Панікар І.В. у м. Івано-Франківськ) у справі № 300/5163/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 в справі № 300/5163/22 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018 що враховується для перерахунку пенсії. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з повною інформацією за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», для перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018 на підставі статей 8, 10, 43, та 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

При ухваленні рішення по справі, судом вирішено питання розподілу судових витрат, зокрема, зазначено, що з огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», а доказів понесення сторонами інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не представлено, судові витрати розподілу не підлягають.

ОСОБА_1 , 19.02.2024 звернувся до суду із клопотанням про ухвалення додаткового судового рішення, зокрема, просив про стягнення з відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України та Івано-Франківського міського центру вторинної правничої правової допомоги судових витрат по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 300/5163/22 - залишено без розгляду.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем та його представником не надано у встановлений Кодексом адміністративного судочинства України строк докази про понесення витрат на правничу допомогу, а тому є підстави для залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду.

Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційні скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити до суду першої інстанції для постановлення додаткової ухвали.

Враховуючи вимоги п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, за відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Згідно з частинами 1 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Як згадувалось вище, 19.02.2024 позивач звернувся до суду першої інстанції із клопотанням про ухвалення додаткового судового рішення, зокрема, просив про стягнення з відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України та Івано-Франківського міського центру вторинної правничої правової допомоги судових витрат по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Порядок розподілу судових витрат регламентований ст. 139 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 цієї статті, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені вимоги процесуального закону кореспондуються з положеннями ч. 3 ст. 143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

З огляду на приписи ч. 3 ст. 143 КАС України, докази на підтвердження судових витрат можуть бути подані після закінчення судових дебатів та ухвалення рішення лише за наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі таких доказів до закінчення судових дебатів та лише за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що розгляд адміністративної справи № 300/5163/22 здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження, рішення судом проголошено 28.11.2023.

При цьому, у позовній заяві позивачем не заявлено про намір подання додаткових доказів на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно із частинами 5, 6 ст. 120 КАС України останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно ч. 1 ст. 250 КАС України судове рішення (повне або скорочене) проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, негайно після виходу суду з нарадчої кімнати публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд наголошує, що рішення у справі № 300/5163/23 судом ухвалено 28.11.2023. Копію судового рішення представником позивачем отримано через підсистему «Електронний суд», 30.11.2023 о 15:46.

Відтак, вірним є висновок суду першої інстанції, що позивачу було відомо про ухвалення судом рішення від 28.11.2023 у справі.

З наведеного суд робить висновок, що п`ятиденний строк для подачі заяви про стягнення судових витрат починається з наступного дня від дати отримання рішення, тобто з 01.12.2023 та спливає 05.12.2023.

Клопотання про ухвалення додаткового рішення до суду позивачем подано 19.02.2024, тобто з пропуском строку, встановленого ст. 139 КАС України для подання відповідних доказів понесення витрат на правничу допомогу. Доказів існування обставин, що ускладнили чи зробили неможливим подання у встановлений строк клопотання (заяви) про ухвалення додаткового рішення не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно залишив без розгляду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, оскільки позивачем та його представником не надано у встановлений КАС України строк докази про понесення витрат на правничу допомогу.

Ба більше, суд першої інстанції підставно зазначив, що ст.134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як слідує з матеріалів справи, що Івано-Франківським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначено адвоката Барана Василя Володимировича для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 , що підтверджується дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 09.12.2022 за № 0901-0000438.

Відтак, відповідно до ст. 134 КАС України витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката в даній справі відповідач не несе.

Крім цього, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , звільнений від сплати судового збору, а тому відсутні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України та Івано-Франківського міського центру вторинної правничої правової допомоги, згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України.

Таким чином, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а судове рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують судове рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року у справі № 300/5163/22 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар