Справа № 280/4195/24
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

10 травня 2024 рокуСправа № 280/4195/24 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Садовий І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТОР-ДС» про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

08.05.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТОР-ДС» (далі заявник, ТОВ «ПРОСТОР-ДС») про забезпечення позову до подачі позовної заяви, відповідно до якої заявник просить суд:

- зупинити дію розпорядження Головного управління ДПС у Запорізькій області № 207 від 15.11.2023 в частині анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №2000001, терміном дії з 08.01.2020 до 08.01.2025 ТОВ «ПРОСТОР-ДС», до набрання законної сили рішенням суду у цій справі;

- зупинити дію розпорядження Головного управління ДПС у Запорізькій області № 74-рл від 02.05.2024 в частині анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №1900277, терміном дії з 08.07.2019 до 08.07.2024 та №1900293, терміном дії з 31.07.2019 до 31.07.2024 ТОВ «ПРОСТОР-ДС», до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

В обґрунтування заяви представником позивача вказано, що ТОВ «ПРОСТОР-ДС» є юридичною особою приватного права одним із видів діяльності якої є роздрібна торгівля пальним (код КВЕД 47.30). Господарську діяльність з роздрібної торгівлі пальним позивач здійснює на автозаправних комплексах м. Запоріжжя. Забезпечує працевлаштуванням 37 найманих працівників, та відповідно підтримує економіку країни, сплачуючи податки до бюджетів усіх рівнів. Зауважено, що анулювання ліцензії призведе до зупинення господарської діяльності підприємства, що тягне за собою такі негативні наслідки, як втрата прибутку від здійснення господарської діяльності, неможливість своєчасно та в повному обсязі розрахуватись по борговим зобов`язанням з постачальниками товарів та послуг та неможливість виплати заробітної плати найманим працівникам. Разом із тим зазначено, що з моменту одержання розпорядження про анулювання ліцензії остання вважатиметься недійсною, а тому фактично під час розгляду адміністративної справи оскаржуване розпорядження набирає чинності та створює правові наслідки у вигляді анулювання ліцензій. Оскільки правомірність винесеного розпорядження про анулювання ліцензії щодо ТОВ «ПРОСТОР-ДС» підлягає дослідженню лише під час судового вирішення цієї справи, то невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та охоронюваним законом інтересам позивача, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. З огляду на вищенаведене представник заявника просить суд задовольнити заяву про забезпечення позову.

09.05.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» представником заявника подано заяву про долучення додаткових письмових пояснень у яких, зокрема зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, перевірити, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Додатково відзначено, що провадження діяльності з роздрібної торгівлі пальним можливе лише за наявності відповідної ліцензії, а тому внаслідок анулювання ліцензії заявник як суб`єкт господарювання буде позбавлений права здійснювати діяльність із роздрібної торгівлі пальним, при цьому також втратять роботу 9 найманих працівників.

Суд, розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, звертає увагу на таке.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

За приписами частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частини 2 статті 151 КАС України).

Згідно із частиною другою статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини першої статті 153 КАС України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно з частиною першою статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Системний аналіз наведених норм дає підстави дійти таких висновків.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними і співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням положень статті 150 КАС України.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, слід також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

Звернувшись до суду із заявою про забезпечення позову представник ТОВ «ПРОСТОР-ДС» обґрунтовує необхідність застосування таких заходів тим, що:

1) наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного розпорядження;

2) анулювання ліцензії матиме для заявника невідворотні наслідки у вигляді:

- неможливості виконання взятих на себе договірних зобов`язань з контрагентами щодо купівлі, розрахунків за поставки пального на АЗС;

- відсутність прибутку вплине на виплату заробітної плати працівникам;

- за наслідком зупинення діяльності, будуть відсутні зобов`язання щодо сплати відповідних податків до бюджету.

Оцінюючи наведені підстави для вжиття заходів забезпечення позову, суд звертає увагу на наступне.

Так, розпорядженням Головного управління ДПС у Запорізькій області № 207 від 15.11.2023 анульовано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №2000001, терміном дії з 08.01.2020 до 08.01.2025, яка видана ТОВ «ПРОСТОР-ДС».

Водночас, розпорядженням Головного управління ДПС у Запорізькій області № 74-рл від 02.05.2024 анульовано ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №1900277, терміном дії з 08.07.2019 до 08.07.2024 та №1900293, терміном дії з 31.07.2019 до 31.07.2024, які видані ТОВ «ПРОСТОР-ДС».

Відповідно до частини 20 статті 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон № 481/95-ВР) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Згідно з частиною 53 статті 15 цього Закону № 481/95-ВР ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 481/95-ВР, анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії; ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання (стаття 3 Закону №481/95-ВР).

Отже, у даному випадку заявник, як суб`єкт господарювання позбавлений права здійснювати діяльність, зокрема, з роздрібної торгівлі пальним, без відповідної ліцензії.

З наданого до заяви про забезпечення позову витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань слідує, що ТОВ «ПРОСТОР-ДС» зареєстроване юридичною особою 11.09.2018 (номер запису: 0045269), одним із видів діяльності якої є Роздрібна торгівля пальним (код КВЕД 47.30).

На підтвердження наявності у ТОВ «ПРОСТОР-ДС» автозаправних станцій заявником надано:

- договір оренди від 02.07.2019, укладений між ТОВ «ПРОСТОР-ДС» та ТОВ «НАФТОГАЗПРОМ», предметом якого є надання у строкове платне користування автозаправного комплексу, що знаходиться за адресою місто Запоріжжя, вул. Сікорського Ігоря, буд.482 та акт приймання передачі до вказаного договору оренди;

- договір оренди №01/12/19-2 від 01.12.2019, укладений між ТОВ «ПРОСТОР-ДС» та ТОВ «АВІОРГРАНТ», предметом якого є надання у строкове платне користування автозаправного комплексу, що знаходиться за адресою місто Запоріжжя, вул. Українська 52;

- договір оренди №01/12/19-1 від 01.12.2019, укладений між ТОВ «ПРОСТОР-ДС» та ТОВ «ЗАМІЯ», предметом якого є надання у строкове платне користування автозаправного комплексу, що знаходиться за адресою місто Запоріжжя, вул. Чубанова, 3ж;

- договір оренди №705 від 01.12.2023, укладений між ТОВ «ПРОСТОР-ДС» та ПРАТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ АВТОМОБІЛЕБУДІВЕЛЬНИЙ ЗАВОД», предметом якого надання у тимчасове платне користування майданчику, розташованого за адресою місто Запоріжжя, просп. Соборний 8 з метою розміщення автозаправочного комплексу та акт приймання-передачі майна до вказаного договору оренди.

Виходячи з вищенаведених норм Закону №481/95-ВР суд зазначає, що анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, виданої ТОВ «ПРОСТОР-ДС», тягне за собою припинення позивачем відповідної господарської діяльності.

Крім того, у трудових відносинах з ТОВ «ПРОСТОР-ДС» перебувають 9 найманих працівників, яким нараховується та виплачується заробітна плата, що підтверджується, зокрема, бухгалтерською довідкою № 09/05/2024-1 від 09.05.2024 та штатним розписом, який введено в дію з 01.01.2024.

З огляду на вищевикладене суд погоджується з доводами заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до негативних фінансових наслідків для нього та істотно ускладнить поновлення його прав, оскільки заборона здійснення роздрібної торгівлі пальним призведе до зупинення господарської діяльності ТОВ «ПРОСТОР-ДС», втрати прибутку, неможливості виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та зборів.

Тим самим будуть істотно порушені права позивача, якого фактично позбавлено можливості здійснювати свою господарську діяльність до моменту перевірки правомірності прийняття розпорядження в судовому порядку.

Наведені обставини свідчать про те, що у разі задоволення позовних вимог для відновлення прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Правомірність вжиття заходів забезпечення позову у цій категорії спорів вже була предметом розгляду Верховним Судом в ухвалі від 12.09.2022 у справі № 240/2761/22, а також в постановах від 15.04.2022 у справі №440/6755/21 та від 13.07.2022 у справі №240/26736/21 та від 15.03.2024 у справі №500/5854/23.

Суд вважає, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження про анулювання ліцензії за конкретних обставин даної справи та особливостей правового регулювання спірних відносин відповідає і принципу процесуальної економії, який забезпечує відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

Крім того, обраний заявником спосіб забезпечення позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

В даному випадку вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення, не є вирішенням спору по суті і не свідчить про неправомірність висновку контролюючого органу про наявність підстав для анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

При цьому, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, правомірність оскаржуваних розпоряджень судом не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись під час розгляду заяви про забезпечення позову.

З огляду на вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви позивача про забезпечення адміністративного позову та наявність підстав для її задоволення шляхом зупинення дії:

- розпорядження Головного управління ДПС у Запорізькій області № 207 від 15.11.2023 в частині анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №2000001, терміном дії з 08.01.2020 до 08.01.2025 ТОВ «ПРОСТОР-ДС», до набрання законної сили рішенням суду у справі щодо оскарження зазначеного розпорядження;

- розпорядження Головного управління ДПС у Запорізькій області № 74-рл від 02.05.2024 в частині анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №1900277, терміном дії з 08.07.2019 до 08.07.2024 та №1900293, терміном дії з 31.07.2019 до 31.07.2024 ТОВ «ПРОСТОР-ДС», до набрання законної сили рішенням суду у справі щодо оскарження зазначеного розпорядження.

Керуючись ст.ст. 150-157, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТОР-ДС» про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, - задовольнити.

Зупинити дію розпорядження Головного управління ДПС у Запорізькій області № 207 від 15.11.2023 в частині анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №2000001, терміном дії з 08.01.2020 до 08.01.2025 ТОВ «ПРОСТОР-ДС», до набрання законної сили рішенням суду у справі щодо оскарження зазначеного розпорядження.

Зупинити дію розпорядження Головного управління ДПС у Запорізькій області № 74-рл від 02.05.2024 в частині анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №1900277, терміном дії з 08.07.2019 до 08.07.2024 та №1900293, терміном дії з 31.07.2019 до 31.07.2024 ТОВ «ПРОСТОР-ДС», до набрання законної сили рішенням суду у справі щодо оскарження зазначеного розпорядження.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРОСТОР-ДС», що відповідно до п.1 ч.8 ст.157 КАС України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позову, скасовуються судом також у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини другої статті 153 цього Кодексу.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст.ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала виготовлена у повному обсязі та підписана 10.05.2024.

Суддя І.В. Садовий