Справа № 440/11907/23
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 р. Справа № 440/11907/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2023 року, головуючий суддя І інстанції: М.В. Довгопол, м. Полтава, повний текст складено 04.01.24 року у справі № 440/11907/23

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз"

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 28.07.2023 №1 про збільшення товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз" суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств код платежу 11021000 на суму 1950135,00 грн, з яких сума грошового зобов`язання: за податковим зобов`язанням - 1772850,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 177285,00 грн за 2019 рік.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Торговий дім «Лубнигаз», за наслідками якої прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, призначена згідно наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 29.04.2021 № 1026-п та проведена відповідачем з 11.05.2021 по 30.06.2021 в період дії мораторію на проведення податкових перевірок на час карантину, прямо закріпленого пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України. Стосовно постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 89, якою скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, в частині мораторію на проведення деяких видів перевірки, позивач вказував, що пункт 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України є нормою вищої юридичної сили, ніж постанова КМУ № 89, тому застосуванню підлягають саме норми Податкового кодексу України. Також позивач зауважував, що відповідачем не дотримані вимоги пункту 77.4. статті 77 Податкового кодексу України, оскільки копію наказу про проведення перевірки з 11.05.2021 із відповідним повідомленням позивач отримав лише 06.05.2021. За наведених обставин позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 28.07.2023 №1, як акт індивідуальної дії, прийнятий за наслідками незаконної перевірки на підставі відповідного акту перевірки, який є недопустимим доказом в силу вимог частини 2 статті 74 КАС України, є повністю протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2023 року у справі № 440/11907/23 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 28.07.2023 № 1.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз" судові витрати зі сплати судового збору у сумі 26840,00 грн.

Відповідач, Головне управління ДПС у Полтавській області, не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме: ст.ст. 77, 81, 82, п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134, п. 522 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями у редакції за перевіряємий період), п. 4 розд. II «Прикінцеві положення» Закону України від 17.09.2020 № 909-IX «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», постанову Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» та порушено норми процесуального права, а саме: ст.ст. 7, 11, 72, 75, 78, 90, 242 КАС України, надано неповну та невірну правову оцінку обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2023 року у справі № 440/11907/23 та винести нове рішення, яким в задоволенні позову товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лубнигаз» відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Торговий дім «Лубнигаз» проведена відповідно до змін у податковому законодавстві, пов`язаних з проведенням перевірок, зокрема, прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 89, якою скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб, як документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4. статті 77 Податкового кодексу України. При цьому відповідно до положень пункту 4 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України від 17.09.2020 № 909-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік», на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

Зазначає, що під час перевірки встановлено, що в результаті порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п. 6 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, ТОВ «Торговий дім «Лубнигаз» безпідставно віднесено до складу операційних витрат за 2019 рік суми штрафних санкцій (пені) згідно з отриманими вимогами по невиконанню договірних зобов`язань по взаємовідносинах з пов`язаними контрагентами у розмірі 10837813 грн, у тому числі, 6429600 грн (1 квартал 2019 року) та 4408213 грн (4 квартал 2019 року), чим занижено об`єкт оподаткування за 2019 рік, внаслідок чого перевіркою зменшено задекларований платником показник від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (збитки) за 2019 рік у розмірі 988645 грн, донараховано податок на прибуток за 2019 рік в розмірі 1772850 грн, і за результатами встановлених порушень та з урахуванням рішення ДПС України про результати розгляду скарги від 13.07.2023 № 19030/6/99-00-06-01-01-06 до ТОВ «Торговий дім «Лубнигаз» застосовано штрафні санкції відповідно до п. 123.1 ст. 123 ПК України у розмірі 10 %. Тому вважає, що податкове повідомлення-рішення від 28.07.2023 №1 прийнято правомірно та не підлягає скасуванню.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено доводи щодо безпідставності вимог апеляційної скарги. Зазначає, що позиція Верховного Суду щодо наслідків неправомірного проведення документальних перевірок на підставі підпункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення Податкового кодексу України вже є сформованою та усталеною. Таким чином вважає, що суд першої інстанції вірно встановив, що проведення податковим органом перевірки на підставі постанови Кабінету Міністрів України №89 від 03.02.2021 всупереч мораторію на проведення перевірок є неправомірним.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ТОВ «Торговий дім «Лубнигаз» зареєстровано як юридична особа, ідентифікаційний код 39581002, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 2, а.с. 151 - 154).

29.04.2021 Головним управлінням ДПС у Полтавській області прийнято наказ № 1026-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лубнигаз», яким на підставі пп. 20.1.4. п. 20.1. ст. 20, ст. 77, п. 81.1. ст. 81, п. 82.1. ст. 82 Податкового кодексу України, згідно з планом-графіком проведення документальних перевірок на 2021 рік визначено провести документальну планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лубнигаз» з 11.05.2021 тривалістю 20 робочих днів з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності 01.07.2018 по 31.03.2021, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01.07.2018 по 31.03.2021 (т. 1, а.с. 162).

Листом від 29.04.2021 № 16484/6/16-31-07-09-22, до якого додано повідомлення від 29.04.2021 № 347 (т. 1, а.с. 12) та копію наказу від 29.04.2021 № 1024-п, Головне управління ДПС у Полтавській області повідомило позивача про проведення документальної планової виїзної перевірки з 11.05.2021 (т. 1, а.с. 15 18). Зазначений лист позивачем отримано 06.05.2021, про що свідчить конверт (т. 1, а.с. 19) та роздруківка із сайту Укрпошти щодо відстеження пересилання поштового відправлення № 508 (т. 1, а.с. 20).

На підставі наказу від 29.04.2021 № 1024-п Головним управлінням ДПС у Полтавській області оформлено направлення на перевірку від 06.05.2021 № 1390, № 1392, № 1393, № 1397 (т. 1, а.с. 164 167), які вручено 11.05.2021 головному бухгалтеру ТОВ «Торговий дім «Лубнигаз» Грицун Н.Б.

У період з 11.05.2021 по 07.06.2021 головними державними ревізорами-інспекторами Іриною Соколовою, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Артемієм Манжосом проведено документальну планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лубнигаз».

Наказом Головного управління ДПС у Полтавській області від 02.06.2021 № 1312-О продовжено термін проведення планової виїзної перевірки ТОВ «Торговий дім «Лубнигаз» на 10 робочих днів, з 08.06.2021 (т. 1, а.с. 163).

За наслідками документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лубнигаз» складено акт від 30.06.2021 № 4806/16-31-07-01-10/39581002 (т. 1, а.с. 168-203), в якому зафіксовано порушення ТОВ «Торговий дім «Лубнигаз»:

1) п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 6 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 № 27/4248, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 1772850 грн, у тому числі за 1 квартал 2019 року у розмірі 1157328 грн та 4 квартал 2019 року в розмірі 615522 грн;

2) п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 139.2.1 п. 139.2 ст. 139, пп. 140.4.4 п. 140.4 ст. 140 Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 7 НП(С)БО 10 «Дебіторська заборгованість», п. 6 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 № 27/4248, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, у т.ч.: за 2020 рік завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 988645 грн (сума від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років (2019 року) (підпункт 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 розділу ІІІ Податкового кодексу України); за І квартал 2021 року завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в загальній сумі 19452693 грн, в т.ч. 988645 грн (сума від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років (підпункт 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 розділу ІІІ Податкового кодексу України).

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДПС у Полтавській області складено податкові повідомлення-рішення:

- від 20.07.2021 № 1, яким зменшено позивачу суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, у тому числі за 2020 рік 988645 грн, 1 квартал 2021 року 19452693 грн (т. 1, а.с. 22, 23);

- від 20.07.2021 № 01, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств, на 2216062,50 грн, у тому числі, за податковими зобов`язаннями - 1772850 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 443212,50 грн (т. 1, а.с. 25, 26.

Позивачем оскаржено наказ Головного управління ДПС у Полтавській області № 1026-П від 29.04.2021 та податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 20.07.2021 № 1, № 01 в адміністративному порядку до ДПС України.

Рішенням ДПС України від 13.07.2023 № 19030/6/99-00-06-01-01-06 про результати розгляду скарги (т. 1, а.с. 78-93) залишено без змін наказ Головного управління ДПС у Полтавській області № 1026-П від 29.04.2021 та податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 20.07.2021 № 1, водночас скасовано повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 20.07.2021 № 01, а скаргу частково задоволено, при цьому зобов`язано Головне управління ДПС у Полтавській області вжити заходів щодо прийняття податкового повідомлення-рішення за встановленими порушеннями за 2019 рік та з застосуванням штрафних санкцій, передбачених п. 123.1. ст. 123 Кодексу.

28.07.2023 Головним управлінням ДПС у Полтавській області на підставі акту перевірки від 30.06.2021 № 4806/16-31-07-01-10/39581002 та з урахуванням рішення ДПС України від 13.07.2023 № 19030/6/99-00-06-01-01-06 про результати розгляду скарги прийнято податкове повідомлення-рішення № 1, яким збільшено ТОВ «Торговий дім «Лубнигаз» суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 1950135 грн, у тому числі, за податковими зобов`язаннями 1772850 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 177285 грн (т. 1, а.с. 225).

Позивач не погодився з податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Полтавській області від 28.07.2023 № 1, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення-рішення Головним управлінням ДПС у Полтавській області від 28.07.2023 №1 прийнято не на підставі, не у спосіб, які визначені законом, з перевищенням повноважень, а відтак підлягає визнанню протиправним та скасуванню, оскільки перевірка під час дії мораторію, встановленого пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, є такою, що не породжує правових наслідків, оскільки така перевірка не повинна була відбутися в силу закону.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, врегульовано Податковим кодексом України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У відповідності до п. р75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п. 75.1.2 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

За приписами пункту 77.1 статті 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Пунктом 77.4. статті 77 ПК України визначено, що про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

В обґрунтування мотивів для визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 28.07.2023 № 1 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1950135,00 грн. позивач посилається на відсутність підстав для проведення планової виїзної перевірки, з огляду на приписи пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Колегія суддів встановила, що при прийнятті наказу про проведення перевірки контролюючий орган керувався нормами постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок», якою було скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

18 березня 2020 року набрав чинності Закон України від 17 березня 2020 року №533-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктами 52-1 - 52-5.

Зокрема, згідно з пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу. Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня по 31 травня 2020 року та на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 березня 2020 року. Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період до 31 травня 2020 року. Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом. На період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни, зокрема, до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України і абзац перший пункту 52-2 замінено сімома новими абзацами такого змісту: Установити мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім: документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу. У зв`язку з цим абзаци другий - четвертий слід вважати відповідно абзацами восьмим - десятим.

29 травня 2020 року набрав чинності Закон України від 13 травня 2020 року №591-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким внесено зміни, зокрема до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, в абзацах першому і дев`ятому слова та цифри «по 31 травня 2020 року» замінено цифрами та словами « 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Отже, законодавець шляхом внесення змін до Податкового кодексу України запровадив мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок (крім чітко визначеного переліку видів перевірок) на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а також зупинив на цей період проведення документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними.

Водночас, 04 жовтня 2020 року набрав чинності Закон України від 17 вересня 2020 року №909-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцевих положень» якого встановлено, що у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

Відповідно до зазначеного пункту 4 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 17 вересня 2020 року №909-IX «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 03 лютого 2021 року № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок», якою постановив скоротити строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення перевірок юридичних осіб, зокрема: документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу.

Таким чином, виникла колізія між нормами Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України № 89 в частині можливості здійснювати контрольні заходи шляхом проведення деяких видів перевірок у період з дня набрання чинності такої постанови по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби.

У ході судового розгляду встановлено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області винесено за наслідками проведення податковим органом документальної планової виїзної перевірки на підставі наказу Головного управління ДПС у Полтавської області «Про проведення документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лубнигаз»» № 1026-п від 29.04.2021, тобто у період дії мораторію на проведення перевірок.

Отже, на момент прийняття Головним управлінням ДПС у Полтавської області наказу «Про проведення документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лубнигаз»» № 1026-п від 29.04.2021 мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину, встановлений п. 52-2 підр. 10 розд. XX Перехідних положень Податкового кодексу України, був чинним та його дія не зупинялась.

Верховний Суд вже неодноразово вирішував наведену вище колізію. Так, у постанові від 22.02.2022 у справі № 420/12859/21 суд виклав правову позицію, що мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції на момент винесення спірного наказу) та вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок, була чинною, її дія не зупинялась. Виходячи зі змісту пункту 2.1 статті 2 Податкового кодексу України, зміна приписів Податкового кодексу України здійснюється виключно законами про внесення змін до Кодексу, відповідно зміна строків дії мораторію може бути здійснена виключно шляхом прямого внесення змін до Податкового кодексу України. Верховний Суд дійшов висновку, що за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у Податковому кодексі України і в постанові Кабінету Міністрів України - застосуванню підлягають положення і правила саме Податкового кодексу України.

У постанові від 27.04.2022 у справі № 140/1846/21 Верховний Суд також підтримав позицію про неможливість застосування постанови Кабінету Міністрів України № 89 як такої, що змінила строки обмежень на проведення планових перевірок, встановлені пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Додатково Верховний Суд звернув увагу, що постанова Кабінету Міністрів України № 89 прийнята не на підставі та не на виконання Податкового кодексу України та законів з питань митної справи, у зв`язку з чим згідно з пунктом 3.1 статті 3 Податкового кодексу України не може вважатися складовою податкового законодавства і не підлягає застосуванню у питаннях, пов`язаних з оподаткуванням.

Питання щодо впливу таких процедурних порушень на правомірність податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами проведення відповідної податкової перевірки, також вже неодноразово вирішувалось Верховним Судом. У постановах від 28.12.2022 у справах №420/22374/21, № 540/5445/21, № 160/14248/21, від 28.10.2022 у справі №600/1741/21-а, від 12.10.2022 у справі № 160/24072/21, від 01.09.2022 у справі № 640/16093/21 Верховний Суд констатував, що проведення перевірки на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 89 (в умовах чинності пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України) є протиправним і тягне за собою наслідки у вигляді скасування прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень.

Під час ухвалення постанов від 28.10.2022 у справі №600/1741/21-а, від 12.10.2022 у справі №160/24072/21 Верховний Суд також враховував висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 зазначив, що доводи про неправомірність дій контролюючого органу, а саме невиконання вимог норм Податкового кодексу України щодо процедури проведення перевірки, можуть бути підставою для висновку про відсутність правових наслідків такої та визнання протиправними рішень, прийнятих за її наслідками.

Аналогічна правова позиція була викладена в постановах Верховного Суду від 23.02.2023 у справі № 160/20112/21, від 05.04.2024 у справі №300/2789/22, від 16.04.2024 у справі №340/9544/21.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, позиція Верховного Суду щодо наслідків неправомірного проведення документальних перевірок на підставі підпункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення Податкового кодексу України вже є сформованою та усталеною.

Колегія суддів зазначає, що доводи про неправомірність дій контролюючого органу (невиконання вимог норм ПК України щодо процедури проведення перевірки), можуть бути підставою для висновку про відсутність правових наслідків такої та визнання протиправними рішень, прийнятих за її наслідками. Суд зобов`язаний в першу чергу надати оцінку підставам (доводам) щодо порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо призначення та проведення перевірки, у разі їх наявності, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень (податкових повідомлень-рішень), прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.07.2022 у справі № 120/5728/20-а та від 28.10.2022 у справі №600/1741/21-а.

Враховуючи вище зазначене, встановивши наявність підстав для порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо призначення та проведення перевірки та визнавши їх такими, що тягнуть протиправність рішень (податкових повідомлень-рішень), колегія суддів не переходить до дослідження питання щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства, за результатами відповідної перевірки. Даний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, який викладено у постанові від 25.05.2023 року у справі №640/32632/20.

Відтак, судом встановлено недотримання відповідачем вимог діючого законодавства при призначенні та проведенні документальної планової виїзної перевірки, що тягне за собою незаконність проведеної перевірки та її наслідків у вигляді прийняття податкового повідомлення-рішення, а відтак обставини щодо наявності чи відсутності порушень за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, не досліджується.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем допущено порушення вимог законодавства в ході призначення та проведення перевірки позивача, то такі порушення тягнуть протиправність рішення, прийняте за наслідками такої перевірки, а тому податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 28.07.2023 № 1 є протиправним та підлягає скасуванню.

В силу ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення.

У відповідності до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи, та всупереч вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2023 року у справі № 440/11907/23 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2023 року у справі № 440/11907/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Постанова складена в повному обсязі 06.05.24 р.