Справа № 380/4889/24
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№ 380/4889/24
У Х В А Л А

з питань поновлення та продовження процесуальних строків

01 травня 2024 року
Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Чаплик І.Д.,

секретар судового засідання Раєнко О.В.,

за участю:

представника позивача Довгань В.І.,

представника відповідача Кухар Н.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Львові заяву представника позивача про поновлення строку на звернення до суду та клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Універсалум до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю Універсалум (місцезнаходження: 79020, м. Львів, вул. Панча, 7А/35; ) звернулось до суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35; ), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Личаківського управління Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області від 25.03.2019 №33/52.12 про анулювання реєстрації платника єдиного податку Товариства з обмеженою відповідальністю Універсалум () з 01.04.2019;

зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Львівській області (адреса: м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) відновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю Універсалум () в реєстрі платників єдиного податку (3 група, ставка 5 %) з 01.04.2019, шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Суд ухвалою від 11.03.2024 відкрив провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішив розглянути таку справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Представник відповідача 27.03.2024 подала клопотання про залишення позову без розгляду. Клопотання мотивоване тим, що у відповідності до вимог ст. 42, 58 Податкового кодексу України рішення від 25.03.2019 №33/52.12 про анулювання реєстрації платника єдиного податку було скеровано Товариству з обмеженою відповідальністю Універсалум рекомендованим листом на адресу: 79020, м. Львів, вул. Панча, 7А/35, а тому строк на його оскарження закінчився 02.08.2019.

Ухвалою від 29.03.2024 суд залишив позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Універсалум до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду та надіслання на адресу відповідача обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з вказаним позовом та доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску.

Представник позивача 09.04.2024 подав заяву про поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом, у якому вказав, що до лютого 2024 року він вважав, що перебуває на спрощеній системі оподаткування ІІІ-ї групи за ставкою оподаткування 5%, оскільки подавав податкові декларації платника єдиного податку-юридичної особи. Відповідні податкові декларації приймались відповідачем, що підтверджується квитанціями податкового органу та відмітками на них. На думку позивача, факт подання і прийняття відповідачем податкових декларацій платника єдиного податку після скасування реєстрації позивача як платника єдиного податку, підтверджують, що позивачу не було відомо про наявність оскаржуваного рішення.

Ухвалою від 11.04.2024 суд призначив судове засідання для розгляду питання про поновлення строку на звернення до суду в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Універсалум до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії на 01 травня 2024 року.

У судовому засіданні представник відповідача клопотання про залишення позовної заяви без розгляду підтримала та просила суд його задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача проти клопотання про залишення позовної заяви без розгляду заперечив та просив суд відмовити у його задоволенні, поновити строк на звернення до суду.

При вирішенні вказаних клопотань суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

Предметом спору в даній справі є рішення Личаківського управління Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області №33/52.12 про анулювання реєстрації платника єдиного податку Товариства з обмеженою відповідальністю Універсалум від 25.03.2019, а позивач звернувся з даним позовом до суду 04.03.2024.

Факт направлення оскаржуваного рішення позивачу на адресу: 79020, м. Львів, вул. Панча, 7А/35 підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про повернення «повернуто за терміном зберігання».

Заявляючи клопотання про поновлення строку позивач вказує, що до лютого 2024 року він подавав податкові декларації платника єдиного податку-юридичної особи, а тому вважав, що перебуває на спрощеній системі оподаткування ІІІ-ї групи за ставкою оподаткування 5%,. Відповідні податкові декларації приймались відповідачем, що підтверджується квитанціями податкового органу та відмітками на них. На думку позивача, факт подання і прийняття відповідачем податкових декларацій платника єдиного податку після скасування реєстрації позивача як платника єдиного податку підтверджують, що позивачу не було відомо про наявність оскаржуваного рішення. Також вказує, що наявність у нього податкового боргу, що і стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення, пов`язано із сплатою податкових зобов`язань на невірний рахунок, що було з`ясовано із податковим органом ще в 2019 році і усунуто, з вказаного часу податковим органом жодним чином не було повідомлено позивача про прийняття оскаржуваного рішення та переведення на іншу систему оподаткування, а тому у позивача не виникало будь-яких сумнівів щодо перебування на іншій системі оподаткування як наслідку прийняття оскаржуваного рішення.

Відтак, спірним у цій справі є питання дотримання позивачем строку звернення до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення, а також наявність підстав вважати поважними причини пропуску строку, які пов`язані зі зміною системи оподаткування позивача.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги таке.

Відповідно до частини першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого вказаним Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи вказаним Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Заявляючи клопотання про залишення позову без розгляду, представник Головного управління Державної податкової служби у Львівській області покликається на докази направлення оскаржуваного рішення позивачу рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулися з відмітками «повернуто за терміном зберігання», що є належним доказом вручення оскаржуваного рішення позивачу.

Водночас позивач вважає, що факт неотримання позивачем оскаржуваного рішення на пошті по наведеній відділенням зв`язку причині («повернуто за терміном зберігання») не свідчить, що неотримання відбулось внаслідок неналежного забезпечення позивачем отримання кореспонденції за адресою його місцезнаходження.

Слід зазначити, що питання листування платників податків та контролюючих органів унормовано статтею 42 ПК України.

Відповідно до пункту 42.2. статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до пункту 42.2. статті 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З аналізу наведених норм слідує, що надіслання рішення здійснюється контролюючим органом за адресою місця проживання чи останнього відомого місця перебування фізичної особи (місцезнаходження - для юридичної особи). При цьому, на платника податку покладено обов`язок із повідомлення контролюючого органу про зміну ним свого місця проживання (місцезнаходження). У разі виконання платником такого обов`язку є підстави для звільнення його від виконання документів, надісланих податковим органом за неактуальною адресою.

Таким чином, за загальним правилом неотримання позивачем кореспонденції за зареєстрованим місцем знаходження позбавляє його можливості посилатися у відповідному спорі на обставини невручення йому відповідних документів, якщо буде встановлено, що такі документи були направлені на визначену платником при взятті на облік адресу.

Водночас, виходячи з обставин цієї справи, на переконання суду, такі негативні наслідки не можуть бути поширені на випадок, коли спірним є питання анулювання позивачу реєстрації платника єдиного податку при відсутності у нього податкової заборгованості.

При цьому суд враховує, що Верховним Судом у постанові від 27.02.2020 у справі N 814/1469/17 висловлено правову позицію з приводу такої причини невручення поштового відправлення як «за закінченням строків зберігання». Так, судом зазначено, що положення Кодексу адміністративного судочинства України не передбачають повернення рекомендованих листів з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання", така відмітка не передбачена як причина невручення судового рішення. Ця відмітка не розкриває суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист.

Отже, така відмітка не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони у судовій справі, зокрема не визначає чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній, чи особу, якій адресовано судове рішення, не виявлено за місцем проживання.

Подібна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17 та від 12 лютого 2019 року у справі №906/142/18.

У цій справі суд встановив, що направлена контролюючим органом поштова кореспонденція повернулася із зазначенням причини повернення - «за закінченням строків зберігання». При цьому, позивач продовжував подавати податкові декларації протягом 2019-2023 року зі сплати єдиного податку з фізичних осіб та їх сплачувати, що підтверджує його необізнаність про існування оскаржуваного рішення.

Зокрема, 06.02.2024 позивач через Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронної звітності" ДПС України, версія 2.3.8.99 подано «Запит про отримання витягу з реєстрів платників єдиного податку» (реєстраційний № ). Відповідно до квитанції №2 від 06.02.2024 зазначений «Запит про отримання витягу з реєстрів платників єдиного податку» не був прийнятий відповідачем, в квитанції повідомлено про виявлену помилку: «Відповідно до п.299.9 ст. 299 Податкового кодексу України Витяг з реєстру платників єдиного податку може отримати зареєстрований платник єдиного податку. Станом на 06.02.2024 запитувач не зареєстрований платником єдиного податку».

09.02.2024 позивач звернувся до відповідача із запитом, в якому просив надати інформацію та копії документів щодо: причин та підстав виключення його з реєстру платників єдиного податку та надати копію відповідного рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку товариства; повідомити коли саме Відповідач надсилав йому відповідне рішення про анулювання платником спрощеної системи оподаткування, та надати копії документів на підтвердження надіслання; повідомити дані інтегрованої картки платника позивача на предмет наявності податкового боргу станом на дату анулювання реєстрації та дані інтегрованої картки платника товариства на предмет наявності податкового боргу станом на час подання запиту.

У відповідь на вказаний запит, відповідач повідомив позивача листом № 40/ЗПІ/13-01- 04-07 від 19.02.2024 про те, що у позивача була наявна недоїмка по єдиному податку за 2,3,4 квартали 2018 року у зв`язку з наявністю якої анульовано з 01 квітня 2019 року свідоцтво платника єдиного податку відповідно до рішення Личаківського управління ГУ ДФС у Львівській області від 25.03.2019 №33/52.12.

Відтак, про прийняття оскаржуваного рішення позивачу стало відомо з листа Головного управління ДПС у Львівській області №40/ЗПІ/13-01-04-07 від 19.02.2024, яким позивача повідомлено про те, що рішенням Личаківського управління ГУ ДФС у Львівській області від 25.03.2019 №33/52.12 ТОВ «Універсалум» () анульовано реєстрацію платника єдиного податку з 01.04.2019 у зв`язку з наявністю податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів відповідно до вимог абзацу 8 п. п. 298.2.3 п.298.2 ст. 298 Податкового кодексу України.

Суд також враховує те, що податковим органом здійснювались заходи щодо перезарахування коштів, які були сплачені на помилковий рахунок, проте, не вжито заходів про повідомлення позивача про існування оскаржуваного рішення при наявності факту повернення поштової кореспонденції із зазначенням причини повернення - «за закінченням строків зберігання». Інших доказів повідомлення позивача про наявність оскаржуваного рішення відповідачем також не подано.

Суд зазначає, що органи державної влади повинні уникати проявів надмірного формалізму при реалізації наданих їм повноважень та сприяти іншим учасникам публічних правовідносин у реалізації їх прав, зокрема щодо належного та своєчасного сповіщення про прийняті суб`єктом владних повноважень відносно них рішення.

Враховуючи викладене, за наявності у розпорядженні контролюючого органу сумнівів про статус платника єдиного податку, невжиття контролюючим органом дій шодо реального повідомлення позивача про існування оскаржуваного рішення може бути розцінено судом як поважна причина пропуску строку звернення до суду із відповідним позовом.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, §36, суд дійшов висновку, що право доступу до правосуддя є однією із невід`ємних складових права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції. У цьому ж рішенні (§35) ЄСПЛ зазначив, що було б немислимо, щоб частина перша статті 6 Конвенції містила детальний опис наданих сторонам процесуальних гарантій в цивільних справах і не захищала в першу чергу того, що дає можливість практично користуватися цими гарантіями доступу до суду. Ступінь доступу, який надає національне законодавство, також повинен бути достатнім для забезпечення «права на суд», беручи до уваги принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб право доступу було ефективним, особа повинна мати чітку, практичну можливість оскаржити дію, яка становить втручання у його права (рішення ЄСПЛ у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France) від 4 грудня 1995 року, §36).

Щодо обмеження права доступу до правосуддя, у рішенні по справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (рішення від 12 липня 2001 року у справі Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany, §44), ЄСПЛ зазначив, що при цьому повинно бути забезпечено, що застосовані вимоги не обмежують або не зменшують доступу до суду особи таким чином або в такій мірі, що порушується сама суть цього права. Крім того, обмеження не буде сумісним з ч.1 ст.6, якщо воно не переслідує законної мети і якщо відсутнє розумне співвідношення пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Крім того, у рішенні по справі «Ейрі проти Ірландії» (рішення від 9-го жовтня 1979 року у справі Airey v. Ireland, §24) ЄСПЛ вказав, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні або ілюзорні права, а права, які є практичними та ефективними. Особливо це стосується права доступу до суду з огляду на визначне місце, яке в демократичному суспільстві належить праву на справедливий судовий розгляд. Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ від 28.10.98 у справі «Перес де Рада Каванил`єс проти Іспанії»). Такої ж правової позиції дотримується й Верховний Суд у постанові від 18.12.2018 по справі №761/5894/17.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення від 25.03.2019 №33/52.12 про анулювання реєстрації платника єдиного податку Товариства з обмеженою відповідальністю Універсалум, а тому заяву позивача необхідно задовольнити. Як наслідок, клопотання представника відповідача слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 121, 123, 243, 248, 256 КАС України, суд,-

ухвалив:

заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску Товариством з обмеженою відповідальністю Універсалум строку звернення до суду із позовною заявою у справі до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю Універсалум строк звернення до суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення.

У задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу суду можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Повний текст ухвали складено 06.05.2024.

Суддя Чаплик І.Д.