Справа № 141/183/24
Суддя: Климчук С. В.
Дата ухвалення: 2024-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 141/183/24
Провадження № 2-а/141/4/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2024 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Климчука С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу №141/183/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕГА № 1369898 від 19.03.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

10.04.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕГА № 1369898 від 19.03.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 19.03.2024 поліцейським ВП № 3 (смт Іллінці) Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області було винесено постанову серії ЕГА № 1369898 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, а саме за завідомо неправдивий виклик спецслужб та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Позивачка вважає, що вказана постанова була винесена всупереч вимог чинного законодавства, внаслідок чого її було протиправно притягнуто до адміністративної відповідальності, незважаючи на відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Позивачка здійснила виклик поліції внаслідок загрози її життю з боку сусіда, який погрожував їй розправою та є працівником поліції. На виклик поліції приїхали лейтенант поліції ОСОБА_2 та сержант поліції ОСОБА_3 . При цьому, за скаргою співмешканця позивачки ОСОБА_4 лейтенанта поліції ОСОБА_2 раніше було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Відтак, позивачка вважає, що постанову по справі про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП відносно неї було складено внаслідок особистої образи на співмешканця позивачки та з метою помсти.

Зі змісту оскаржуваної постанови убачається, що 19 березня 2024 року позивачка ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик працівників поліції. Проте, оскаржувана постанова містить лише загальний опис, без зазначення, яке конкретно повідомлення позивача є неправдивим. Також матеріали справи не містять доказів того, що дії особи спрямовані саме на зрив нормальної роботи поліції. Матеріалами справи не доведено, що позивачка, викликаючи поліцію, наперед знала, що в цьому немає ніякої необхідності, а через виклик діяла саме для задоволення особистих інтересів.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕГА № 1369898 від 19.03.2024 про притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення ст. 183 КУпАП.

Ухвалою суду від 15.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №141/183/24, призначено справу до розгляду на 25.04.2024, витребувано у Головного управління Національної поліції у Вінницькій області матеріали справи про адміністративне правопорушення (у тому числі відеозапис події з нагрудної бодікамери працівника поліції від 19.03.2024), за наслідками розгляду якої поліцейським ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП сержантом поліції ОСОБА_3 було винесено постанову серії ЕГА № 1369898 від 19.03.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП, а також установлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву.

Судове засідання, призначене на 25.04.2024, не відбулось та було відкладено на 03.05.2024, у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області В. Ільяшової № 259/26-2024 від 24.04.2024 про надання додаткового строку для подання відзиву.

26.04.2024 до суду надійшов відеозапис з нагрудної камери поліцейського від 19.03.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

01.05.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що 19.03.2024 о 18:20 год до чергової частини відділення № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення зі служби «102» від гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 про те, що сусід створює нестерпні умови та просить направити працівників поліції.

На вказаний виклик за вказаною адресою було направлено патруль ГРПП у складі поліцейського відділення поліції № 3 (м. Іллінці) Вінницького районного відділу ГУНП у Вінницькій області сержанта поліції ОСОБА_3 .

Під час реагування ГРПП на дане повідомлення було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в нетверезому стані, поводить себе агресивно та неадекватно, від дачі будь-яких пояснень відмовилась. В подальшому, працівниками поліції були опитані сусіди гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які повідомили що факту, про який розповідала ОСОБА_1 у своєму зверненні, не було та їй ніхто не погрожував.

На підставі викладеного було встановлено, що ОСОБА_1 безпідставно викликала поліцію, внаслідок чого здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, що стало підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП. Від отримання відповіді заявниця відмовилася.

Так, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі на місці вчинення правопорушення. Оскаржувана постанова серії ЕГА № 1369898 від 19.03.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення винесена поліцейським відділення поліції № 3 (м. Іллінці) Вінницького районного відділу ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції ОСОБА_3 з огляду на те, що позивачка здійснила завідомо неправдивий виклик поліції та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.

Отже, дії поліцейського щодо виявлення 19.03.2024 факту адміністративного правопорушенн ОСОБА_1 є правомірними та законними.

ГУНП у Вінницькій області наголошує, що стягнення, передбачене статтею 183 КУпАП, накладено поліцейським відділення поліції № 3 (м. Іллінці) Вінницького районного відділу ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції ОСОБА_3 у межах наданих йому повноважень і лише під час виконання службових обов`язків та були здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства України та зафіксовані у постанові про накладення адміністративного стягнення серії ЕГА № 1369898 від 19.03.2024.

А тому, відповідач вважає вимоги позовної заяви безпідставними та просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Згідно ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи № 141/183/24, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить наступних висновків.

Як убачається з постанови серії ЕГА № 1369898 від 19.03.2024 по справі про адміністративне правопорушення, 19.03.2024 о 18:22 год в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик працівників поліції, а саме зателефонувала на спецлінію «102» та повідомила про те, що сусід створює нестерпні умови для проживання. Вищевказана інформація не знайшла свого підтвердження.

За вказаних обставин, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1369898 від 19.03.2024 складена поліцейським відділення поліції № 3 (смт Іллінці) Вінницького районного управління поліції ГУНП сержантом поліції ОСОБА_3, який відповідно до вимог ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ст. 183 КУпАП.

Вважаючи постанову серії ЕГА № 1369898 від 19.03.2024 протиправною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 згідно заявленого адміністративного позову просить її скасувати.

Визначаючись щодо заявлених вимог та установлених обставин, суд керується наступним.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, ухваленого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Також згідно з п. 9 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, у тому числі фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 3 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 (далі по тексту - Інструкції), поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 222 КУпАП

Так, відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, за ст. 183 КУпАП . Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Згідно п. 8 ч. 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 2 та ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справ (прізвище, ім`я та по батьков (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

У разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені ст. 251 КУпАП), які відповідно до ст. 252 КУпАП повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів надалі виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові (постанова КАС ВС від 15.11.2018 у справі №524/5536/17).

Аналогічні правові позиції викладені у постановах КАС ВС від 13.03.2020 справа №234/6323/17, від 31.10.2019 справа №398/3566/16-а, від 30.05.2018 справа №337/3389/16-а.

Натомість, як установлено судом, оскаржувана постанова серії ЕГА № 1369898 від 19.03.2024 про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності не містить жодних посилань на будь-які докази, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до п.п.1, 2 розділу IV «Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення» Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941 (далі по тексту - Інструкції) розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюють уповноважені посадові особи органів поліції відповідно до статті 222 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, визначених статтею 247 КУпАП.

Згідно приписів пунктів 3-8 розділу IV Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника відповідно до статті 276 КУпАП у строки, визначені статтею 277 КУпАП. У випадках, передбачених частиною першою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Справа про адміністративне правопорушення відповідно до частини першої статті 268 КУпАП розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Уповноважені посадові особи органів поліції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до статті 278 КУпАП вирішують такі питання:

чи належить до їх компетенції розгляд даної справи;

чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвокатів.

Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення .

Постанова по справі про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка постанови по справі про адміністративне правопорушення , на якому проставлено відповідні серію і номер. За наявності технічної можливості постанова по справі про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з використанням мобільного логістичного пристрою із автоматичним присвоєнням їй відповідної серії та номера, а також із зазначенням відомостей, визначених у додатку 7 до цієї Інструкції, яка інтегрується до електронної картки про адміністративне правопорушення та роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв у вигляді стрічки.

Відповідно до п. 15 розділу IV постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 285 КУпАП оголошується негайно після закінчення розгляду адміністративної справи. Копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або надсилається особі, щодо якої цю постанову винесено. Копія постанови по справі про адміністративне правопорушення вручається особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, особисто під підпис. У постанові по справі про адміністративне правопорушення зазначається дата її вручення і ставиться підпис правопорушника. У разі якщо копія постанови по справі про адміністративне правопорушення надсилається поштою, про це робиться відповідна відмітка у справі, до якої долучається корінець поштового повідомлення про її отримання. Копія постанови по справі про адміністративне правопорушення в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання (у ній зазначається дата її вручення і ставиться підпис особи, яка її отримала).

Натомість, як убачається з наданих відповідачем до відзиву копій матеріалів адміністративного правопорушення, долучені матеріали також не містять доказів на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Поряд з цим, суд зауважує, що уповноважена посадова особа органів Національної поліції України зобов`язана була прийняти заяву особи про адміністративне правопорушення та оформити її прийняття, скласти відповідний протокол та направити адміністративні матеріали до відповідного органу (посадової особи), уповноваженої на розгляд справи про адміністративні правопорушення.

При цьому, працівник поліції лише обмежився відібранням пояснень в гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та самостійно (на власний розсуд, без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування дійсних обставин) вирішив, що обставини, про які повідомляла позивачка 19.03.2024 о 18:20 год до чергової частини відділення № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області (а саме про те, що сусід створює нестерпні умови) не підтвердились.

Окрім того, у постанові серії ЕГА № 1369898 про справі про адміністративне правопорушення від 19.03.2024 не обґрунтовано, з яких мотивів та міркувань інспектор поліції дійшов висновків про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, а заме завідомо неправдивого виклику працівників поліції.

Стосовно відеозапису, який міститься у матеріалах наданого відповідачем відзиву, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Поряд з цим, у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08.11.2018 р. по справі № 201/12431/16-а, від 23.10.2018 р. по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 р. по справі № 524/5536/17.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, а тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом були досліджені здійснений працівником поліції відеозапис події, яка відбулась 19.03.2024, та який долучено до матеріалів справи.

Зокрема, на долученому до матеріалів справи № 141/183/24 відеозаписі зафіксовано лише спілкування працівників поліції із позивачкою та відібрання заяви про адміністративне правопорушення.

Натомість, суд зауважує, що на відеозаписі не зафіксовано обставини розгляду інспектором поліції справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП, відносно ОСОБА_1 та оформлення інспектором поліції адміністративних матеріалів за фактом вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, а зафіксовано лише оголошення працівником поліції постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 183 КУпАП.

Також відеозаписом не зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 її прав, передбачених частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Відтак, наданий відповідачем суду відеозапис не є належним та допустимим доказом в розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України, який підтверджував би факт вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Отже, судом установлено, що посадовою особою органу поліції було винесено оскаржувану постанову серії ЕГА № 1369898 по справі про адміністративне правопорушеня від 19.03.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП без будь-якої підготовки до розгляду справи.

Поряд з цим, позивачці не були роз`яснені її процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП, не були вирішенні клопотання та не було досліджено жодного належного доказу в підтвердження вчинення особою адміністративного правопорушення за ст. 183 КУпАП, що, в свою чергу, свідчить про винесення посадовою особою органу поліції вищевказаної постанови з порушенням вимог ст.ст. 278, 279 КУпАП, без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування дійсних обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положення ст. 7 КАС України передбачає, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали, а також матеріали фото- чи відеозйомки вчиненого порушення.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Такої ж думки дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 26.04.2018 р. по справі №338/1/17.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, крім іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1369898 від 19.03.2024 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП підлягає скасуванню.

При цьому, інші заперечення відповідача, викладені ним у відзиві на позов, суд до уваги не приймає, оскільки вони повністю спростовуються установленими обставинами та висновками суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням положень ч. 1 ст.139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивачки ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 183, 251, 256, 268, 280, 283-284, 287, 288, 293, 294 КУпАП, ст.ст. 2, 4, 8, 9, 11, 72-77, 159-163, 241-244, 246, 250, 255, 268, 269, 271, 272, 286, 292, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕГА № 1369898 від 19.03.2024 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

3. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ст. 183 КУпАП закрити.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050, ) 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок) судового збору.

5. Копію рішення суду направити сторонам у справі.

Рішення суду оформлено та виготовлено 08.05.2024.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050).

Суддя С.В. Климчук