Справа № 420/6220/24
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2024-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6220/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 пенсії за віком за період з 07.06.2023 року по 27.12.2023 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , пенсію за віком за період з 07.06.2023 року по 27.12.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.06.2023 позивач звернувся до Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На цей лист позивач отримав відповідь, якою Головне управління фактично відмовило в призначенні пенсії.

З метою захисту свого права на пенсію, позивачем було подано до Одеського окружного адміністративного суду адміністративний позов, за результатами розгляду якого 27 листопада Одеський окружний адміністративний суд виніс рішення по справі №420/16107/23, яким задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Вищевказане рішення Одеського окружного суду від 27.11.2023 р. по справі №420/16107/23 набрало законної сили, в апеляційному порядку оскарженню не підлягало, у зв`язку з чим було направлено на виконання до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області. Однак Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області пенсію було призначено з дати набрання судовим рішенням законної сили, тому і виплати здійснені не з моменту звернення до Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто 07.06.2023 р., а з 28.12.2023 р.

17.01.2024 р. до Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області позивачем надіслано лист з прохання здійснити виплату пенсії за період часу з 07.06.2023 р. по 28.12.2023 р.

19.02.2024 р. позивачем отримано відповідь від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відповідно до якої зазначено, що в рішенні Одеського окружного суду від 27.11.2023 по справі №420/16107/23 не вказано дату, з якої необхідно призначити пенсію, тому пенсію призначено з дати набрання судовим рішенням законної сили.

Вважаючи такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 04.03.2024 року відкрито провадження по справі та повідомлено сторін, що справу буде розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Також ухвалою судді від 04.03.2024 року витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зокрема протокол/рішення про призначення пенсії.

19.03.2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач щодо вимог позовної заяви заперечує, вважає їх незаконними та безпідставними з наступних підстав.

Відповідач зазначає, що Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 № 420/16107/23 набрало законної сили 28.12.2023 та з цієї дати підлягає обов`язковому виконанню. Позивачу призначена пенсія на виконання рішення суду від 27.11.2023 № 420/16107/23. Під час звернення до суду з позовною заявою по справі №420/16107/23 позивачем не заявлено вимогу, щодо призначення пенсії за віком з конкретної дати, остання не була предметом розгляду судової справи. Оскільки в рішенні суду від 27.11.2023 не вказано дату, з якої необхідно призначити пенсію, пенсію призначено з дати набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідач вказує, що пенсію обчислено при страховому стажі 27 років (враховано по 30.09.2023), середньомісячній заробітній платі 19636,62 грн, та її розмір з 28.12.2023 встановлено на рівні 5865,14 грн, де: розмір пенсії за віком 5301,89 грн; підвищення учасникам бойових дій (1 кат) (25% від 2093 грн) 523,25 грн; цільова допомога учасникам бойових дій 40,00 грн.

Головне управління зазначає, що воно діяло в порядку передбаченому законодавством, обґрунтовано, а тому, на думку відповідача, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

19.03.2024 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшли належним чином засвідчені копії документів на виконання ухвали від 04.03.2024 року.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.06.2023 року звернувся до Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058).

У відповідь на вказану заяву позивач отримав відповідь, в якій зазначено, що згідно ч. 1 ст. 26 3У «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявністю страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років. Відповідно до наданих до заяви документів про стаж та даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування загальний стаж враховано повністю та для права складає 28 років 02 місяці 03 дні, що є недостатнім для призначення пенсії.

З метою захисту свого права на пенсію позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 року по справі № 420/16107/23, яке набрало законної сили 28.12.2023 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнатно бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування періодів роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 08.03.2015 по 05.02.2016 на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії водія відділення логістики оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до страхового стажу протиправною. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоди роботи на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії водія відділення логістики оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з 08.03.2015 року по 05.02.2016 року.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 року по справі № 420/16107/23 Головним управлінням пенсійного фонду України в Одеській області було призначено позивачу пенсію.

Проте, пенсію ОСОБА_1 було призначено з дати набрання судовим рішенням законної сили, тобто з 28.12.2023 року.

Позивач, вважаючи що пенсія повинна бути призначена та виплачуватись з моменту його звернення до Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто з 07.06.2023 року, направив 17.01.2024 року до Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області лист з прохання здійснити виплату пенсію за період часу з 07.06.2023 року по 28.12.2023 року.

19.02.2024 року позивачем було отримано лист-відповідь від Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, в якому зазначено наступне: «На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 по справі № 420/16107/23 до страхового стажу зарахований період роботи на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії водія відділення логістики оперативно-бойової прикордонної комендатури " ІНФОРМАЦІЯ_2 " з 08.03.2015 року по 05.02.2016 року та призначено пенсію за віком як учаснику бойових дій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Оскільки в рішенні суду від 27.11.2023 не вказано дату, з якої необхідно призначити пенсію, пенсію призначено з дати набрання судовим рішенням законної сили.

Пенсію обчислено при страховому стажі 27 років (враховано по 30.09.2023) середньомісячній заробітній платі 19636,62 грн, та її розмір з 28.12.2023 встановлено на рівні 5865,14 грн, де: розмір пенсії за віком 5301,89 грн; підвищення учасникам бойових дій (1 кат) (25% від 2093 грн) 523,25 грн; цільова допомога учасникам бойових дій 40,00 грн.

Пенсія за період з 28.12.2023 по 31.01.2024 в сумі 6621,93 грн обліковується в автоматизованій базі даних у підсистемі "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України.

Кабінетом Міністрів України бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік не затверджено.

Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата суми коштів, нарахованих на виконання зазначеного рішення суду, буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України».

Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо ненарахування та невиплати пенсії за віком за період з 07.06.2023 року по 27.12.2023 року позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку та юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на пенсію в Україні підпадає під сферу дії статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оскільки за чинним законодавством України особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках системи пенсійного забезпечення в Україні та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити в отриманні пенсії доти, доки право на пенсію передбачено чинним законодавством України.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунок і виплата пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-IV, який набув чинності з 01.01.2004 року.

Стаття 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до п. 1.1. Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

Згідно з положеннями пп. 1.7, 1.8 Порядку № 22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Пунктом 4.7. Порядку №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

Аналізуючи наведені положення, суд доходить до висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих, зокрема, на призначення пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку за результатом розгляду якої, органи Пенсійного фонду України повинні прийняти відповідне рішення, що є актом індивідуальної дії.

Як вже було встановлено судом, із заявою про призначення пенсії за віком, позивач звернувся до органів Пенсійного фонду 07.06.2023 року.

Суд вважає помилковим твердження відповідача стосовно того, що не зазначення в рішенні суду від 27.11.2023 року дати, з якої необхідно призначити пенсію, є підставою для призначення пенсії з дати набрання судовим рішенням законної сили.

Суд зазначає, що право позивача на отримання пенсії виникло з моменту звернення до пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії.

Отже, днем звернення позивача з заявою про призначення пенсії є 07.06.2023 року і з урахуванням вимог статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та норм Порядку № 22-1, позивач має право на призначення пенсії з дня звернення за пенсією, тобто в даному випадку саме з 07.06.2023 року.

Водночас, відповідачем призначено позивачу пенсію з дати набрання законної сили рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 року у справі № 420/16107/23, яким було зобов`язано відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоди роботи на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії водія відділення логістики оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з 08.03.2015 року по 05.02.2016 року, а саме з 28.12.2023 року.

Суд вважає за необхідне зазначити, що право позивача на отримання належних йому пенсійних виплат в цьому випадку не може ставитися в залежність від оскарження ним дій та рішень пенсійного органу в судовому порядку і підлягає поновленню з моменту його виникнення.

Враховуючи зазначене, відповідачем протиправно не призначено позивачу пенсію за віком з моменту звернення позивача з заявою про призначення такої пенсії, тобто з 07.06.2023 року.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З огляду на вказане, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області підлягають задоволенню.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) і Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов належить до задоволення.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 пенсії за віком за період з 07.06.2023 року по 27.12.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком за період з 07.06.2023 року по 27.12.2023 року.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук