Справа № 826/17015/18
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2024-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2024 року справа №826/17015/18

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Парненко В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні у місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

18.10.2018 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління ДФС у місті Києві (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № від 07.08.2018, № від 07.08.2018, № від 24.05.2018.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач не погоджується з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, зазначаючи, що податковий орган протиправно відносить суму 46 413,58 грн до прощення основної суми заборгованості за кредитним договором №014/3949/2/21958 від 22.08.2018. Позивач вказує, що вона не отримувала від банку жодних повідомлень про прощення суми боргу. До доходів та додаткових благ відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку, та які збільшують загальний майновий цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі. Оскільки прощеної суми боргу позивачем не отримано від ПАТ «Фідобанк», відсутні підстави для подання декларації про майновий стан і доходи та ведення книги обліку доходів і витрат.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2018 (суддя Костенко Д.А.) відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

14.12.2022 вказаний Закон був опублікований в газеті "Голос України" №254 та набрав чинності 15.12.2022.

06.02.2024 на адресу Київського окружного адміністративного суду супровідним листом від 19.01.2023 за №03-19/4393/23 "Про скерування за належністю справи" надійшли матеріали адміністративної справи №826/17015/18.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 826/17015/18 передано 07.02.2024 на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.02.2024 прийнято адміністративну справу № 826/17015/18 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Київським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.

27.03.2024 представником позивача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначено, що як свідчать обставини справи, ПАТ «Фідобанк» було прощено ОСОБА_1 основний борг у сумі 1849,21 дол. США, що у еквіваленті за валютним курсом НБУ на день нарахування становить 46413,58 гривень. ПАТ «Фідобанк» листом від 13.02.2015 №19-4-0-3-14/105 повідомлено платника щодо отримання вказаного доходу та обов?язку самостійно сплатити податок з таких доходів та відобразити їх у річній податковій декларації. Крім того, на запит ГУ ДФС у м. Києві ПАТ «Фідобанк» листом від 06.03.2018 підтверджено нарахування вказаного доходу на користь ОСОБА_1 . В поданій декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік позивач не задекларувала в рядку 10.9 декларації «Інші доходи» суму доходу як додаткове благо, та самостійно не визначено податкове зобов?язання з податку на доходи фізичних осіб. Таким чином, документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлено порушення фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 : - п. п. «а» п. 176.1 ст.176, п. 44.1, п. 44.3, ст. 44 ПКУ, не надано до перевірки Книгу обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу; - п. п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 з урахуванням вимог п. п. «д» п. п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Кодексу, не задекларовано річний оподатковуваний дохід за 2015 рік у сумі 46413,58 грн., та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб в сумі 8673,72 гривень; - п. п. 1.2, п. п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ ПКУ, не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету військовий збір за 2015 у сумі 696,20 гривень. При прощенні (анулюванні) заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов`язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом.

Відповідач у відзиві просив здійснити заміну відповідача на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.05.2024 замінено відповідача у справі №826/17015/18 з Головного управління ДФС у м. Києві на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України ().

Оскільки Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, повідомлено про розгляд справи та останній скористався правом подачі відзиву на позовну заяву, суд здійснює розгляд адміністративної справи по суті.

Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

22.08.2008 між ВАТ «Ерсте Банк» (кредитор) та ОСОБА_2 (позичальник) укладено кредитний договір №014/3949/2/21958, за умовами якого кредитор надає позичальнику кредит в сумі 80 439 дол. США зі строком користування кредитними коштами до 21.08.2028 зі сплатою 12,5% річних.

22.08.2008 між ВАТ «Ерсте Банк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (іпотекодавець) укладено договір іпотеки №014/3949/2/21958, який забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору №014/3949/2/21958 від 22.08.2008, укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому.

18.12.2014 між ПАТ «Фідобанк», що є правонаступником відносно прав і зобов`язань ВАТ «Ерсте Банк», ПАТ «Ерсте Банк», а також ПАТ «ФКБ Банк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (попереднє прізвище ОСОБА_3 ) (іпотекодавець) укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, за умовами якого іпотекодавець передав у власність іпотекодержателю, а іпотекодержатель прийняв від іпотекодавця і набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в рахунок виконання зобов`язань іпотекодавця за кредитним договором №014/3949/2/21958, укладеним 22.08.2008 між іпотекодавцем та іпотекодержателем, що забезпечений договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнко О.В. 22.08.2008 за реєстрованим №1633.

Пунктом 1.1 договору про задоволення вимог іпотекодержателя, сума заборгованості іпотекодавця станом на 18.12.2014 складає 1 275 081 грн 32 коп.

Згідно з п.4 договору про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до відомостей, викладених у Звіті про незалежну оцінку вартості майна, складеного 15.12.2014 ТОВ «Київська оціночна компанія», оціночна вартість квартири, що відчужується за цим договором становить 1 254 000 грн без ПДВ.

На підставі п.7 договору про задоволення вимог іпотекодержателя, іпотекодержатель набуває права власності на квартиру АДРЕСА_1 за вартістю, визначеною в п. 4 цього договору.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.В., реєстровий №5200.

На підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 79, п. 82.9 ст. 82 ПК України, відповідно до наказу про проведення позапланової перевірки від 12.04.2018 №6242, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету з отриманого доходу як додаткове благо у вигляді суми основного боргу, прощеного (анульованого) кредитором ПАТ «Фідобанк» за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 27.04.2018 №2149/26-15-42-02-30/, у висновку якого зафіксовані наступні порушення:

- п. п. «а» п. 176.1 ст.176, п. 44.1, п. 44.3, ст. 44 ПК України, не надано до перевірки Книгу обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу;

- п. п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 з урахуванням вимог п. п. «д» п. п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, не задекларовано річний оподатковуваний дохід за 2015 рік у сумі 46 413,58 грн, та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб в сумі 8673,72 гривень;

- п. п. 1.2, п. п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України, не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету військовий збір за 2015 у сумі 696,20 гривень.

За результатами перевірки ГУ ДФС у м. Києві винесено до ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення від 24.05.2018 № про збільшення суми грошового зобов?язання по податку на доходи фізичних осіб на суму основного платежу - 8673,72 грн, штрафної санкції - 2168,43 грн, № про збільшення суми грошового зобов?язання по військовому збору на суму основного платежу - 696,20 грн, штрафної санкції - 174,05 грн, № про застосування штрафної санкції у сумі 510 гривень.

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржила їх в адміністративному порядку шляхом звернення зі скаргою до Державної фіскальної служби України, рішенням якої від 02.08.2018 №11250/Т/99-99-11-0201-14 залишено без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 24.05.2018 № про застосування штрафної санкції у сумі 510 грн та скасовані податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 24.05.2018 № про збільшення суми грошового зобов?язання по податку на доходи фізичних осіб на суму основного платежу - 121,8 грн, штрафної санкції - 30,45 грн, № про збільшення суми грошового зобов?язання по військовому збору на суму основного платежу - 9,13 грн, штрафної санкції - 2,3 грн, в інших частинах зазначені податкові повідомлення-рішення залишено без змін, скаргу ФО ОСОБА_1 - частково задоволено.

За наслідками адміністративного оскарження ОСОБА_1 нараховані наступні суми грошового зобов`язання податковими повідомленнями-рішеннями:

- від 24.05.2018 № за порушення п. п. «а» п. 176.1 ст.176, п. 44.1, п. 44.3, ст. 44 ПК України застосовані штрафні санкції у розмірі 510 грн;

- від 07.08.2018 № за порушення п. 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, на суму 858,82 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі 687,07 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 171,75 грн;

- від 07.08.2018 № за порушення п. п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п. п. «д» п. п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, на суму 10689,90 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі 8551,92 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 2137,98 грн.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки посадових осіб податкових органів під час здійснення податкового контролю, врегульовано положеннями Податковий кодексом України (далі - ПК України).

У відповідності до п.п.19-1.1 п. 19-1.1 ст. 19 ПК України контролюючі органи здійснюють, зокрема, адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Відповідно до п.п. 14.1.47, п. 14.1 ст. 14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно з п.п. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України, платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до п. 163.1 ст. 163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Пунктом 164.1 статті 164 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (далі - ПК України) є вичерпним.

Так, відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції, чинній з 1 січня 2015 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, прощені (анульовані) кредитором.

Наведене підтверджується і змінами, які в подальшому внесені до законодавства, зокрема, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань» від 09.04.2015 № 321-VIII, який набрав чинності 07.05.2015, редакція підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 ПК України була доповнена абзацом другим, у зв`язку з чим сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності не підлягали включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Таким чином, боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Отже, при вирішенні даної справи визначальним є встановлення і дослідження обставин щодо складових суми прощеного (анульованого) кредитором боргу, яка може включати в себе як основну суму кредиту, так і відсотки за користування ним, а також дотримання порядку повідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу, що дозволить визначити правовий статус прощеної заборгованості й, відповідно, наявність у позивача обов`язку сплати податку з доходів фізичних осіб та відображення їх у річній податковій декларації.

Відповідно до матеріалів справи 22.08.2008 між ВАТ «Ерсте Банк» (кредитор) та ОСОБА_2 (позичальник) укладено кредитний договір №014/3949/2/21958, за умовами якого кредитор надає позичальнику кредит в сумі 80 439 дол. США зі строком користування кредитними коштами до 21.08.2028 зі сплатою 12,5% річних.

22.08.2008 між ВАТ «Ерсте Банк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (іпотекодавець) укладено договір іпотеки №014/3949/2/21958, який забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору №014/3949/2/21958 від 22.08.2008, укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому.

18.12.2014 між ПАТ «Фідобанк», що є правонаступником відносно прав і зобов`язань ВАТ «Ерсте Банк», ПАТ «Ерсте Банк», а також ПАТ «ФКБ Банк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (попереднє прізвище ОСОБА_3 ) (іпотекодавець) укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, за умовами якого іпотекодавець передав у власність іпотекодержателю, а іпотекодержатель прийняв від іпотекодавця і набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в рахунок виконання зобов`язань іпотекодавця за кредитним договором №014/3949/2/21958, укладеним 22.08.2008 між іпотекодавцем та іпотекодержателем, що забезпечений договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнко О.В. 22.08.2008 за реєстрованим №1633.

Пунктом 1.1 договору про задоволення вимог іпотекодержателя, сума заборгованості іпотекодавця станом на 18.12.2014 складає 1 275 081 грн 32 коп.

Згідно з п.4 договору про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до відомостей, викладених у Звіті про незалежну оцінку вартості майна, складеного 15.12.2014 ТОВ «Київська оціночна компанія», оціночна вартість квартири, що відчужується за цим договором становить 1 254 000 грн без ПДВ.

На підставі п.7 договору про задоволення вимог іпотекодержателя, іпотекодержатель набуває права власності на квартиру АДРЕСА_1 за вартістю, визначеною в п. 4 цього договору.

06.03.2018 на адресу ГУ ДФС у м. Києві надійшов лист ПАТ «Фідобанк», яким повідомлено, що при здійсненні банком операції щодо анулювання (прощення) частини заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 , Банк у відповідності до норм податкового законодавства відобразив у звіті за формою 1-ДФ доходи: прощення основного боргу (кредиту) у сумі 1 849,21 дол. США, що в перерахунку на національну валюту на дату прощення склала 46 413,58 грн з кодом ознаки доходу « 126».

При прийнятті рішення суд враховує, що станом на день укладання договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 18.12.2014 сума заборгованості позивача становила 1 275 081 грн 32 коп, що підтверджується банком в п. 1.1 договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Квартиру АДРЕСА_1 передано позивачем банку в рахунок погашення заборгованості на суму 1 254 000 грн, що підтверджено банком в п.4 та п.7 договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, не сплачена позивачем сума боргу за кредитним договором від 22.08.2008 №014/3949/2/21958 складає 21 081,32 грн (1 275 081 грн 32 коп - 1 254 000 грн).

Банком протиправно та необгрунтовано сформовано суму прощення боргу у розмірі 46 413,58 грн.

Відносини, що виникли між банком та його клієнтом з питань надання кредиту є цивільно-правовими відносинами, які регулюються актами цивільного законодавства України. Пеня та штраф є лише засобом забезпечення виконання основного зобов`язання перед банком та не є доходом платника податку у разі їх анулювання за рішенням банківської установи.

Підвищені проценти, сплачувані позичальником згідно з договором за користування кредитними коштами понад установлений у договорі строк за своєю правовою природою також є забезпеченням виконання позичальником узятих на себе зобов`язань за кредитним договором та є відмінними від неустойки (штраф, пеня), проте також не є доходом платника податку у разі їх анулювання за рішенням банківської установи.

Аналогічна позиція була висловлена колегією суддів Верховного Суду в постановах від 24.10.2018 №816/2380/17 (ЄДРСРУ 77417131) від 13.03.2018 №826/2226/15 (ЄДРСРУ 72721598), від 08.05.2018 №819/596/16 (ЄДРСРУ №73869545), №817/401/16 (ЄДРСРУ 73869634) та №802/692/16-а (ЄДРСРУ 73869504).

Таким чином, суд приходить до висновку, що доходом платника податку є основна сума боргу та відсотки за кредитним договором, які були анульовані (прощені) кредитором, натомість анульовані (прощені) пеня, штраф чи підвищені відсотки (за прострочення платежу) не є доходом платника податку, а, відповідно, і не є об`єктом оподаткування податком з доходу фізичних осіб.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідачем під час проведення перевірки неправильно, всупереч нормам податкового законодавства визначено об`єкт оподаткування та, відповідно, розмір податку на доходи з фізичних осіб та розмір військового збору, з огляду на наступне.

З акта перевірки випливає, що відповідачем із суми прощеного боргу визначено податок на доходи з фізичних осіб в сумі 46 413,58 грн, проте як встановлено судом, несплачені позивачем, та як наслідок, прощені зобов`язання за кредитним договором (основна сума боргу) становлять 21 081,32 грн.

Відтак, розрахунок суми боргу, має проводитись виходячи з об`єкту оподаткування у розмірі 21 081,32 грн.

Станом на день прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідно до п. 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Отже, оподаткуванню підлягає 18% від 21 081,32 грн, що складає 3794,64 грн сума податкового зобов`язання позивача, яка підлягає сплаті до бюджету.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 ПК України вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Згідно з п. 123.2 ст. 123 ПК України діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Оскільки позивачем свідомо не сплачено суму оподаткування від прощеної суми боргу, штрафні санкції складають 948,66 грн. (3794,64 грн х 0,25%).

Отже, судом встановлено часткову правомірність нарахувань за податковим повідомленням-рішенням від 07.08.2018 № про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на загальну суму 4743,30 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням на суму 3794,64 грн, та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 948,66 грн.

Податкове повідомлення-рішення від 07.08.2018 № підлягає скасуванню в частині збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на загальну суму 5946,60 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням на суму 4757,28 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 1189,32 грн.

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 07.08.2018 №, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Згідно з п.п. 1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

На підставі п.п. 1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Отже, сума податкового зобов`язання за платежем військовий збір складає 316,22 грн. (1,5% від 21 081,32 грн).

Сума штрафних санкцій складає 79,06 грн. (25% від 316,22 грн.).

Отже, судом встановлено часткову правомірність нарахувань за податковим повідомленням-рішенням від 07.08.2018 № про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 395,28 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням на суму 316,22 грн, та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 79,06 грн.

Податкове повідомлення-рішення від 07.08.2018 № підлягає скасуванню в частині збільшення позивачу суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 463,54 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням на суму 370,85 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 92,69 грн.

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 24.05.2018 №, яким за порушення п. п. «а» п. 176.1 ст.176, п. 44.1, п. 44.3, ст. 44 ПК України застосовані штрафні санкції у розмірі 510 грн, суд зазначає наступне.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності. ( п. 44.3 ст. 44 ПК України)

Відповідно до п. п. «а» п. 176.1 ст. 176 ПК України платники податку зобов`язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.

Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Так, наказом Міністерства доходів і зборів України № 794 від 11.12.2013 (був чинний у 2015 році на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено форму Книги обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу та Порядку ведення обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу.

Платники податку на доходи фізичних осіб, які відповідно до Податкового кодексу України зобов`язані подавати декларацію або мають право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку, ведуть облік у Книзі обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу за формою, затвердженою наказом Міністерства доходів і зборів України від 11 грудня 2013 року № 794. (п. 1 Порядку № 794)

Книга та реєстр документів (за наявності) знаходяться у платників податку та повинні надаватись контролюючим органам на їх вимогу та у межах компетенції, визначеної Кодексом. (п. 5 Порядку № 794)

Таким чином, застосування до позивача штрафу за ненадання до перевірки книги обліку доходів витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу є правомірним.

Твердження позивача про неотримання повідомлень від банку про прощення суми боргу, спростовуються добровільним укладанням позивачем договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 18.12.2014. Вказаним договором було визначено наявну суму заборгованості станом на день його укладання та вартість квартири, які передається банку в рахунок погашення боргу.

Відтак, позивач була обізнана про наявність різниці між сумою заборгованості та сумою вартості переданої банку квартири, а тому на позивача, як платника податків, покладено обов`язок ведення обліку доходів і витрат, подання декларації та сплати податку, визначеного з прощеної суми боргу.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок про часткове задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.

При зверненні до суду позивачем сплачено суду судового збору у розмірі 2114,40 грн, що підтверджується квитанціями від 12.10.2018 №19058, №19159, №19193.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду у розмірі 2114,40 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог, а саме:

- за вимогу про скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.05.2018 судовий збір у розмірі 704,80 грн не повертається, оскільки у задоволенні вказаної вимоги відмовлено;

- за вимогу про скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.08.2018 підлягає відшкодуванню судовий збір у розмірі 380,38 грн;

- за вимогу про скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.08.2018 підлягає відшкодуванню судовий збір у розмірі 392,08 грн.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 132, 139, 246, 297 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у місті Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.08.2018 № в частині збільшення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на загальну суму 5946,60 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням на суму 4757,28 грн, та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 1189,32 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.08.2018 № в частині збільшення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 463,54 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням на суму 370,85 грн, та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 92,69 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у сумі 772 грн 46 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.