Справа № 200/163/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року справа №200/163/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року у справі № 200/163/24 (головуючий І інстанції Шувалова Т.О.) за ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.11.2023 № 95 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.11.2023 про перерахунок пенсії із зарахуванням до його пільгового стажу за Списком № 1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, періодів роботи: з 05.09.1999 по 29.09.1999 на шахті Нова в/о Дзержинськвугілля в якості забійника на відбійних молотках 6 розряду та з 01.01.2004 по 03.09.2004 на шахті Південна ДП Торецьквугілля в якості забійника на відбійних молотках 6 розряду підземного, здійснивши перерахунок в розмірі пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

В обґрунтування позову зазначив, що є пенсіонером, отримує пенсію за віком на пільгових умовах.

08.11.2023 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 8 Закону № 345.

Рішенням від 13.11.2023 відповідач відмовив в перерахунку пенсії. При цьому пенсійним органом протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача за Списком № 1 періоди роботи з 05.09.1999 по 29.09.1999 та з 01.01.2004 по 03.09.2004.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.11.2023 № 95 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.11.2023 про перерахунок пенсії, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 періоди роботи: з 05.09.1999 по 29.09.1999 на шахті Нова в/о Дзержинськвугілля в якості забійника на відбійних молотках 6 розряду; з 01.01.2004 по 05.05.2004 та з 20.05.2004 по 03.09.2004 на шахті Південна Державного підприємства Торецьквугілля в якості забійника на відбійних молотках 6 розряду підземного, із застосуванням до розміру пенсії положень статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат по справі.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтування апеляційної скарги.

До пільгового стажу позивача не зараховано періоди: з 05.09.1999 по 29.09.1999, оскільки згідно пільгової довідки № 16/615-1 від 28.05.2021 за цей період не проведено атестацію робочих місць; з 11.04.2004 по 03.09.2004 через відсутність в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за даний період відомостей щодо нарахування заробітної плати та сплати страхових внесків, необхідних для обчислення страхового стажу.

Вимоги про перерахунок пенсії із застосуванням статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці є передчасними, оскільки відповідний перерахунок пенсії позивача ще не проведено.

Суд безпідставно стягнув з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору, без врахування норм Бюджетного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на зазначене, суд надає оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Встановлені судами обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області 14.01.1997.

Відповідно до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_3 позивач у спірні періоди працював:

- з 13.05.1998 по 20.03.2000, що охоплює спірний період 05.09.1999 - 29.09.1999, на шахті Нова виробничого об`єднання Дзержинськвугілля забійником на відбійних молотках 6 розряду;

- з 14.06.2002 по 03.09.2004, що охоплює спірний період 01.01.2004 - 03.09.2004, на шахті Південна Державного підприємства Торецьквугілля забійником на відбійних молотках 6 розряду підземним.

08.11.2023 позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії та просив розрахувати пенсію відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 13.11.2023 № 95 позивачу роз`яснено, що на день звернення до органів ПФУ 08.11.2023 він має 6 місяців страхового стажу після попереднього перерахунку пенсії (заява від 12.11.2021 № 3826), тому право на перерахунок пенсії заявник набуде після 12.11.2023.

20.11.2023 позивач знову звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії.

Відповідач листом від 27.11.2023 № 23514-22210/П-02/8-0500/23 повідомив позивача, що його страховий стаж врахований по 30.09.2021 та складає 36 років 5 місяців 29 днів. При розгляді документів, наданих для призначення пенсії до пільгового стажу не зараховано періоди: з 03.03.1998 по 16.03.1998, оскільки посада підсобний робітник на поверхні не відноситься до переліку посад за Списком № 1; з 05.09.1999 по 29.09.1999 на шахті Нова, оскільки цей період не атестований; з 01.01.2004 по 03.09.2004, у зв`язку з тим, що за цей період роботи відсутні дані в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.05.2021 № 16/615-1, виданої Державним підприємством Торецьквугілля, позивач у період з 16.05.1998 по 20.03.2000 працював підземним забійником на відбійних молотках 6 розряду, що передбачено Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1, пункт 1010100а.

Крім того у вказаній довідці зазначено, що проводилась атестація робочих місць: накази № 286/о від 06.09.1994, № 293/о від 30.09.1999, № 377/о від 13.12.2004.

Згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.05.2021 № 16/609-5, виданої Державним підприємством Торецьквугілля, позивач у період з 14.06.2002 по 05.05.2004 працював підземним забійником на відбійних молотках 6 розряду, що передбачено Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1, пункт 1.1а; з 06.05.2004 по 19.05.2004 працював підсобним робітником на поверхні; з 20.05.2004 по 03.09.2004 працював підземним забійником на відбійних молотках 6 розряду, що передбачено Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1, пункт 1.1а.

Також у вказаній довідці зазначено, що проводилась атестація робочих місць відповідно до наказів: від 06.08.1993 № 414/1, від 24.06.1999 № 214, від 16.07.2004 № 331, від 15.07.2009 № 58-ОП, від 15.07.2014 № 53-ОП.

Згідно з наказами від 06.09.1994 № 286/о Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці, від 06.08.1993 № 414/1 Про затвердження переліку професій для виходу на пенсі на пільгових умовах, від 24.06.1999 № 214 Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці, від 16.07.2004 № 331 Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці, від 15.07.2009 № 58-ОТ Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці, від 15.07.2014 № 53-ОП Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці проведено атестацію робочих місць на шахті Нова виробничого об`єднання Дзержинськвугілля та на шахті Південна Державного підприємства Торецьквугілля, зайнятість в яких посада/професія забійник на відбійних молотках дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Відповідно до форми РС-право стаж позивача, що дає право на зниження пенсійного віку робота за Списком № 1 складає 14 років 5 місяців 7 днів.

Згідно з розрахунком ГУ ПФУ в Донецькій області від 14.11.2023 страховий (повний) стаж позивача складає 36 років 5 місяців 29 днів, робота за Списком 1 14 років 5 місяців 7 днів.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що якщо чергова атестація була проведена з порушенням, передбаченим п.4 Порядку проведення атестації, строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Щодо періоду з 01.01.2004 по 05.05.2004 та з 20.05.2004 по 03.09.2004 пільговий характер роботи позивача у ці періоди підтверджується записами трудової книжки та уточнюючою довідкою.

Оскільки з додаванням спірних періодів пільговий стаж позивача за Списком № 1 більш 15 років, тому пенсійним органом протиправно не здійснено розрахунок пенсії позивача відповідно до ст. 8 Закону № 345.

Оцінка суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 відповідно до Постанови № 202 періодів роботи позивача з 05.09.1999 по 29.09.1999, з 01.01.2004 по 05.05.2004 та з 20.05.2004 по 03.09.2004 суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті (…).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах (….).

На підставі статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

В спірні періоди роботи позивача застосовувався Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 та від 16.01.2003 № 36.

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 (далі - Список № 202).

Згідно з розділом І Списку № 202 право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, мають усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Аналіз вищезазначених нормативно-правових актів свідчить, що право особи на призначення пільгової пенсії має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Як свідчать записи трудової книжки позивача, в період з 13.05.1998 по 20.03.2000, (що охоплює спірний період з 05.09.1999 по 29.09.1999) ОСОБА_1 працював забійником на відбійних молотках на шахті Нова виробничого об`єднання Дзержинськвугілля.

Професія за якою працював позивач забійник на відбійних молотках передбачена Списком № 1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202.

Пільговий період роботи позивача за Списком № 1 з 05.09.1999 по 29.09.1999 підтверджується також уточнюючою довідкою від 28.05.2021 № 16/609-3, виданою Державним підприємством Торецьквугілля.

Як зазначає пенсійний орган, цей період не зараховано до пільгового стажу позивача через відсутність доказів атестації робочих місць.

Відповідно до пункту 2 Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі Порядок атестації) відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Верховний Суд в постановах від 23.10.2018 в справі № 348/1079/17, від 01.11.2018 у справі № 455/1053/16-а зазначив, що атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Разом з цим, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Як свідчать матеріали справи за результатами попередньої атестації на підприємстві відповідно до наказу № 286/о від 06.09.1994 рку, посада, на якій працював позивач «забійник на відбійних молотках» віднесена до Списку № 1, тому відповідач протиправно не врахував до пільгового стажу позивача за Списком № 1 згідно з постановою № 202 період роботи позивача з 05.09.1999 по 29.09.1999.

Записами трудової книжки позивача, уточнюючою довідкою підтверджено, що позивач у період з 01.01.2004 по 05.05.2004 та з 20.05.2004 по 03.09.2004 працював на шахті Південна Державного підприємства Торецьквугілля забійником на відбійних молотках 6 розряду підземним, що відповідає Списку № 1, затвердженим постановою КМУ № 36 від 16.01.2003.

Як зазначає пенсійний орган, цей період не зараховано до пільгового стажу позивача, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за даний період відомостей щодо нарахування заробітної плати та сплати страхових внесків, необхідних для обчислення страхового стажу.

Проте, як записами в трудовій книжці позивача, так і уточнюючими та архівними довідками, підтверджено, що в період з 01.01.2004 по 05.05.2004 та з 20.05.2004 по 03.09.2004 позивач працював на посаді, яка передбачена Списком № 1, повний робочий день на шахті.

Статтею 106 Закону України № 1058-IV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

У відповідності до статті 4 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Закон № 2464-VI) платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно із частинами 11 та 12 статті 9 Закону № 2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Таким чином, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від його фінансового стану.

За загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, а також не внесення відомостей по спеціальному стажу не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам, відсутність відомостей про сплату ним страхових внесків, не може бути підставою для не зарахування до страхового та пільгового стажу при перерахунку пенсії позивачу періоду його роботи з 01.01.2004 по 05.05.2004 та з 20.05.2004 по 03.09.2004, та не може бути підставою для відмови у врахуванні заробітної плати за вказані спірні періоди за умови підтвердження цього періоду роботи записами трудової книжки, уточнюючими довідками та архівними документами.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визначення відповідачу обов`язку повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 відповідно до Постанови № 202 періоди роботи: з 05.09.1999 по 29.09.1999 на шахті Нова в/о Дзержинськвугілля в якості забійника на відбійних молотках 6 розряду; з 01.01.2004 по 05.05.2004 та з 20.05.2004 по 03.09.2004 на шахті Південна Державного підприємства Торецьквугілля в якості забійника на відбійних молотках 6 розряду підземного.

Щодо визначення пенсійному органу обов`язку застосувати до розміру пенсії положення статті 8 Закону № 345 суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці від 02.09.2008 № 345-VI (далі Закон № 345) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

На підставі статті 8 Закону № 345 мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Як визначено абзацом 3 частини першої статті 28 Закону № 1058 мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналіз вищезазначених норм свідчить, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, до працівників, на яких поширюється дія Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці належать тільки ті, які зазначені у Списку № 1, як зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Також суд зазначає що право на розрахунок пенсії відповідно до Закону № 345 не пов`язано з поданням заяви про перерахунок пенсії, а пенсійний орган, з врахуванням стажу та характеру роботи, зобов`язаний сам при розрахунку розміру пенсії застосувати положення Закону № 345 за наявності відповідних підстав.

Поряд з цим, судом встановлено, що при вирішенні питання щодо наявності підстав для перерахунку пенсії позивача за його заявами від 08.11.2023 та від 20.11.2023 відповідачем не вирішувалось питання щодо застосування приписів ст. ст. 1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та наявності у позивача необхідного стажу роботи на підземних роботах повний робочий день.

Під дискреційним повноваженням розуміють такі повноваження, які надають певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з абзацом 2 частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Аналіз зазначених положень свідчить, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Таким чином, зобов`язання судовим рішенням суб`єкта владних повноважень до вчинення конкретних дій (прийняття конкретних рішень) можливе, за загальним правилом, лише за умови почергового встановлення судом таких обставин:

- позивач на момент звернення до відповідного суб`єкта владних повноважень забезпечив виконання всіх без винятку вимог закону для отримання конкретного рішення;

- зобов`язання суб`єкта владних повноважень розглянути повторно звернення позивача з урахуванням висновків суду є недоцільним (об`єктивно встановлено безальтернативність рішення суб`єкта владних повноважень, яке може бути прийняте за встановлених судом обставин у конкретній справі).

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10.09.2021 по справі № 120/192/20-а.

Враховуючи фактичні обставини даної справи, питання зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача не може бути віднесено до дискреційних повноважень органу пенсійного фонду з огляду на приписи чинного пенсійного законодавства.

Проте, до дискреційних повноважень відповідача належить здійснення нового розрахунку пільгового стажу позивача за Списком № 1 з урахуванням спірних періодів та вирішення питання щодо його достатності для застосування приписів статті 8 Закону № 345.

При цьому, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач, за наявності передбачених законом підстав, буде ухилятись від застосування положень статті 8 Закону № 345, тому позовні вимоги в цій часині є передчасними.

Отже, належним захистом порушеного права позивача у цій справі є зобов`язання відповідача, після врахування до пільгового стажу позивача спірних періодів за Списком № 1 відповідно до Постанови № 202, вирішити питання щодо застосування приписів статті 8 Закону № 345 при перерахунку пенсії.

Щодо доводів апелянта про безпідставне стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат по справі суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, оскільки позовні вимоги задоволені частково, судом першої інстанції обґрунтовано стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, понесені позивачем.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Здійснюючі апеляційний розгляд справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги відповідача та зміну рішення.

Також суд зазначає, що апеляційна скарга не містить інших доводів щодо рішення суду першої інстанції, а колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, а також не встановлено неправильного застосування норм матеріального права, що є підставою для виходу за межі доводів апеляційної скарги відповідно до ст. 308 КАС України.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року у справі № 200/163/24 задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року у справі № 200/163/24 змінити.

Абзац третій резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року у справі № 200/163/24 викласти в наступній редакції:

«Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.11.2023 про перерахунок пенсії, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 періоди роботи: з 05.09.1999 по 29.09.1999 на шахті Нова в/о Дзержинськвугілля в якості забійника на відбійних молотках 6 розряду; з 01.01.2004 по 05.05.2004 та з 20.05.2004 по 03.09.2004 на шахті Південна Державного підприємства Торецьквугілля в якості забійника на відбійних молотках 6 розряду підземного, та вирішити питання щодо застосування положень статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року у справі № 200/163/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 07 травня 2024 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 07 травня 2024 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв