Справа № 520/6012/23
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 р.Справа № 520/6012/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Русанової В.Б. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 (суддя Єгупенко В.В.; м. Харків) по справі № 520/6012/23

а позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2023 по справі № 520/6012/23 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у ненарахуванні з 01.07.2021 доплати до пенсії ОСОБА_1 згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» в розмірі 2000 гривень.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити з 01.07.2021 щомісячну доплату ОСОБА_1 в розмірі 2000 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» в повному обсязі з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Харківським окружним адміністративним судом на виконання вищевказаного судового рішення було видано виконавчі листи.

20.02.2024 до Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача, в якій він просив: по підсумках судового розгляду цієї заяви винести відповідну ухвалу, якою встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області строк у тридцять днів для надання до суду звіту про виконання ним рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2023 по справі № 520/6012/23, з наданням до суду доказів продовження нарахування і виплати ОСОБА_1 з 01.07.2022 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн., згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», без обмеження виплати пенсії максимальними розмірами; вжити інших ефективних заходів судового контролю за правильним виконанням відповідачем судового рішення у цій справі № 520/6012/23.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішення по справі № 520/6012/23 в апеляційному порядку не оскаржувалося, набрало законної сили і почало виконуватися відповідачем з вересня 2023 року, а розмір пенсії становив: з 01.07.2021 - 22274,19 грн. (щомісячна доплата в сумі 2000,00 грн. виплачується), але виплату пенсії було обмежено максимальним розміром в сумі 20058,19 грн.; з 01.03.2023 - 25545,52 грн. (щомісячна доплата в сумі 2000,00 грн. виплачується), але виплату пенсії було обмежено максимальним розміром в сумі 20930,00 грн.. Під час судового розгляду судом справи № 520/6012/23 в Харківському окружному адміністративному суді тривав судовий розгляд справи № 520/9921/23 про визнання протиправними дій відповідача по обмеженню виплати пенсії позивачу максимальними розмірами.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 №520/9921/23 було частково задоволено позов ОСОБА_1 . Визнано протиправними дії ГУ ПФ України в Харківській області, які полягають у обмеженні щомісячної пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2022 та з 01.03.2023 максимальним розміром в частині невиплати надбавки до пенсії за непрацездатну дитину віком до 18 років в розмірі 1013,50 грн. Зобов`язано ГУ ПФ України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 з 01.07.2022 щомісячну пенсію з урахуванням нарахованої надбавки до пенсії за непрацездатну дитину віком до 18 років в розмірі 1013,50 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2023 по справі №520/9921/23 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі №520/9921/23 - скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог. Прийнято в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у обмеженні з 01.07.2022 виплат щомісячної пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, у тому числі дії по зменшенню йому виплати пенсії за березень 2023 року з суми 22499,02 грн. до суми 20930,00 грн.. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати ОСОБА_1 з 01.07.2022 щомісячну пенсію, з урахуванням нарахованих йому до виплати сум індексації пенсії, згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 та від 01.03.20223 №168, без обмеження суми виплат пенсії максимальним розміром та провести відповідну виплату пенсії, з урахуванням виплачених сум.

У заяві позивач посилається на те, що після виконання відповідачем у січні 2024 року рішення та постанови по справі №520/9921/23 розмір пенсії (з урахуванням доплати на дитину) становив: з 01.03.2022 - 23966,02 грн. (щомісячна доплата в сумі 2000,00 грн. виплачується), але виплату пенсії обмежено максимальним розміром в сумі 19387,19 грн.; з 01.07.2022 - 22012,52 грн. (щомісячна доплата в сумі 2000,00 грн. не виплачується); з 01.03.2023 - 23545,22 грн. (щомісячна доплата в сумі 2000,00 грн. не виплачується), але виплату пенсії знову обмежено максимальним розміром в сумі 22499,02 грн..

Таким чином, як зазначає позивач, виконавши в січні 2024 року судові рішення по справі № 520/9921/23 i здійснивши перерахунок розміру пенсії позивача за період з 01.03.2022 по 31.12.2023, відповідач припинив виконання судового рішення по справі №520/6012/23 щодо нарахування і виплати позивачу доплати у розмірі 2000 гривень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», у повному обсязі за період з 01.07.2022 по 31.08.2023 (коли ця щомісячна доплата виплачувалася на виконання рішення по справі №520/6012/23).

Позивач з такими діями відповідача не згодний, вважає їх незаконними, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою у порядку ст.382 КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 по справі № 520/6012/23 у задоволені заяви ОСОБА_1 у порядку ст.382 КАС України по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції: скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 по справі № 520/6012/23 та винести відповідну постанову, якою встановити ГУ ПФУ в Харківській області строк у тридцять днів для надання до Харківського окружного адміністративного суду звіту про виконання ним рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 по справі № 520/6012/23 з наданням до суду доказів продовження нарахування і виплати ОСОБА_1 з 01.07.2022 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн., згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», без обмеження виплати пенсії максимальним розміром; вжити інших ефективних заходів судового контролю за правильним виконанням відповідачем судового рішення у цій справі № 520/6012/23.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що відповідачем не виконано у повному обсязі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 по справі № 520/6012/23, що є підставою для встановлення судового контролю відповідно до ст. 382 КАС України.

Відповідач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 4ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі, суд першої інстанції виходив з того, що стадія примусового виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2023 ще не завершена, тому встановлення контролю за виконанням вказаного рішення суду є передчасним, з огляду на що відсутні достатні підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами частин 1,2 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Норма статті 382 КАС України не містить застереження, що суд може встановити судовий контроль за виконанням судового рішення лише одночасно з ухваленням останнього.

У випадку ухилення боржника - суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення суд може постановити ухвалу про зобов`язання останнього подати звіт і після постановлення рішення у справі, якщо цього потребують обставини справи.

При цьому колегія суддів зазначає, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17 сформульовано правовий висновок про можливість встановлення судового контролю, передбаченого ст. 382 КАС України, після прийняття кінцевого рішення у справі.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у Рішенні від 26 червня 2013 року зазначив, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N 11-рп/2012).

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 7 травня 2002 року у справі "Бурдов проти Росії" визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

З огляду на це, посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.

Нормативні приписи, закріплені у ч. 1 ст. 382 КАС України, кореспондуються з положеннями, зокрема, пп. "ґ" п. 4 ч. 1 ст. 322 КАС України, згідно яких у резолютивній частині постанови зазначається встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття постанови у справі.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у додатковій постанові від 31.07.2018 у справі №235/7638/16-а.

При цьому, у постановах від 15.08.2019 у справі № 826/15466/16 та від 11.02.2020 у справі №200/3958/19-а Верховний Суд зауважив, що встановлення судового контролю є правом, а не обов`язком суду.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 зазначив, що зокрема ст.382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Таким чином, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними та допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним.

Дані висновки узгоджуються з правовою позицією висловленою Верховного Суду у постановах від 27.02.2020 у справі №0640/3719/18 та від 11.06.2020 у справі №540/13988/19.

Враховуючи те, що при зверненні до суду із заявою про встановлення судового контролю не було наведено жодних аргументів, підтверджених доказами, стосовно того, що у разі невжиття судом процесуальних заходів, передбачених ст.382 КАС України, ухвалене в цій справі судове рішення по суті спору залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

За обставинами справи, позивачем не вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України "Про виконавче провадження". У суду відсутні докази того, що загальний порядок виконання судового рішення не призведе до очікуваного результату.

Також, колегія суддів зауважує, що зі змісту заяви позивача про встановлення судового контролю у даній справі вбачається, що останній просить суд встановити ГУ ПФУ в Харківській області строк у тридцять днів для надання до Харківського окружного адміністративного суду звіту про виконання ним рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 по справі № 520/6012/23 з наданням до суду доказів продовження нарахування і виплати ОСОБА_1 з 01.07.2022 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн., згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», без обмеження виплати пенсії максимальним розміром.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 №520/9921/23 було частково задоволено позов ОСОБА_1 . Визнано протиправними дії ГУ ПФ України в Харківській області, які полягають у обмеженні щомісячної пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2022 та з 01.03.2023 максимальним розміром в частині невиплати надбавки до пенсії за непрацездатну дитину віком до 18 років в розмірі 1013,50 грн. Зобов`язано ГУ ПФ України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 з 01.07.2022 щомісячну пенсію з урахуванням нарахованої надбавки до пенсії за непрацездатну дитину віком до 18 років в розмірі 1013,50 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2023 по справі №520/9921/23 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі №520/9921/23 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог. Прийнято в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у обмеженні з 01.07.2022 виплат щомісячної пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, у тому числі дії по зменшенню йому виплати пенсії за березень 2023 року з суми 22499,02 грн. до суми 20930,00 грн.. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати ОСОБА_1 з 01.07.2022 щомісячну пенсію, з урахуванням нарахованих йому до виплати сум індексації пенсії, згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 та від 01.03.20223 №168, без обмеження суми виплат пенсії максимальним розміром та провести відповідну виплату пенсії, з урахуванням виплачених сум.

Отже, вимоги заяви позивача про встановлення судового контролю у даній справі фактично частково (в частині виплати пенсії без обмеження максимальним розміром) стосуються виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2023 по справі №520/9921/23, а тому не можуть бути розглянуті у даному провадженні, оскільки такий спосіб захисту є одним із способів виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2023 по справі №520/9921/23.

Слід зазначити, що позовні вимоги щодо виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром не були предметом позову у даній справі, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2023 по справі № 520/6012/23 не містить зобов`язань для відповідача в даній частині.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі.

Вимоги апелянта, спрямовані до суду апеляційної інстанції, про встановлення ГУ ПФУ в Харківській області строку у тридцять днів для надання до Харківського окружного адміністративного суду звіту про виконання ним рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 по справі № 520/6012/23 з наданням до суду доказів продовження нарахування і виплати ОСОБА_1 з 01.07.2022 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн., згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», без обмеження виплати пенсії максимальним розміром, колегія суддів вважає такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, саме суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Судом апеляційної інстанції враховується, що, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 по справі № 520/6012/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) В.Б. Русанова Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 06.05.2024 року