Справа № 420/4391/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4391/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В.,

за участю секретаря судового засідання Пахолчак В.П.,

представника позивача Яківець М.В.,

представника відповідача Сокуренко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА» (пров. Чорноморський,3, буд.1/1,65042) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська,5 м. Одеса, 65044) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА» (далі ТОВ «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі ГУ ДПС), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.12.2023 року №35495/15-32-07-01-12.

Позивач зазначив, що ГУ ДПС у період з 01.02.2022 по 07.02.2022 згідно п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПКУ відповідно до абзацу п`ятого Постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 року №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» та на підставі наказу ГУ ДПС від 27.01.2022 року №233-п поновлено та проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА».

За результатами перевірки складений акт від 14.02.2022 №2373/15-32-07-01-17/39612611 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА» (код за ) з питань взаємовідносин з ТОВ «ЗЗБК «Бетоненерго», код за за період жовтень 2019 року, ТОВ «ТСК Груп Україна», код за за період листопад 2019 року, ТОВ «СВЄТСТРОЙ», код за за період листопад 2019 року та лютий 2020 року, ТОВ «БГ «УКРАЇНСЬКИЙ ДВІР», код за за лютий, серпень, вересень 2020 року.

В акті зазначено, що ТОВ «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА» порушено п.44.1 ст.44, ч. «а» п.198.1, п.198.3 ст.198 ПКУ, встановлено заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 3 390 891 грн. Подані заперечення на Акт перевірки відхилені, висновки акту залишені без змін.

На підставі акту перевірки ГУ ДПС прийняло податкове повідомлення рішення від 26.12.2023 року №35495/15-32-07-01-12 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 4238614,00 грн (за податковими зобов`язаннями на 3390891,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями на 847723,00грн). Отримано вказане податкове повідомлення - рішення 26.01.2024 року.

Позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 26.12.2023 року №35495/15-32-07-01-12 підлягає скасуванню, як протиправне та прийняте з порушенням процедури призначення та проведення перевірки.

Позивач вказує, що за правовими висновками Верховного Суду (постанови від 21.02.2020 року у справі №826/17123/18, від 08.09.2021 року у справі №816/228/17) неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. Оскаржуючи ППР платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень.

Позивач стверджує, що відповідач призначаючи перевірку ТОВ «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА» порушив вимоги законодавства, та вважає, що відповідно прийняте за наслідками перевірки та на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірними, а тому підлягає скасуванню ППР.

Обґрунтовуючи свою позицію позивач зазначив, що Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 року №540-IX внесено зміни до ПКУ, зокрема підрозділ 10 розділу XX Перехідні положення" ПКУ доповнено пунктом 52-2, яким установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18.03.2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) та наведений перелік виключень з вказаного правила, в якому відсутня підстава, передбачена п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПКУ.

Водночас, 04.10.2020 року набрав чинності Закон України від 17.09.2021 року № 909-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", пунктом 4 розділу II "Прикінцевих положень" якого встановлено, що у період дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Керуючись вказаним положенням КМУ прийняв постанову від 03.02.2021 року № 89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок" (далі постанова КМУ №89), якою постановив скоротити строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення перевірок юридичних осіб.

Посилаючись саме на цю постанову КМУ №89 відповідач провів перевірку ТОВ «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА».

Позивач вказує, що надаючи оцінку можливості застосування при перевірках положень постанови КМУ №89 Верховний Суд в постанові від 22.02.2022 року у справі №420/12859/21 дійшов правового висновку, оскільки мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПКУ, а виходячи зі змісту п.2.1 ст.2 ПК України, зміна приписів ПКУ здійснюється виключно законами про внесення змін до Кодексу, відповідно зміна строків дії мораторію може бути здійснена виключно шляхом прямого внесення змін до ПК України. Верховний Суд дійшов висновку, що за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у ПКУ і в постанові КМУ - застосуванню підлягають положення і правила ПКУ. Постанова КМУ не підлягає застосуванню у питання пов`язаних з оподаткуванням.

У подальшому Верховний Суд застосовуючи вказаний правовий висновок констатував, що проведення перевірки на підставі постанови КМУ №89 (в умовах чинності пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПКУ) є протиправним і тягне за собою наслідки у вигляді скасування прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень (зокрема, у постановах від 22.02.2022 року у справі №420/12859/21, від 17.05.2022 року у справі №520/592/21, від 06.07.2022 року у справі №360/1182/21 та інших).

Позивач також не погоджується з висновками Акту, з якого вбачається, що фактично перевіряючи мають претензії до його контрагентів ТОВ «БГ «УКРАЇНСЬКИЙ ДВІР», ТОВ «СВЄТСТРОЙ», з яким и були укладені договори та виконані у повному обсязі, про що свідчать первинні бухгалтерські документи, наявність яких не спростовується в акті перевірки. Висновки акту перевірки ґрунтуються на припущеннях перевіряючих.

Позивач просив звернути увагу на те, що за правовими висновками Верховного Суду (зокрема, постанова від 13.08.2020 року у справі №520/4829/19, від 24.09.2021 року у справі №320/5555/20, від 03.08.2021 року у справі №826/5762/15) норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. Невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків. Чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника податків у залежність від наявності чи відсутності основних фондів або трудових ресурсів його контрагентів.

Також Верховний Суд в постанові від.12.02.2020 року у справі №440/3783/18 зазначив, що паспорти та сертифікати якості не є документами, що фіксують факти здійснення господарських операцій, тобто не є первинними документами, на підставі яких формуються показники податкової звітності, а їх відсутність не може однозначно свідчити про відсутність факту постачання товару. У зв`язку з чим позивач вважає необґрунтованими посилання в акті перевірки на вказані обставини, як на підставу порушення податкового законодавства.

Позивач зазначив, що при отриманні запитів ГУ ДПС щодо господарських взаємовідносин з контрагентами надані всі первинні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій, проте відповідач провів перевірку.

Всі первинні документи та бухгалтерський облік перевірені, зауважень щодо їх складанні не зазначено в акті перевірки, проте наявні безпідставні висновки про відсутність реальності здійснення господарських операцій.

Позивач у позові наводить перелік усіх договорів та складених первинних документів на їх виконання щодо господарських відносин з ТОВ «БГ «УКРАЇНСЬКИЙ ДВІР», ТОВ «СВЄТСТРОЙ», надає їх копії до позову та стверджує, що всі господарські операції здійснені позивачем та його контрагентами, первинні документи відповідають вимогам законодавства, складені ТОВ «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА» та направлені на реєстрацію податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідно до вимоги п.201.10 ПКУ зазначені суми податку, що відносяться до податкового кредиту, не погребує будь - якого іншого додаткового підтвердження.

Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача подав відзив на позов (т.6 а.с.232-245), просив відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача у відзиві на позов навів зміст акту перевірки, на підставі висновків якого прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, а також навів норми законодавства.

Представник відповідача у відзиві, як и перевіряючи в акті перевірки, вважав, що ТОВ «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з одержання (купівлі) товарів та робіт (послуг) у вищевказаних контрагентів, складено первинні документи всупереч норм ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп.2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88, оскільки відсутній факт формування згідно з абз.2 ст.1 Закону відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва. Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абз.5 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

Документи (акти виконаних робіт, видаткові, податкові накладні) щодо операцій, які стосуються взаємовідносин з контрагентами не можуть за змістом п.44.1 ст.44 ПКУ вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку і звітності.

Представник вказує, що з урахуванням вищезазначеного, встановлено безпідставне формування показників податкової звітності по отриманих та зареєстрованих ТОВ «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА» податкових накладних, які не можуть розглядатись в якості належного підтвердження податкового кредиту, оскільки не опосередковуються реальним виконанням операцій і не мають статусу юридично значимих.

На порушення п.44.1 ст.44, ч.«а» п.198.1, п.198.3 ст.198 ПКУ ТОВ «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА» безпідставно включено до складу податкового кредиту суми ПДВ по придбанню товарів та робіт (послуг) у вказаних контрагентів.

Також представник відповідача вважав завищеними витрати на правничу допомогу.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив (т.7 а.с.1- 227-231), в якій наполягав на задоволенні позовних вимог, оскільки відповідачем не спростовані доводи, наведені в обґрунтування позовних вимог, навівши вдруге свої доводи.

Також представник позивача зауважив, що не визначав суму витрат на правничу допомогу, а лише заявив про необхідність відшкодування витрат, які будуть визначені в установлений строк та порядок встановленими законодавством.

Ухвалою суду від 16.02.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 26.03.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини та доводи викладені у позові.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, вважав, що вони не підлягають задоволенню, підтримав позицію викладену у відзиві на позов.

Вислухавши у судовому засіданні представників позивача та відповідача, дослідивши заяви по суті та надані ними докази, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА» зареєстровано 31.01.2015 року, знаходиться на податковому обліку в органах державної податкової служби, є платником податків, у тому числі ПДВ. Видами господарської діяльності ТОВ «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА» є 43.21 Електромонтажні роботи (основний) та 46.49 Неспеціалізована оптова торгівля, 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікації та інші.

ГУ ДПС під час дії карантину направляло на адресу позивача запити № 8821/10/15-32-05-08-07 від 08.05.2020 року по взаємовідносинах з ТОВ "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА "УКРАЇНСЬКИЙ ДВІР", №1598/10/15-32-05-08-07 від 05.02.2020 - з ТОВ «СВЄТСТРОЙ».

21.12.2021 року ГУ ДПС виданий наказ №9249-п на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20,пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПКУ, абз 5 постанови КМУ від 03.02.2021 року №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА» по взаємовідносинам з ТОВ «ЗЗБК «Бетоненерго», за період жовтень 2019 року, ТОВ «ТСК Груп Україна» за період листопад 2019 року, ТОВ «СВЄТСТРОЙ» за період листопад 2019 року та лютий 2020 року, ТОВ «БГ «УКРАЇНСЬКИЙ ДВІР» за лютий, серпень, вересень 2020 року (т.1 а.с.79).

28.12.2021 року складений акт про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю посадових осіб за місцем реєстрації та наявності вивіски про дистанційну роботу підприємства.

12.01.2022 року підприємством наданий лист про поновлення звичайного режиму роботи.

На підставі наказу ГУ ДПС від 27.01.2022 року поновлено позапланову перевірку.

Перевірка проведена з 01.02.2022 року по 07.02.2022 року, за результатами якої складений Акт від 14.02.2022 №2373/15-32-07-01-17/39612611 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА» (код за ) з питань взаємовідносин з ТОВ «ЗЗБК «Бетоненерго», код за за період жовтень 2019 року, ТОВ «ТСК Груп Україна», код за за період листопад 2019 року, ТОВ «СВЄТСТРОЙ», код за за період листопад 2019 року та лютий 2020 року, ТОВ «БГ «УКРАЇНСЬКИЙ ДВІР», код за за лютий, серпень, вересень 2020 року (т.1 а.с.80-96).

Позивач 15.12.2022 року подав заперечення на акт перевірки (а.с.98-102).

Листом від 28.12.2022 року ГУ ДПС повідомило позивача, що перебіг строків, встановлених ст.86 та ст.56 ПКУ щодо перевірок, проведений на підставі ст.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПКУ зупинено на період воєнного стану. Заперечення буде розглянуто після настання для цього правових підстав (т.1 аюсю103).

Листом від 22.12.2023 року позивача повідомлено про розгляд заперечень на акт перевірки та залишення без змін висновків акту перевірки (т.1 а.с.105-110).

На підставі акту перевірки ГУ ДПС прийняло податкове повідомлення рішення від 26.12.2023 року №35495/15-32-07-01-12 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 4238614,00грн (за податковими зобов`язаннями на 3390891,00грн, за штрафними (фінансовими) санкціями на 847723,00грн) (т.1 а.с.111-112).

Згідно з висновком Акту від 14.02.2022року ТОВ «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА» порушено п.44.1 ст.44, ч. «а» п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 ПКУ, встановлено заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 3 390 891 грн, у т.ч. по періодам: листопад 2019року - 498 803 грн; квітень 2020року - 720 103 грн; травень 2020року - 69 459 грн; червень 2020року - 2 968 грн; листопад 2020 року - 2 099 558 грн (т.1 а.с.96/зв.).

Стаття 44 ПКУ встановлює вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, а також документального підтвердження виконання вимог податкового та іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи

Згідно з п.44.1 ст.44 ПКУ для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Стаття 198 ПКУ регламентує питання податкового кредиту.

Згідно з п.198.1 ст.198 ПКУ до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Пунктом 198.3 ст.193 ПКУ щодо формування податкового кредиту встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно зі змістом акту перевірки посадовими особами контролюючого органу досліджені всі договори, первинні документи щодо досліджених господарських відносин із вказаними контрагентами, не заперечується їх наявність та відображення цих операцій у бухгалтерському та податковому обліку позивача.

При цьому щодо господарських відносин взаємовідносин з ТОВ «ЗЗБК «Бетоненерго» та ТОВ «ТСК Груп Україна», окрім дослідження первинних документів були направлені запити щодо зустрічних звірок.

В акті зазначено, що на запит ГУ ДПС в Одеській області від 09.12.2021 року щодо проведення зустрічної звірки по взаємовідносинам з ТОВ «ЗЗБК «Бетоненерго» отримано відповідь від ГУДПС у м. Києві від 25.01.2022 року, якою підтверджено здійснення господарських взаємовідносин між ТОВ «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА» та ТОВ «ЗЗБК «Бетоненерго» актом від 12.07.2021 року (т.1 а.с. 95/зв).

На запит ГУ ДПС в Одеській області від 09.12.2021 року щодо проведення зустрічної звірки по взаємовідносинам з ТОВ «ТСК Груп Україна» отримано відповідь від ГУДПС у Миколаївській області від 18.01.2022 року, якою підтверджено здійснення господарських взаємовідносин між ТОВ «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА» та ТОВ «ТСК Груп Україна» актом від 02.12.2021 року (т.1 а.с. 94/зв).

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «СВЄТСТРОЙ» та ТОВ «БГ «УКРАЇНСЬКИЙ ДВІР», то посадові особи ГУ ДПС дослідивши первинні документи, декларації та бухгалтерській облік, в якому відображені всі операції, також вони відображені в податковому обліку, складені податкові накладні зареєстровані в ЄРПН, в акті перевірки зазначили, що ТОВ «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з одержання (купівлі) товарів та робіт (послуг) у вищевказаних контрагентів, складено первинні документи всупереч норм ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп.2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88, оскільки відсутній факт формування згідно з абз.2 ст.1 Закону відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва. Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абз.5 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

Документи (акти виконаних робіт, видаткові, податкові накладні) щодо операцій, які стосуються взаємовідносин з контрагентами не можуть за змістом п.44.1 ст.44 ПКУ вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку і звітності.

Представник вказує, що з урахуванням вищезазначеного, встановлено безпідставне формування показників податкової звітності по отриманих та зареєстрованих ТОВ «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА» податкових накладних, які не можуть розглядатись в якості належного підтвердження податкового кредиту, оскільки не опосередковуються реальним виконанням операцій і не мають статусу юридично значимих.

Суд вважає, що вказані твердження посадових осіб в акті перевірки є безпідставними.

Жодного належного та допустимого доказу, що вказані господарські операції були не реальними, а первинні документи складені формально, не зазначено в акті перевірки та не надано суб`єктом владних повноважень до суду.

Взагалі неспроможними є твердження перевіряючих, що безпідставним є формування податкової звітності по отриманих та зареєстрованих ТОВ «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА» податкових накладних, які не можуть розглядатись в якості належного підтвердження податкового кредиту, оскільки не опосередковуються реальним виконанням операцій.

Пунктом 198.6 ст.198 ПКУ чітко визначено, що податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідачем не надано доказів в спростування правомірності формування позивачем податкових накладних, правомірної їх реєстрації контролюючим органом в ЄРПН.

Всі договори та первинні документи щодо відображених в акті перевірки взаємовідносин з ТОВ «БГ «УКРАЇНСЬКИЙ ДВІР» та ТОВ «СВЄТСТРОЙ» надані до позову та досліджені судом.

Укладені договори відповідають вимогам законодавства, а первинна документація складена з дотримання Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до п.1,5 статті 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Судом встановлено, що ТОВ «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА» в процесі господарської діяльності укладало договори з контрагентами.

Так, зокрема, ТОВ «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА» (підрядник) уклало договір №70/07-Т від 17.07.2020 року з АТ «Житомиробленерго» (замовник) на реконструкцію електричних мереж для забезпечення можливості приєднання електроустановок фотоелекрічної станції по вул. Житомирська в с. Павлюківка Овруцького району Житомирською області.

Також позивачем укладені: - 11.10.2019 року договір №230/3 на виконання проектних робіт з ТОВ «Інтелект груп компані» по об`єкту «Перевантажувальний комплекс зернових вантажів за адресою м. Чорноморськ, с. Малодолінське»; - 25.07.2018 року договір №26/07-18 з ТОВ «Комунікаційно будівельна компанія» на виконання робіт з зовнішнього електропостачання складського комплексу м. Чорноморськ, вул. Сухолиманська,№42 та №44, а саме монтаж обладнання ТП-1, ТП-2, ТП-3; - 12.09.2019 року договір з АТ «Миколаївобленерго» на технічне переоснащення ПС 150/35/10 Кв «Вознесенська»; - 03.04.2019 року з ТОВ Завод низьковольтної апаратури «Лідер Електрик» на розробку проектних рішень щодо реконструкції комірки ВРП-35кВ на ПС-150/35/10кВ та розробку проектної документації; - 05.11.2019 року договір з АТ «Миколаївобленерго» на технічне переоснащення ПС 35/10 Кв «Веселінове» та ПС 150/110/35/10 Кв «Вознесенська»; -15.05.2020 року №500005059 з ТОВ «Дельта Вілмар Україна» на виконання проектних робіт; - 13.07.2020 року з ТОВ «Лугини Енерджи» про надання послуг; - 16.08.2018 року з ТОВ «КРН ЕЛЕКТРО» на виконання проектних робіт; - 21.06.2019 року з ТОВ «Судуру Солар Енерджи» про надання послуг.

З метою виконання вказаних укладених договорів ТОВ «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА» долучало до їх виконання у перевіряємий період інших суб`єктів господарювання, зокрема, ТОВ «ЗЗБК «Бетоненерго», ТОВ «ТСК Груп Україна», ТОВ «БГ «УКРАЇНСЬКИЙ ДВІР» та ТОВ «СВЄТСТРОЙ».

Всі договори ТОВ «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА» укладені за перевіряємий період ТОВ «БГ «УКРАЇНСЬКИЙ ДВІР» та ТОВ «СВЄТСТРОЙ» досліджені посадовими особами під час перевірки та наведені в акті перевірки. Будь-яких зауважень до їх змісту не зазначено. Також досліджена всі первинна документація та бухгалтерський і податковий облік.

За результатами їх виконання сторонами договорів складені та підписані акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3, підсумкові відомості ресурсів (витрати за прийнятими нормами). Оплата виконаних робіт підтверджена відповідними платіжними дорученнями. Також позивач придбав та поставляв необхідні матеріали (кабель, хомути, провід, арматура, тримачі, вимикачі та інше), що підтверджується первинними документами, актами, накладними, ТТН). Крім того, за результатами здійснення господарських операцій контрагентами виписані та зареєстровані в Єдиному реєстрі податко вих накладних, також позивачем на виконання вимог виписані та зареєстровані в ЄРПН податкові накладні на адресу контрагентів.

Оплата виконаних робіт підтверджена відповідними платіжними дорученнями. Господарські операції відображені в бухгалтерському обліку позивача.

Позивач з метою спростування висновків акту перевірки замовив проведення експертного дослідження результатів перевірки.

За висновком судового експерта від 27.05.2022 року проведеним дослідженням наданих документів, зазначене в Акті від 14.02.2022 року заниження ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 3390891грн документально не підтверджується (т.6 а.с.196-217).

Висновки акту перевірки про нереальність здійснення операцій з ТОВ «БГ «УКРАЇНСЬКИЙ ДВІР», ТОВ «СВЄТСТРОЙ» ґрунтуються, зокрема, на наявній в податкових базах інформації відносно вказаних контрагентів позивача.

Суд вважає, що така позиція перевіряючих не відповідає положенням законодавства.

Зокрема, суб`єкт господарювання для виконання своїх договірних зобов`язань має право долучати інших суб`єктів господарювання, при цьому ПКУ та інші нормативні акти не вимагають наявність у суб`єкта господарювання, якій долучає до виконання своїх договірних зобов`язань інших контрагентів, первинних документів такого контрагента щодо виконання ним взятих на себе зобов`язань, якщо такий контрагент долучав також інших контрагентів.

Крім того, відповідно до Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» у бухгалтерському обліку відображаються окремі господарські операції, з яких складається господарська діяльність. Господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

В акті перевірки не заперечувалось, що за результатами здійснення господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ «БГ «УКРАЇНСЬКИЙ ДВІР», ТОВ «СВЄТСТРОЙ» спричинені реальні зміни майнового стану платника податків позивача.

Твердження перевіряючих в Акті перевірки про нереальність здійснення господарських операцій із зазначеними контрагентами з посиланням лише на наявну в базах контролюючого органу інформації відносно цих контрагентів є неспроможним, оскільки стосується фактично господарської діяльності контрагентів позивача, первинних документів якого позивач не зобов`язаний мати, та не зобов`язаний будь-яким чином контролювати діяльність контрагента, його бухгалтерський та податковий облік. Для позивача є важливим виконання господарських зобов`язань за договором укладеним з контрагентами для виконання своїх господарських зобов`язань перед іншими контрагентами.

Господарські операції повинні бути дослідженні у сукупності всіх документів, які дозволяють встановити реальність господарських операцій. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.03.2018 року у справі №825/1391/17, якій зазначив, що з метою податкового обліку господарські операції можуть оформлюватися будь-якими первинними документами, зміст яких відповідає вимогам податкового законодавства, та складення яких відповідає законодавчо установленим вимогам щодо оформлення такої операції або звичаєвій практиці. При цьому, ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені. Власне відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг та окремих позицій у первинних облікових документах, які не впливають на зміст господарської операції, не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

Суд вважає необґрунтованим посилання в Акті перевірки як на підставу висновків про нереальність господарських операцій на податкову інформацію інформаційних баз контролюючого органу.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Мінфіну від 20.08.2015 року №727, факти виявлених порушень законодавства з питань податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно. Відповідно до п.4 розділу ІІІ Порядку описова частина акту перевірки у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення повинна містити чітко викладений зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, та зазначення первинних документів, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.

Суд вважає, що надані до позову первинні документи по взаємовідносинам позивача із контрагентами ТОВ «БГ «УКРАЇНСЬКИЙ ДВІР», ТОВ «СВЄТСТРОЙ» підтверджують здійснення господарських операцій, які відображені в бухгалтерській та податковій звітності позивача, та спростовують висновки Акту перевірки про наявність порушень податкового законодавства.

Саме позивач будь-яких порушень податкового законодавства по господарським операціям з вказаним контрагентом не допустив та надав всі документи, які свідчать про здійснення вказаних господарських операцій.

При цьому у відповідності до положень ч.5 ст.242 КАС України, згідно з якими при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, суд враховує правові висновки Верховного Суду.

Верховний Суд в постанові від 12.06.2018 року по справі №826/16272/13-а дійшов висновку, що Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Такий же правовий висновок наведений Верховним Судом у постанові від 21.06.2019 року №803/817/14. Крім того, колегія суддів зазначила, що контролюючим органом всупереч вимог ст.71 КАС України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для виконання умов договорів поставки, укладених з позивачем, як не було надано і доказів про наявність встановлених судами фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки контрагентів та злагодженості дій між ними.

Суд не бере до уваги і посилання відповідача на податкову інформацію відносно контрагентів позивача надану іншим контролюючим органом, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Оцінка документів, як письмових доказів, здійснюється відповідно до положень процесуального принципу допустимості доказів, закріпленого на час вирішення спору ст.70 КАС України, частиною четвертою якої визначено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Аналогічна норма закріплена ч.2 ст.74 КАС України.

У пункті 25 постанови від 05.01.2021 року у справі №820/1124/17 Верховний Суд також зазначив, що контролюючим органом всупереч вимог КАС України також не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що про наявність фактів, які встановлені судами, однак не були враховані під час прийняття рішень, та свідчили про протиправну поведінку контрагентів та про обізнаність платника податків щодо такої та злагодженості дій між ними.

Вказані правові висновки Верховного Суду суд в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховує при вирішенні спірних правовідносин по даній справі №420/4391/24.

Також суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що паспорти та сертифікати якості не є документами, що фіксують факти здійснення господарських операцій.

За цим питанням позивач також посилається на правовий висновок Верховного Суду по справі №440/3783/18 у постанові від 12.02.2020 року, в якій зазначено, що паспорти та сертифікати якості не є документами, що фіксують факти здійснення господарських операцій, тобто не є первинними документами, на підставі яких формуються показники податкової звітності, а відтак їх відсутність не може однозначно свідчити про відсутність факту поставки товару.

Крім того, суд вважає також обґрунтованим твердження позивача що окремою підставою для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є неправомірне призначення перевірки.

Перевірка позивача призначена та проведена під час дії п.52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення" ПКУ, яким установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18.03.2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) та наведений перелік виключень з вказаного правила, в якому відсутня підстава, передбачена п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПКУ та яка зазначена в наказі про проведення перевірки позивача.

Дійсно 04.10.2020 року набрав чинності Закон України від 17.09.2021 року N 909-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", пунктом 4 розділу II "Прикінцевих положень" якого встановлено, що у період дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.

КМУ прийняв постанову від 03.02.2021 року №89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок", якою постановив скоротити строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення перевірок юридичних осіб, зокрема: документальних позапланових перевірок з підстав, визначених пп.78.1.1 та/або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

Посилаючись саме на цю постанову КМУ №89 відповідач видав наказ та правів перевірку ТОВ «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА».

Проте відповідно до п.2.1 ст.2 ПКУ зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Таким чином, оскільки зміни в п.52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПКУ щодо мораторію на проведення деяких видів перевірок не вносились станом на час видання наказу на перевірку позивача, вказаний наказ виданий неправомірно.

Питання можливості застосування постанови КМУ №89 без внесення змін до ПКУ досліджено Верховним Судом, якій в постанові від 22.02.2022 року у справі №420/12859/21 сформував правовий висновок, що за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у ПКУ, з одного боку і в постанові Кабінету Міністрів України з іншого боку - застосуванню підлягають положення і правила саме ПКУ.

Верховним Судом підтверджений вказаний висновок у постанові від 06.07.2022 року по справі №360/1182/21.

За висновками Верховного Суду у справі №520/592/21 у контролюючого органу відсутні законні повноваження на здійснення перевірки під час мораторію на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПКУ, у зв`язку з чим Верховним Судом залишені в силі рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині визнання протиправними та скасування ППР щодо яких здійснив перевірку контролюючий орган під час дії мораторію на проведення перевірок.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.73-76 КАС України).

Статтею 76 КАС України визначено, що питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного суд вважає, що з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 30280,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,3,6,7,9,139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА» (пров. Чорноморський,3, буд.1/1,65042, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська,5 м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 26.12.2023 року №35495/15-32-07-01-12 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 4238614,00грн (за податковими зобов`язаннями на 3390891,00грн, за штрафними (фінансовими) санкціями на 847723,00грн).

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОПЕРСПЕКТИВА» судові витрати у сумі 30280,00 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва