Справа № 280/699/24
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 травня 2024 року Справа № 280/699/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового, за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення розміру пенсійної виплати шляхом встановлення надбавки за понаднормативний стаж у твердому розмірі 5 709,34 грн. та не застосування автоматичних масових перерахунків відповідно до статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 ;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо нарахування ОСОБА_1 переплати пенсії за період з 01.01.2019 по 28.02.2023 у розмірі 89 005,84 грн.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком шляхом розрахунку основного розміру пенсії та доплати за понаднормативний стаж за формулою, передбаченою ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши пенсію на 44 відсотки від середньомісячного заробітку, без застосування зменшення розміру пенсійної виплати (без застосування двоскладової) та враховуючи автоматичні масові перерахунки пенсії, на підставі частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та у відповідності до Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124, та з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251, від 22.02.2021 № 127, від 16.02.2022 № 118 та від 24.02.2023 № 168, починаючи з 01.01.2019, встановивши розмір пенсійної виплати, починаючи з 01.03.2019 20930,00грн. та з 01.01.2024 23 610,00 грн. (з подальшою індексацією) і виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією, починаючи з 01.03.2019.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.04.2019 у справі № 280/612/19, яке набрало законної сили, вже визначено право позивача на отримання пенсії із збільшенням її розміру на 1% заробітку за кожен рік роботи понад 20 років відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням вимог ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», без застосування двоскладової формули. Однак, у жовтні 2023 року позивач отримав лист відповідача із вимогою сплатити переплату пенсії, яка сформувалась у зв`язку із неправильним розрахунком пенсії. Вважає, що відповідачем безпідставно та без надання будь-яких пояснень зменшено основний розмір пенсії та розмір пенсійної виплати позивача, а також повністю змінено формулу розрахунку пенсії. Наголошує, що всупереч висновкам суду, викладеним у рішенні від 17.04.2019 у справі № 280/612/19, яке набрало законної сили, відповідач встановив доплату за понаднормовий час у твердому розмірі 5 709,34 грн. Крім того, дана надбавка, як і основний розмір пенсії, повинна бути проіндексована. В свою чергу, зменшення розміру пенсії призвело до виникнення зі сторони позивача боргу перед ПФУ в розмірі 89 005,84 грн. Позивач із такими діями не погоджується та просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 29.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 280/699/24; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач позов не визнав, надав відзив, в якому зазначає, що позивач перебуває на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком, призначену з 09.12.2007 відповідно до Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796), з урахуванням вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058). Зауважує, що розмір пенсії (за стаж, набутий до 01.01.2004) визначається за нормами і правилами, передбаченими Законом України «Про пенсійне забезпечення», та з обмеженням пенсії максимальним розміром, який діяв на момент набуття чинності Законом «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Розмір пенсії (за страховий стаж після 01.01.2004) обчислюється за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за формулою, передбаченою частиною першою ст. 27 зазначеного закону, без обмеження максимальним розміром. Саме за цим порядком можливе обчислення пенсії із збільшенням її розміру на 1% заробітку за кожний повний рік понад встановленого стажу, як передбачено Законом України № 796. Відповідно до п. 2 ст. 56 Закону № 796 виключно у разі призначення пенсії на умовах частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач має право (за умови стажу роботи не менш як 20 років) на отримання пенсії із збільшенням на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж, але не вище 75 процентів заробітку. Отже, усі перерахунки, на які виникає право у позивача після 11.10.2017 на підставі закону або за рішенням суду, мають здійснюватися з урахуванням п. 2 ст. 56 Закону у редакції зі змінами, внесеним Законом № 2148-VІІІ. З урахуванням наведеного просить у задоволенні позову відмовити.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Категорії 3), що підтверджується копією відповідного посвідчення від 07.04.1993 серії НОМЕР_1 та перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду як отримувач пенсії за віком, призначеної згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02.11.2018 у справі № 0840/3601/18, яке набрало законної сили 15.01.2019, серед іншого, зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням вимог ч.2 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показників середньої заробітної плати в Україні, за календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2016-2017 р.).

В подальшому, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.04.2019 у справі № 280/612/19, яке набрало законної сили 25.07.2019, крім іншого, зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплатити, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років з 07 листопада 2018 року без застосування двоскладової Формули.

Листом від 09.10.2023 № 0800-0504-8/70779 відповідач повідомив позивача, що з 01.01.2019 по 28.02.2023 виникла переплата пенсії у сумі 89 005,84 грн. в результаті проведеного перерахунку. Відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу запропоновано повернути зазначену переплату.

На звернення позивача ГУ ПФУ в Запорізькій області листом від 17.11.2023 № 18887-19404/П-05/8-0800/23 роз`яснило, що після проведення перерахунку пенсії з 15.01.2019 помилково розраховувалась доплата за понаднормовий стаж в сумі 7 483,04 (від середньомісячного заробітку 17 006,91 грн. за 2021 рік), а необхідно в сумі 5 709,34 грн. (за 44 роки відповідно до рішення суду у справі № 280/612/19). Враховуючи викладене виникла переплата в сумі 89 005,84 грн.

Незгода із зазначеними діями відповідача зумовила звернення ОСОБА_1 до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

В силу частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV; у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону № 1058-IV, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до змісту ст. 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Приписами статті 8 Закону № 1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсій та соціальних послуг.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, умови соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.03.1991 №796-ХІІ №796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Тобто, Закон № 796-XII визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, статтею 49 Закону №796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до п. 2 ст. 56 Закону №796-XII (в редакції, чинній до 11.10.2017) право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 відсотків заробітку.

11.10.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 № 2148-VIII, згідно з п. 3 ч. 2 розділу І якого пункт другий статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» доповнено словами і цифрами: «у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак, рішенням суду від 17.04.2019 у справі № 280/612/19, яке набрало законної сили, підтверджено право позивача на отримання пенсії з врахуванням п. 2 ст. 56 вказаного Закону в редакції, чинній до внесення змін 11.10.2017, тобто без умови призначення пенсії на підставі ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із збільшенням її розміру на 1% заробітку за кожен рік. Суд наголошує, що зазначене рішення суду ухвалене та набрало законної сили після 11.10.2017, тобто воно ухвалене вже з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 № 2148-VIII.

Частина 1 статті 57 Закону № 796-ХІІ передбачає, що визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За правилами ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Суд зазначає, що якщо у майбутніх періодах відбувається зміна заробітку, з якого проводиться розрахунок пенсії та/або пенсіонер набуває більшої кількості понаднормового стажу, то відповідно наявні підстави для проведення перерахунку доплати за понаднормовий стаж виходячи з нового розміру заробітку та/або нової кількості стажу.

В даному випадку з матеріалів пенсійної справи позивача, наданих ГУ ПФУ в Запорізькій області, судом установлено, що середньомісячний заробіток ОСОБА_1 , що враховувався при обчисленні пенсії, з 15.01.2019 становив 17 006,91 грн. та в подальшому зріс до 23 417,44 грн. (з 01.03.2023).

Страховий стаж позивача становить 64 роки, тобто він має право на отримання пенсії, збільшеної на 44% заробітку (за 44 роки понаднормативного стажу), що з 15.01.2019 складає 7 483,04 грн.; дана сума має змінюватися залежно від зміни заробітку, що використовується при обчисленні пенсії.

Однак, відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача та визначив надбавку у сталому розмірі 5 709,34 грн., що не відповідає ані вимогам законодавства, ані рішенням суду у справах № 0840/3601/18 та № 280/612/19.

В свою чергу, зазначені протиправні дії відповідача зумовили нарахування позивачу переплати по пенсії у розмірі 89 005,84 грн.

Частиною першою статті 50 Закону № 1058-IV визначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Проте, як вже зазначено вище, нарахування переплати здійснено у зв`язку із протиправними діями відповідача, і не пов`язане із зловживаннями з боку пенсіонера.

За таких обставин, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення розміру пенсійної виплати ОСОБА_1 шляхом встановлення надбавки за понаднормативний стаж у твердому розмірі 5 709,34 грн. та дії щодо нарахування переплати пенсії за період з 01.01.2019 по 28.02.2023 у розмірі 89 005,84 грн. підлягають визнанню протиправними.

Звідси, зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію за віком шляхом розрахунку пенсії за формулою, передбаченою ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши пенсію на 44 відсотка від середньомісячного заробітку, починаючи з 15.01.2019, без застосування зменшення розміру пенсійної виплати за рахунок встановлення надбавки за понаднормативний стаж у твердому розмірі, та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією забезпечить ефективне відновлення прав позивача.

При цьому, як вже зазначалося вище, надбавку за понаднормативний стаж у сталому розмірі позивачу призначено з 15.01.2019 (з дня набрання рішенням суду у справі № 0840/3601/18 законної сили), а отже здійснити перерахунок пенсії з урахуванням такої надбавки, розрахованої належним чином, слід саме з 15.01.2019, а не з 01.01.2019, як просить позивач.

Разом із тим, що стосується дій відповідача щодо не застосування автоматичних масових перерахунків відповідно до ст. 42 Закону № 1058-IV суд зазначає, що як вбачається з матеріалів справи позивача включено до автоматичного масового перерахунку пенсії, а визнання судом протиправними дій щодо зменшення розміру пенсійної виплати шляхом встановлення надбавки за понаднормативний стаж у твердому розмірі 5 709,34 грн. матиме наслідком відновлення порушеного права позивача на належний розрахунок пенсії, у зв`язку із чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в даній частині.

Крім того, у рішенні суд не здійснює обчислення конкретного розміру пенсії позивача, оскільки це відноситься до повноважень органу Пенсійного фонду.

Також, суд зазначає про передчасність позовних вимог в частині індексації пенсії. Так, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача з даного питання, а отже спору про індексацію пенсії на момент звернення до суду не існувало. Звідси, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в даній частині як заявлених передчасно.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому розподіл судових витрат в частині сплати судового збору судом не здійснюється.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; ) щодо зменшення розміру пенсійної виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ) шляхом встановлення надбавки за понаднормативний стаж у твердому розмірі 5 709 (п`ять тисяч сімсот дев`ять) гривень 34 коп.

3. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; ) щодо нарахування ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ) переплати пенсії за період з 01.01.2019 по 28.02.2023 у розмірі 89 005 (вісімдесят дев`ять тисяч п`ять) гривень 84 коп.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ) пенсію за віком шляхом розрахунку пенсії за формулою, передбаченою ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши пенсію на 44 відсотка від середньомісячного заробітку, починаючи з 15.01.2019, без застосування зменшення розміру пенсійної виплати за рахунок встановлення надбавки за понаднормативний стаж у твердому розмірі, та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 07.05.2024.

Суддя Ю.П. Бойченко