Справа № 280/12207/21
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року Справа № 280/12207/21 ПР/280/45/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання П`яниди Б.В.

представника позивача - Семенова М.В

представника відповідача Боярської В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЗЬКА ХЕНДЛІНГОВА КОМПАНІЯ" (69013, Запорізька обл. м. Запоріжжя, вул. Блакитна, буд. 4, )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, проспект Соборний 166, )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЗЬКА ХЕНДЛІНГОВА КОМПАНІЯ" (далі позивач) звернулось із позовною заявою до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати в повному обсязі податкове повідомлення-рішення форми С від 02.07.2021 №2, винесене Головним управлінням ДПС у Запорізькій області.

В обґрунтування позову посилається на те, що до 01.07.2019, Закон №481 не передбачав ліцензування зберігання та оптової торгівлі паливом. Фактично редакція цього закону зі змінами та доповненнями від 23.11.2018 №2628 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» розширила його дію та погіршила становище ТОВ «ЗАПОРІЖХЕНДЛІНГ». При цьому Кабінет Міністрів України не визначив органи виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання, уповноважені видавати такі ліцензії. У зв`язку з тим, що Законом №481 чітко не врегульовано відносини щодо органу, який видає ліцензії на зберігання та оптову торгівлю пальним, а Державна фіскальна служба України лише 30.05.2019 р. направила лист за №17014/7/99-99-12-01-01-17 із розпорядження про видачу ліцензій головними управліннями в областях з 01.07.2019, вважає, що держава штучно створила для добросовісних платників перешкоди в господарюванні. В свою чергу, ТОВ «ЗАПОРІЖХЕНДЛІНГ», ще до набрання чинності змін до законодавства, звернулося до ДФС України із заявою на отримання відповідної ліцензії - а саме листом №141 від 21.06.2019, який був отриманий фіскальною службою 24.06.2019. Також листом №145 від 25.06.2019, який був отриманий фіскальною службою 27.06.2019, було додатково додано докази сплати ліцензії. Стверджує, що до 01.07.2019 позивач вчинив всі дії, які навіть не були передбачені законодавством, але були можливими, для виконання вимог закону, який станом на дату подання документів ще не набрав чинності. Проте, ліцензія підприємству була видана лише 30.07.2019, тобто поза межами 20-денного строку, встановленого законодавством. Отже, неналежне виконання ТОВ «ЗАПОРІЖХЕНДЛІНГ» вимог податкового законодавства стосовно своєчасності отримання ліцензії відбулось не з вини підприємства, за відсутності умислу останнього, що виключає протиправність дій платника податків, та як наслідок, притягнення його до відповідальності. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Головне управління ДПС у Запорізькій області позовні вимоги не визнало. У відзиві від 14.01.2022 вх.№ 3048 посилається на те, що Закон № 2628-VIII, яким внесені зміни в тому числі і до Законів №481/95-ВР, №222- VIII прийняти Верховною Радою України 23.11.2018, опублікований 12.12.2018 та набрав чинності з 01.01.2019, зокрема норма п.п.6 (щодо змін до Закону України «Державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів») п.п17 (щодо змін до Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності») п.2 Розділу ІІ цього Закону, що набирали чинності з 01.07.2019. Відтак вважає, що законодавець при запровадженні ліцензування оптової торгівлі пальним дотримувався принципів, встановлених Законом №222-VIII щодо надання достатнього строку для реалізації прийнятих змін, який склав вісім місяців з дня прийняття Закону №2628-VIII. Вказує, що з метою реалізації положень Закону №481/95-ВР постановою №545 (набрала чинності 01.07.2019) п.6 переліку органів ліцензування виклав в новій редакції, доповнивши його новим видом ліцензійної діяльності (зокрема роздрібна та оптова торгівля пальним, зберігання пального), визначивши орган ліцензування ДФС, територіальні органи ДФС. Вважає, що про можливість подати документи для отримання ліцензії з 12.06.2019 суб`єкт господарювання дізнався з листа ДФС від 30.05.2019 за №17014/7/99-99-12-01-01-17, відповідно мав право подати заявку на отримання відповідної ліцензії до 01.07.2019. Однак, ліцензію на право оптової торгівлі пальним за наявності місць оптової торгівлі видано ДФС України на підставі заяви ТОВ «ЗАПОРІЖХЕНДЛІНГ» поданої лише 25.07.2019 вх.№31182/6 з терміном дії з 30.07.2019 до 30.07.2024. Відповідно до інформації з акцизних накладних, які зареєстровані в базі даних ЄРАН ТОВ «ЗАПОРІЖХЕНДЛІНГ» отримувало та реалізовувало пальне в період з 01.07.2019 по 29.07.2019 включно без наявності ліцензії. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 26.10.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЗЬКА ХЕНДЛІНГОВА КОМПАНІЯ" до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, - залишено без розгляду.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.02.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЗЬКА ХЕНДЛІНГОВА КОМПАНІЯ залишено без задоволення. Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року в адміністративній справі № 280/12207/21 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року у справі №280/12207/21- скасовано, справу направлено для продовження розгляду до Третього апеляційного адміністративного суду.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.11.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізька Хендлінгова Компанія задоволено. Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року у справі №280/12207/21 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

До Запорізького окружного адміністративного суду справа №280/12207/21 надійшла 14.12.2023.

Ухвалою від 19.12.2023 справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання на 11.01.2024.

Протокольною ухвалою суду від 11.01.2024 відкладено підготовче засідання до 05.02.2024.

Протокольною ухвалою суду від 05.02.2024 відкладено підготовче засідання до 15.02.2024.

Ухвалою суду від 19.02.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 06.03.2024.

Протокольною ухвалою суду від 06.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 02.04.2024.

У судовому засіданні представники сторін у справі підтримали свої вимоги та заперечення.

02.04.2024 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши думку сторін, суд встановив наступне.

На підставі направлень №1904 від 11.05.2021, № 1903 від 11.05.2021 , відповідно до п.п. 19-1.1.14, п.п.19-1.1.16 п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п.п 80.2.5 п.80.2 ст. 80 ПК України згідно з наказом ГУ ДПС у Запорізькій області від 11.05.2021 №1186-П проведено фактичну перевірку акцизного складу за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Блакитна, буд.4, на якій здійснює діяльність ТОВ «ЗАПОРІЗЬКА ХЕНДЛІНГОВА КОМПАНІЯ» з питання здійснення контролю за додержанням суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими при виробництві, обліку, зберіганні та транспортуванні пального, виявлення порушень у сфері виробництва і обігу пального, про що складено акт, який зареєстрований 24.05.2021 за №3774/08/01/09/36359075.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «ЗАПОРІЗЬКА ХЕНДЛІНГОВА КОМПАНІЯ» вимог ч. І. ч.8 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етиловою, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995р. №481/95-ВР зі змінами та доповненнями.

На підставі висновків, викладених в Акті перевірки, ГУ ДПС в Запорізькій області 02.07.2021 виніс податкове повідомлення рішення № 2, яким ТОВ «ЗАПОРІЖХЕНДЛІНГ» на підставі акту перевірки №3774/08/01/09/36359075 від 24.05.2021, з урахуванням розгляду заперечень №39700/6/08-01 - 09-02-07 від 01.07.2021 року, встановлено порушення 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податковою кодексу України і абзацу дев`ятого частини другої статті 17 Закону України віл 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячною і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями), та застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені в розмірі 500 000,00 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок.

ТОВ «ЗАПОРІЗЬКА ХЕНДЛІНГОВА КОМПАНІЯ» скориставшись правом, оскаржило в адміністративному порядку зазначене податкове повідомлення-рішення до ДПС України. Однак, рішенням про результати розгляду скарги від 23.11.2021 № 26447/6/99-00-06-03-02-06 (отримано позивачем - 30.11.2021), скарга ТОВ «ЗАПОРІЗЬКА ХЕНДЛІНГОВА КОМПАНІЯ» була залишена без задоволення.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також, відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначаються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР (далі також - Закон №481/95-ВР).

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» від 23 листопада 2018 року № 2628-VІІІ внесені зміни до Закону № 481/95-ВР, зокрема частину двадцяту статті 15 викладено у такій редакції: «Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю».

Одночасно Законом № 2628-VІІІ доповнено частину другу статті 17 Закону №481/95-ВР, за якою до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02 березня 2015 року №222-VIII (у редакції з 1 липня 2019 року) ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як, зокрема, виробництво і торгівля пальним, які ліцензуються відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Частиною першою статті 8 Закону № 222-VIII у разі запровадження ліцензування нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, ліцензійні умови провадження нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, набирають чинності у строк, необхідний для приведення суб`єктом господарювання своєї діяльності у відповідність із вимогами ліцензійних умов, але не менш як через два місяці з дня їх прийняття.

Згідно з абзацом четвертим пункту 4 частини першої статті 3 Закону № 222-VIII у разі внесення змін до нормативно-правових актів у сфері ліцензування, передбачається достатній для реалізації цих змін строк, але не менш як два місяці.

Закон № 2628-VІІІ, яким внесені зміни до Законів № 481/95-ВР, №222-VIII, прийнятий Верховною Радою України 23 листопада 2018 року та опублікований 12 грудня 2018 року. При цьому згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 2628-VІІІ останній набирає чинності з 1 січня 2019 року, крім, зокрема, підпункту 6 (щодо змін до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»), підпункту 17 (щодо змін до Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності») пункту 2 розділу II цього Закону, що набирають чинності з 1 липня 2019 року.

За змістом частини 29 статті 15 Закону № 481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років.

Згідно з підпунктом 27 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року № 227 Державна податкова служба України відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 545 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним і внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» викладено у новій редакції пункт 6 Переліку № 609, доповнивши його новим видом ліцензійної діяльності (зокрема роздрібна та оптова торгівля пальним, зберігання пального), визначивши орган ліцензування - ДФС, територіальні органи ДФС. Вказана постанова набрала чинності 1 липня 2019 року.

Листом Державної фіскальної служби від 30 травня 2019 року №17014/7/99-99-12-01-01-17 на виконання Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» доведено територіальним органам - головним управлінням ДФС в областях та м. Києві, що суб`єкти господарювання можуть подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання відповідних ліцензій на адресу Головних управлінь ДФС в областях та м. Києві за місцем роздрібної торгівлі пальним, починаючи з 12 червня 2019 року. При цьому Головні управління ДФС у областях та м. Києві мають видавати зазначені ліцензії суб`єктам господарювання, починаючи з 1 липня 2019 року.

Спірне у цій справі питання щодо притягнення до відповідальності суб`єктів господарювання за здійснення роздрібної торгівлі пальним без ліцензії після набрання чинності Законом №2628-VІІІ у контексті застосування наведених вище норм права вже неодноразово було предметом розгляду Верховного Суду.

Так, у постановах від 1 грудня 2020 року (справа №580/1550/20), від 16 грудня 2020 року (справа №520/13020/19), від 22 грудня 2020 року (справа №400/4113/19), від 28 січня 2021 року (справа №120/4046/19-а), Верховний Суд дійшов висновку, що законодавець при запровадженні ліцензування торгівлі пальним дотримався принципів, встановлених Законом №222-VIII, щодо надання достатнього строку для реалізації прийнятих змін, який склав вісім місяців з дня прийняття Закону № 2628-VІІІ.

Разом з тим, вищий орган виконавчої влади України з метою реалізації положень Закону №481/95-ВР у частині внесених змін Законом №2628-VІІІ, лише 19 червня 2019 року постановою №545, яка набрала чинності 1 липня 2019 року, визначив органом ліцензування ДФС України та її територіальні органи.

Зволікання з боку держави в особі її органів виконавчої влади (КМУ, ДФС) щодо визначення органу ліцензування та відповідно зменшення суб`єкту господарювання строку для реалізації права на отримання ліцензії до набрання чинності норм Закону № 2628-VІІІ щодо ліцензування, призвело б до необхідності зупинення діяльності суб`єкта господарювання.

Враховуючи викладене, Верховний Суд у справах №580/1550/20, №520/13020/19, №400/4113/19, 120/4046/19-а дійшов висновку, що зазначені дії органів виконавчої влади є прикладом порушення ними принципу «належного урядування», які призвели до перешкод в господарюванні для добросовісних платників податків. Затримка в отриманні ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним була зумовлена виключно відсутністю законодавчо визначеного порядку отримання таких ліцензій станом на день набрання чинності Законом №2628-VIII.

В розвиток вищенаведеного висновку Верховного Суду щодо застосування норм частини двадцятої статті 15, частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», Верховний Суд у постанові від 19.04.2022 (справа № 340/2712/19) висновувався так, що з 01.07.2019 суб`єкт господарювання для отримання права на здійснення роздрібної торгівлі пальним повинен був звернутися із заявою про отримання відповідної ліцензії до органу ліцензування (територіального органу ДПС України). До отримання відповіді органу ліцензування про результат розгляду заяви, але не пізніше, як 20.07.2019, здійснення суб`єктом господарювання роздрібної торгівлі пальним без ліцензії не тягнене відповідальність, встановлену частиною другою статті 17 зазначеного Закону.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З долучених до матеріалів справи документів судом встановлено, що ТОВ «ЗАПОРІЖХЕНДЛІНГ», ще до набрання чинності змін до законодавства, звернулося до ДФС України із заявою на отримання відповідної ліцензії - а саме листом №141 від 21.06.2019, який був отриманий фіскальною службою 24.06.2019. Також листом №145 від 25.06.2019, який був отриманий фіскальною службою 27.06.2019, було додатково додано докази сплати ліцензії. Вказані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи експрес-накладними "Нової пошти" від 21.06.2019 та 25.06.2019 (а.с.2,3, Том ІІ).

Доказів з боку відповідача про те, що у поштових відправленнях від 21.06.2019 та від 25.06.2019 позивачем було надіслано інші документи, суду не надано.

В свою чергу, контролюючий орган стверджує, що заява ж позивача щодо отримання ліцензії з необхідним пакетом документів надійшла до ДФС лише 25.07.2019 та зареєстрована за №31182/6 (а.с.111, Том І).

З цього приводу суд зазначає, що експрес-накладні та сама заява позивача на отримання ліцензії дають суду підстави дійти висновку, що товариство своєчасно звернулося до контролюючого органу із необхідним пакетом документів для отримання ліцензії. Однак, фіскальний орган, отримавши такий пакет документів ще 27.06.2019 не провів його своєчасної реєстрації та не видав у встановлений законом строк позивачу ліцензію.

Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого оскаржуваного розпорядження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, недобросовісно, всупереч вимогам чинного законодавства, у зв`язку із чим є протиправними та підлягає скасуванню.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України).

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача слід стягнути 7500 грн. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЗЬКА ХЕНДЛІНГОВА КОМПАНІЯ" (69013, Запорізька обл. м. Запоріжжя, вул. Блакитна, буд. 4, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, проспект Соборний 166, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,- задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області форми С від 02.07.2021 № 2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЗЬКА ХЕНДЛІНГОВА КОМПАНІЯ" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судовий збір у розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 06.05.2024

Суддя Л.Я.Максименко