Справа № 320/3405/21
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/3405/21
УХВАЛА

07 травня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого судді Мєзєнцева Є. І., суддів Кобаля М. І., Файдюка В. В., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо невиконання судового рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків - 10 днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Підставою для залишення апеляційної скарги без руху послугувало те, що апелянтом було пропущено строк подання апеляційної скарги та не було надано документу про сплату судового зборувідповідно до Закону України «Про судовий збір».

Вказана ухвала суду була отримана апелянтом 16 квітня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення яке міститься в матеріалах справи.

30 квітня 2024 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду від апелянта надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та усунено недоліки в частині сплати судового збору, а саме надано платіжну інструкцію про сплату судового збору.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Київського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року колегія суддів зазначає наступне.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копія оскаржуваної ухвали отримана позивачем 06.02.2024 про, що свідчить дані трекінгу номеру поштового відправлення 478 з сайту Укрпошта (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html), однак апеляційна скарга була подана 01 березня 2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вказаний номер поштового відправлення зазначений на копії конверту, який додано апелянтом до апеляційної скарги.

Апелянт у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що копія оскаржуваної ухвали отримано ним 18 лютого 2024 року не особисто, а шляхом вкладення у поштову скриньку. Також ОСОБА_1 до апеляцйної скарги додав копію трекінгу номеру поштового відправлення 478 де вказано що відправлення вручено особисто 18.02.2024 року, однак суд не бере до уваги та оцінює критично поданий ним доказ, адже вказане спростовується даними з сайту Укрпошта (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html) відповідно до якого копія оскаржуваної ухвали отримано особисто 06.02.2024.

Неналежна організація процесу із оскарження судового рішення, виникнення організаційних складнощів для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Можливість вчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер, а тому підстав для поновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку суд не вбачає.

Колегія суддів зазначає, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

З огляду на зазначене, клопотання про поновлення строку є безпідставним та необґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України до суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КАС України питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи, що станом на 07 травня 2024 року, апелянтом на виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року, вказані недоліки апеляційної скарги не було усунуто, суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 169, 298, 299, 325, 329 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач Є. І. Мєзєнцев

Судді М. І. Кобаль

В. В. Файдюк