Справа № 420/28493/23
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2024-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Одеса

Зала судових засідань №17

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

За участю секретаря Поліщука О.В.

За участю сторін:

Від позивача: Слободянюк В.О.

Від відповідача: Димон І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (; адреса: вул.Федора Ернста, буд.3,м.Київ, 03048) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 (сформована в системі «Електронний суд» 17.10.2023 року) до Департаменту патрульної поліції, в якій представник позивача просить суд:

визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 18.09.2023 року №497 в частині притягнення інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції По особовому складу від 06.10.2023 року №1347о/с в частині звільнення зі служби в поліції інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гребенєва Павла Павловича;

зобов`язати Департамент патрульної поліції поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з 07.10.2023 року;

стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.10.2023 року по день поновлення;

допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з 07.10.2023 року та в частині стягнення на користь позивача заробітної плати за один місяць у розмірі 19 670 грн 19 коп. з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів;

стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 компенсацію в розмірі 1303,91 грн, які сплачено позивачем для відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння, яких не закінчився;

стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу;

витребувати з Департаменту патрульної поліції всі матеріали службового розслідування, що стали підставою для видання наказу Департаменту патрульної поліції від 18.09.2023 року №497 в частині притягнення інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М. Ухвалою суду від 23.10.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; постановлено, що розгляд справи буде проводитись за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін; призначено підготовче засідання на 14.11.2023 року; витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії всіх матеріалів службового розслідування, що стали підставою для видання наказу Департаменту патрульної поліції від 18.09.2023 року №497 в частині притягнення інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.08.2023 року увечері позивач знаходився в автомобілі TOYOTA CAMRY днз НОМЕР_2 , який був припаркований за адресою вул. Середня 48/1 в м. Одесі, коли неподалік від нього зупинилось службове авто поліції. Інспектори поліції підійшли до автомобіля та попросили надати документи для перевірки. На вимогу поліцейського ОСОБА_2 пред`явив документи. Далі патрульні заявили, що позивач є водієм і має ознаки стану алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність. Запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_2 пояснив, що транспортним засобом не керував, а лише сидів в ньому. Так як, напередодні у них з дружиною стався конфлікт і задля уникнення продовження останній сів до автомобілю заспокоїтись і подумати над ситуацією. Коли до автомобілю підійшли поліцейські - розхвилювався ще більше, можливо через це вони зробили висновок, що позивач перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Однак, ОСОБА_1 алкогольні напої не вживав і не вживає, про що й пояснив поліції. З огляду на зазначене, на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння відмовився, оскільки, підстав проводити такий огляд не було. Під час спілкування з поліцейськими позивач поводився ввічливо, з повагою, агресії не проявляв та не конфліктував. Попри заперечення ОСОБА_1 , інспектор поліції, склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 534351 від 13.08.2023 р. про те, що 13.08.2023 р., о 00 год 42 хв., м. Одеса вул. Середня, буд. 48/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA CAMRY днз НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився. На місці події з даним протоколом ОСОБА_2 не погодився, в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначив наступне: «Не рухався, авто було припарковане, інші пояснення надам в суді». В графі Підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності - Зі змістом не згоден. З метою спростування стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 звернувся до КНП ООМЦПЗ ООР для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Висновок) від 13.08.2023 року №001772 ОСОБА_1 - тверезий, ознак алкогольного сп`яніння не виявлено. Обставини щодо керування транспортним засобом встановлені в постанові Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.2023 року у справі №521/20657/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Під час розгляду цієї справи судом досліджені відеозаписи з нагрудних камер поліцейських щодо зазначеної події. Так, суд дійшов висновку, що з вказаних відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 має відношення до керування транспортним засобом Toyota Camry. На вказаних відеозаписах зафіксовані лише події складення адміністративних матеріалів по відношенню до позивача. Тому суд вважав, що події, які зафіксовані на відеозаписі не можуть служити належним доказом на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 13.08.2023 року, о 00 годині 42 хвилин. Серед іншого, суд звернув увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на те, що за кермом перебував саме ОСОБА_1 . Вказані обставини зазначають і особи, що надавали письмові пояснення по справі, а також усні, якій зафіксовані на відеозаписах. За таких обставин, суд закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, відносно позивача. Обставина, що позивач не керував транспортним засобом встановлена в постанові Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.2023 року у справі №521/20657/23 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому має преюдиційне значення для цієї справи. З огляду на вищевикладене в діях ОСОБА_1 відсутні порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Пунктом 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 18.09.2023 року №497 інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. На виконання застосованого стягнення Наказом Департаменту патрульної поліції «По особовому складу» від 06.10.2023 року №1347о/с відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» позивача звільнено зі служби в поліції. ОСОБА_1 вважає, що оскаржувані накази є необґрунтованими та безпідставними, зокрема, з наступних підстав: службове розслідування проведено у невстановленому порядку, оскільки не встановлено самостійно доведених фактів, які б підтверджували порушення позивачем службової дисципліни, що виключає можливість притягнення особи до дисциплінарної відповідальності; обставини, що слугували підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення та звільнення - не мають свого обґрунтованого підтвердження та не вказують у достовірний спосіб на протиправну поведінку позивача, яка може мати своїм наслідком звільнення зі служби в поліції у порядку дисциплінарного стягнення; обраний вид дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції, не відповідає критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України, щодо обґрунтованості та пропорційності та порядку застосування стягнень визначеного ч. 2 ст. 29 Статуту. Оскільки зазначені рішення є протиправними, то підлягають скасуванню. У цьому випадку похідними вимогами цієї позовної заяви є поновлення на службі та стягнення на його користь суми заробітної плати за час вимушеного прогулу.

27.10.2023 року відповідач подав докази на виконання ухвали суду про відкриття провадження у справі.

31.10.2023 року Департамент патрульної поліції подав суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та, зокрема, зазначив, що за результатами проведеного службового розслідування, дослідивши зібрані під час службового розслідування матеріали, встановлено, що 13.08.2023 лейтенант поліції ОСОБА_2 , який, як поліцейський, зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, допустив порушення службової дисципліни, що виразилось у керуванні транспортним засобом TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, при цьому від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що підтверджується складеним стосовно останнього протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 534351 за адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП. Висновком службового розслідування за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4, 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, з урахуванням підпункту 2 пункту 1 резолютивної частини наказу Національної поліції України від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, Дисциплінарна комісія вважала за доцільне застосувати до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0002430) дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції. Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У матеріалах справи наявне направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 13.08.2023, відповідно до якого, у водія виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду відмовився. Відтак, огляд позивача на стан алкогольного сп`яніння міг бути проведений лише протягом двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення та лише у присутності поліцейських. В іншому випадку огляд вважається недійсним. Однак, згідно з наданим позивачем висновком, а саме пунктом 7 вказаного висновку, дата і точний час огляду 13.08.2023 о 10 год 05 хв. При цьому, направлення на огляд позивача з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з позначкою про відмову від проходження огляду, складено 13.08.2023 о 03 год 05хв. Відповідно, якби позивач дійсно бажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та довести, що він є тверезим, то пройшов би огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у присутності поліцейських, або прослідував би в заклад охорони здоров`я на підставі вищезазначеного направлення, що, у свою чергу, відповідало би процедурі, встановленій законом. Враховуючи наведене, огляд на стан алкогольного сп`яніння, здійснений позивачем самостійно, через 7 годин з моменту складення направлення, без поліцейських, є недійсним, та немає жодної доказової сили. Верховний Суд у своїй постанові від 17.07.2019 у справі № 806/2555/17 зазначив, що помилковими є висновки судів, що сам по собі факт складення протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП, не свідчить про доведеність вини позивача у вчиненні дисциплінарного порушення. Підставою для притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності став саме дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у порушенні позивачем службової дисципліни, та, відповідно, доведенню підлягає вчинення позивачем дисциплінарного проступку, незалежно від результатів розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зібраними під час службового розслідування матеріалами підтверджується допущення позивачем негідної поведінки, що дискредитує звання поліцейського, а саме: керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, нехтування законними вимогами працівників поліції. Відповідно, посилання представника позивача на обставини, встановлені в постанові Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.2023 у справі № 521/20657/23, як на преюдиційні, є помилковим, оскільки у вказаній справі судом досліджувались обставини вчинення позивачем саме адміністративного правопорушення, а у справі №420/28493/23 доведенню підлягає вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Також 31.10.2023 року відповідачем подане клопотання, у якому він просить суд викликати у судове засідання та допитати в якості свідків інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції Тімановського Олександра Олександровича та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

08.11.2023 року представник позивача подала суду відповідь на відзив, у якій наполягала на задоволенні позовних вимог, та, зокрема, зазначила, що інспектори ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у відповідності до вимог Інструкції №1026 мали б здійснювати безперервну відеофіксацію з моменту початку виконання службових обов`язків, тобто відразу після повідомлення про порушення ПДР. Наявний відеозапис мав би підтвердити факт керування автомобілем ОСОБА_1 , на який вказує відповідач. Однак, ані в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, ані в матеріалах службового розслідування немає неспростовних доказів того, що позивач рухався автомобілем. Не достатніми доказами в розумінні ст. 76 КАС України є пояснення представників ГО Лівий берег, оскільки, не містять інформації, яка могла б ідентифікувати автомобіль, в якому на момент події перебував позивач. Опис обставин події зводиться лише до зазначення марки транспортного засобу, без вказівки на модель та номерний знак. Посилання відповідача на беззаперечний обов`язок ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та довести, що він є тверезий в контексті обставин цієї справи є неспроможними, оскільки, не відповідають принципу законності та верховенства права. Сумнівними є пояснення патрульних поліцейських, з огляду на те, що останні є зацікавленими особами у притягненні діючого поліцейського до адміністративної відповідальності, у зв`язку з можливістю настання негативних дисциплінарних наслідків за закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, а також за порушення прав та інтересів ОСОБА_1 Однією з підстав звільнення позивача зі служби в поліції слугувало в порушенні вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, що виразилось в керуванні транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, при цьому від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Таким чином, ці ж обставини були предметом перевірки як і дисциплінарною комісією під час службового розслідування, так і місцевим судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Обставини, що позивач не керував транспортним засобом встановлені в постанові Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.2023 року у справі №521/20657/23 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, відеозаписів з портативних реєстраторів патрульних, пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , пояснень ОСОБА_1 та інших осіб зафіксованих на відеофайлах.

09.11.2023 року представник позивача адвокат Слободянюк В.О. подала суду заяву, у якій просить суд призначити проведення судового засідання 14.11.2023 року у справі №420/28493/23 за її участі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням її власних технічних засобів; клопотання задоволено ухвалою суду від 10.11.2023 року. В подальшому всі підготовчі та судові засідання були проведені в режимі відеоконференції на задоволення відповідних клопотань представників позивача та відповідача.

Підготовче засідання, призначене на 14.11.2023 року було перенесено на 22.12.2023 року у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді М.М.Аракелян.

23.11.2023 року відповідач подав суду заперечення на відповідь на відзив, у яких, зокрема, зазначив, що у висновку службового розслідування є посилання на відеозапис з портативного відеореєстратора № 474872, яким користувався старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , на якому (час 00:42:27) зафіксовано рух службового транспортного засобу поліцейських, після чого (час 00:42:45) видно, як поліцейські виходять зі службового транспортного засобу та попереду них стоїть транспортний засіб TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_2 , з увімкненою аварійною сигналізацією та світлом лампи гальм, що свідчить про те, що вказаний транспортний засіб було нещодавно зупинено. При цьому, при перегляді вказаного відеозапису вбачається, що водій на контакт з поліцейськими не йде, закриває руками обличчя та відвертається, відмовляється представитись та надати документи, заперечує причетність до Національної поліції.

Підготовче засідання, призначене на 22.11.2022 року було відкладено на 12.12.2023 року у зв`язку із технічними несправностями обладнання в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду, про що складено відповідний акт.

Підготовче засідання, призначене на 12.12.2023 року було перенесено на 19.12.2023 року у зв`язку із тим, що представник відповідача через технічні проблеми не вийшов на відеозв`язок.

Підготовче засідання, призначене на 19.12.2023 року було перенесено на 16.01.2024 року у зв`язку із перебуванням судді ОСОБА_7 у відпустці.

Ухвалою суду від 16.01.2024 року закрите підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 23.01.2024 року; викликано у судове засідання 23.01.2024 року, свідків: інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції Тімановського Олександра Олександровича та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

У судовому засіданні 23.01.2024 року суд заслухав вступне слово представників позивача та відповідача, допитав свідків та оголосив перерву до 06.02.2024 року.

05.02.2024 року представник відповідача подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи відеодоказів, клопотання задоволено судом ухвалою від 07.03.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 06.02.2024 року після дослідження письмових оголошено перерву до 15.02.2024 року.

Судове засідання, призначене на 15.02.2024 року було відкладене на 07.03.2024 року на задоволення відповідного клопотання представника позивача.

У судовому засіданні 07.03.2024 року суд почав дослідження відеодоказів та оголосив перерву до 19.03.2024 року.

Судове засідання, призначене на 19.03.2024 року було перенесено на 26.03.2024 року у зв`язку із оголошенням у м.Одесі та Одеської області повітряної тривоги.

Судове засідання, призначене на 26.03.2024 року було відкладено на 11.04.2024 року у зв`язку із неявкою представника позивача.

У судовому засіданні 11.04.2024 року після дослідження відеодоказів та закінчення офіційного з`ясування обставин у справі та перевірку їх доказами оголошено перерву до 24.04.2024 року для підготовки сторін до судових дебатів.

У судовому засіданні 24.04.2024 року після заслуховування промов представників позивача та відповідача у судових дебатах, видалення до нарадчої кімнати судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово та промови у судових дебатах представників учасників справи, показання свідків, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на посаді інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції.

13.08.2023 року старшим лейтенантом поліції Тімановським О.О. відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №534351 за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (т.1,а.с.31.)

У протоколі зазначено, що 13.08.2023 року, 00.42год.. в м.Одесі, вул. Середня, 48/1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. У графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено «не рухався,авто було припарковане, інші пояснення надам у суді».

14.08.2023 року старші інспектори відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції Зелевський О. та лейтенант поліції ОСОБА_8 подали начальнику УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції рапорт, у якому зазначили, що 13.08.2023 о 00.30 за адресою: м. Одеса, вул. Середня, 48/1, нарядом «ОКЕАН-201» за порушення комендантської години було зупинено транспортний засіб TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_9 , який знаходився поза службою. В ході спілкування з ОСОБА_10 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку лейтенант поліції ОСОБА_2 відмовився. На ОСОБА_9 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №534351 за ч.1 ст.130 КУпАП (т.1,а.с.93).

14.08.2023 року начальник УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції подав начальнику Департаменту патрульної поліції доповідну записку про можливе порушення службової дисципліни ОСОБА_1 , у якій навів обставини, зазначені у вищезазначеному рапорті (т.1, а.с.86).

Наказом Департаменту патрульної поліції №1633 від 14.08.2023 року «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» відповідно до ч.ч. 1-4 ст.14, ч. 1 та 2 ст.15, ст. 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», ст.70 ЗУ «Про Національну поліцію», пункту 1, пункту 4 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, пунктів 2,3 розділу І Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, з своєчасного, повного і об`єктивного з`ясування причин та обставин можливого вчинення дисциплінарного проступку, які призвели до складення стосовно інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 , протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №534351 за ч.1 ст.130 КУпАП , вирішено призначити службове розслідування у формі письмового провадження, утворити дисциплінарну комісію (т.1, а.с.81).

ОСОБА_1 ознайомлений із наказом 16.08.2024 року (т.1, а.с.84).

16.08.2023 року до УПП в Одеській області ДПП з Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України надійшло подання про усунення виявлених недоліків та вжиття відповідних заходів реагування з приводу події, яка відбулася за участю лейтенанта поліції ОСОБА_9 , у якому зазначено про доцільність призначення службового розслідування за вищевказаною подією (т.1, а.с.88-89).

За результатами службового розслідування складено висновок службового розслідування від 28.08.2023 року, який затверджено начальником Департаменту патрульної поліції (т.1, а.с.161-185).

Так, у висновку, зокрема, зазначено, що опитані під час службового розслідування інспектори взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_4 та старший лейтенант поліції ОСОБА_3 вказали, що ними було здійснено зупинку транспортного засобу TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_2 . Через деякий час після спілкування з водієм вказаного транспортного засобу, було встановлено, що водієм є позивач, та йому було повідомлено, що в нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння і запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер. Згідно з дослідженим під час проведення службового розслідування протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 534351, 13.08.2023 о 00.42 за адресою: м. Одеса, вул. Середня буд. 48/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів. Вказаний водій від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність частиною першою статті 130 КУпАП. Переглядом відеозапису з портативного відеореєстратора № 474872 у проміжку часу з 00.42.21 по 00.43.07, яким користувався старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , зафіксовано, що водій транспортного засобу TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_2 , здійснив рух заднім ходом. Надалі переглядом відеозаписів встановлено, що наряд «ОКЕАН-201» повідомив водію причину зупинки та попросив надати документи для встановлення особи останнього, проте водій закриваючи обличчя руками відмовлявся надати документи, посилаючись на те, що у нього їх при собі немає.

Опитаний під час службового опитування ОСОБА_1 пояснив, що 13.08.2023 перебував у припаркованому транспортному засобі TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_2 , який належить дружині ОСОБА_11 . Транспортний засіб було припарковано без порушень ПДР біля будинку 48/1 по вул. Середня. Приблизно о 00.50 позаду транспортного засобу, в якому перебував, зупинився транспортний засіб патрульної поліції з увімкненими маячками червоного та синього кольору. Підійшов поліцейський, в подальшому було встановлено, що це старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , який почав стверджувати, що ОСОБА_2 рухався на транспортному засобі TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив комендантську годину та запропонував пред`явити документи. Старшому лейтенанту поліції ОСОБА_12 було повідомлено, що він помиляється, оскільки транспортний засіб був припаркований та не рухався, тому пред`являти документи не потрібно, оскільки нічого порушено не було, також попросив надати відеодокази, на яких зафіксовано рух на транспортному засобі TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_2 , проте старший лейтенант поліції ОСОБА_4 не надав жодного відео, а продовжував наполягати на пред`явленні документів та стверджувати, що вказаний транспортний засіб рухався. Опитуваний зазначив, що повідомив старшому лейтенанту поліцій ОСОБА_12 що руху на транспортному засобі не було, а він просто сидів в машині, оскільки був намір спати в транспортному засобі, проте дана інформація не була прийнята до уваги. В подальшому поліцейським було перевірено транспортний засіб в ІПНП та встановлено, що транспортний засіб належить жінці опитуваного, після чого на місце події було викликано командира роти та заступника командира батальйону, які також повідомили, що необхідно надати документи для перевірки. Після тривалого спілкування старшому лейтенанту поліції ОСОБА_12 було надано документи для перевірки, який отримавши документи повідомив, що виявив ознаки алкогольного сп`яніння, зазначене було заперечено. Опитуваний зазначив, що був дуже обурений та відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки дії старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 були незаконними та принциповими. Старший лейтенант поліції ОСОБА_4 напевно образився, оскільки документи не було надано йому відразу. Після чого було складено протокол про Адміністративне правопорушення серії ААД № 534351 за частиною першою статті 130 КУпАП, копію вказаного протоколу було отримано. Опитуваний зазначив, що був тверезий, алкоголь не вживав протягом доби, та прийняв рішення звернутися самостійно до закладу охорони здоров`я за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, а саме до Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської Обласної ради для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, після проходження огляду було отримано висновок № 001772 в якому було вказано, що результат огляду «Тверезий». Опитуваний додав, що якщо він порушив комендантську годину, то чому на нього не було складено відповідних матеріалів за вказане порушення. Комендантську годину не порушував. До свого письмового пояснення лейтенант поліції ОСОБА_2 додав копію висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.08.2023 № 001772. Відповідно до вказаного висновку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для підтвердження своєї особи пред`явив посвідчення водія НОМЕР_3 , за заявою (у зв`язку з конфліктом з працівниками поліції) пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння 13.08.2023 о 10.05 та відповідно до висновку ОСОБА_2 «тверезий».

У висновку зазначено, що Дисциплінарна комісія під час службового розслідування не дає правову оцінку можливого вчинення адміністративного правопорушення, скоєного лейтенантом поліції ОСОБА_10 , а надає правову оцінку обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку (т.1, а.с.101-103).

За Висновком службового розслідування дисциплінарна комісія виснувала, зокрема:

службове розслідування з метою своєчасного, повного і об`єктивного з`ясування причин та обставин можливого вчинення дисциплінарного проступку, які призвели до складення стосовно інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 534351 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що стало відомо з рапорту (реєстр. № ВН 17800/41/13/03/23 від 14.08.2023) окремих працівників відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП, завершити (пункт 1 висновків);

за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4, 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, з урахуванням підпункту 2 пункту 1 резолютивної частини наказу Національної поліції України від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, застосувати до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0002430) дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції (пункт 3 висновків).

Наказом Департаменту патрульної поліції №497 від 18.09.2023 року «Про застосування до працівника УПП в Одеській області ДПП дисциплінарного стягнення» (т.1, а.с.186-187), зокрема:

1.За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4, 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, з урахуванням підпункту 2 пункту 1 резолютивної частини наказу Національної поліції України від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, застосувати до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0002430) дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

3. Начальнику УПП в Одеській області ДПП підполковнику поліції Хмаруку Д, відповідно до статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України оголосити підпорядкованому особовому складу наказ та забезпечити особисте ознайомлення з ним поліцейських, які притягуються до відповідальності, під підпис.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 06.10.2023 року №1347о/с «По особовому складу» лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області з 06.10.2023 року звільнено зі служби в поліції на підставі п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» (т.1,а.с.24).

Судом також встановлено,що:

- відповідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.08.2023 № 001772 (складений 13.08.2023 року о10год. 05хвил.) ОСОБА_1 тверезий, ознак алкогольного сп`яніння не виявлено (т.1,а.с.36);

- постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.2023 року у справі №521/20657/23 закрито провадження відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (т.1,а.с.32-35).

Вважаючи вищезазначені накази протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадянам, згідно ст. 43 Конституції України, гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580).

Згідно ст. 3 Закону №580 у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №580 поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені та законами України.

Згідно ч.3 ст.11 ЗУ «Про національну поліцію» рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Стаття 18 Закону №580 регламентує основні обов`язки поліцейських, серед яких, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1 ст.64 Закону №580 особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

За приписами ч. 1, 2 ст.19 Закону №580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження регламентується нормами Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» №2337-VIII від 15.03.2018 (далі - Дисциплінарний статут).

Так, службова дисципліна, в розумінні Дисциплінарного статуту, є дотриманням поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з п.п.1,2,6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Згідно п.5.2 посадової інструкції інспектора роти №1 батальйону №1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції №5112 від 13.11.2018 року у разі вчинення протиправних діянь поліцейський несе юридичну відповідальність відповідно до законодавства (т.1, а.с.140-144).

В свою чергу дисциплінарним проступком згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту).

Нормами ч. 3 передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.

Суд зазначає, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає виключно у разі вчинення саме ним дисциплінарного проступку, тобто у разі невиконання чи неналежного виконання саме ним службових обов`язків, зокрема порушення Присяги поліцейського.

Верховний Суд у постанові від 20.06.2018 у справі №813/4074/16 зазначив, що зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, можна зробити висновок що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до пунктів 7, 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху (розділ ІІ «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів»), затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 13.08.2023 року під час затримки транспортного засобу відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 Правил дорожнього руху.

Під час розгляду справи судом з показань свідків ОСОБА_4 (який 13.08.2023 року склав протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача) та

ОСОБА_3 та перегляду відеодоказів встановлено, що ОСОБА_1 під час спілкування з цими поліцейськими не відчинив відразу двері автомобіля, в якому знаходився, ховав обличчя, на запитання поліцейських зазначив, що у нього відсутній телефон та документи, відмовлявся повідомити своє прізвище, ім`я та по-батькові; надав поліцейським документи лише приблизно об 3.00 години після спілкування із своїм безпосереднім керівником.

У постанові від 07.10.2020 у справі № 520/10268/19 Верховний Суд зазначив, що позивач, всупереч пункту 2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від виконання законних вимог поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння, що, безсумнівно, принижує високе звання поліцейського, яке мав скаржник, викликає сумнів у високих моральних якостях і самосвідомості його як поліцейського. Суд уважає, що з точки зору стороннього розсудливого спостерігача наведені обставини можуть свідчити про недодержання вимоги щодо необхідності з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні громадського порядку.

За переконанням суду дисциплінарна комісія встановила всі обставини та події та довела порушення службової дисципліни у вигляді порушення Присяги поліцейського.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально-ділові якості, суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Позивач не заперечує, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння після пропозиції поліцейських, натомість, пройшов медичний огляд тільки через декілька годин, тобто після спливу двох годин з моменту встановлення підстав для здійснення такого огляду.

Виявлені та зафіксовані в матеріалах службового розслідування порушення службової дисципліни позивачем в суді не спростовані, а його аргументи не підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд зазначає, що висновок щодо результатів медичного огляду від 13.08.2023 року №001772 (складений 13.08.2023 року о10год. 05хвил.) відповідно до якого ОСОБА_1 тверезий, ознак алкогольного сп`яніння не виявлено та постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.2023 року у справі №521/20657/23, якою закрито провадження відносно позивача у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення не спростовують факту порушення позивачем службової дисципліни.

Суд звертає увагу на те, що не може спиратися на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 13.09.2023 року як на доказ того, що позивачем не було вчинено дисциплінарного проступку, встановленого у ході службового розслідування.

Відповідно до ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Дії позивача щодо порушення Присяги працівника поліції, ст.1 Дисциплінарного статуту, описані у висновку службового розслідування, ним не спростовані. Постанова районного суду стосується лише окреслених ч.6 ст.78 КАС України обставин, яке не спроможні мати преюдиціальне значення для розгляду даної адміністративної справи.

Суд констатує, що постанова районного суду у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 лишн фіксує недоведеність обставини керування ТЗ саме позивачем, проте не вказує на особу, яка перебувала за кермом цього ТЗ до події складення адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 .

Жодних пояснень та доказів у зв`язку із цим ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення не навів.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Позивач не переконав суд у тому, що його поведінка під час затримання транспортного засобу, який за фактичними обставинами був під керуванням саме ним, свідчила про добросовісне та щире бажання довести свою непричетність до вчинення дисциплінарного проступку.

З урахуванням викладеного суд зазначає, що відповідачем не порушено процедуру проведення службового розслідування, застосування дисциплінарного стягнення до позивача, враховано всі істотні обставини справи, отже позовні вимоги про визнання протиправним пункту 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 18.09.2023 року №497 в частині притягнення інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції задоволенню не підлягають.

Щодо обрання виду дисциплінарного стягнення, застосованого до позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.8 ст.19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до службових обов`язків.

У рішеннях по справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Вивчивши аргументи позивача щодо необґрунтованості застосування до нього дисциплінарного стягнення (звільнення) за вчинення виявленого проступку, суд виходить з того, що відповідно до приписів Дисциплінарного статуту підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення.

При цьому, Дисциплінарний статут не визначає конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості, що в свою чергу наділяє уповноважену особу певною дискрецією у визначенні виду стягнення за його суворістю в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку.

Така позиція викладена Верховним Судом в постанові від 09 грудня 2020 року по справі № 804/3564/17 та постанові від 10 квітня 2019 року по справі № 813/3020/16.

Суд вважає, що характер та обставини вчиненого правопорушення були враховані при вирішенні питання обрання виду дисциплінарного стягнення та, відповідно, обґрунтованим та пропорційним заходом є накладення стягнення у вигляді звільнення, адже факт порушення позивачем п.2.5 Правил дорожнього руху в частині відмови у проходженні медичного огляду є встановленим в ході службового розслідування та не спростований постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 13.09.2023 року.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони

Судом встановлено, що при обранні виду дисциплінарного стягнення відповідачем враховано всі обставини щодо особи позивача (зокрема те, що раніше ОСОБА_1 вже притягався до дисциплінарної відповідальності - згідно з наказом Департаменту патрульної поліції від 13.07.2022 року №408 до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність), застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним.

Решта доводів позивача висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. З урахуванням наведеного, суд вважає, що дії відповідача щодо проведення службового розслідування відносно позивача були вчинені з дотриманням вимог чинного законодавства, вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку доведена належними та допустимими доказами, сформований в результаті розслідування висновок про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є обґрунтованим, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним із вчиненим проступком, відповідає вимогам обґрунтованості та пропорційності.

Також не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції «По особовому складу» від 06.10.2023 року №1347о/с в частині звільнення позивача зі служби, оскільки він прийнятий на підставі вищезазначеного наказу, протиправність якого не підтверджена за результатами розгляду справи (тобто цей наказ має похідний характер від застосування дисциплінарного стягнення).

Згідно з п.23 ч.1 ст.4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Оскільки позовні вимоги про поновлення на роботі та стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, є похідними від вимог про визнання протиправним та скасування наказу №1347о/с від 06.10.2023 року, вони також не підлягають задоволенню.

Аналогічним чином решта позовних вимог позивача щодо стягнення компенсації 1303,91грн, які сплачено позивачем для відшкодування вартості предметів однострою також не підлягають задоволенню.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що у позові ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

В даній справі підстави для розподілу судових витрат між сторонами відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (; адреса: вул.Федора Ернста, буд.3,м.Київ, 03048) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 06 травня 2024 року.

Суддя М.М. Аракелян

.