Справа № 280/8485/23
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань заміни боржника у виконавчому листі

08 травня 2024 рокуСправа № 280/8485/23
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., за участю секретаря судового засідання Шаповалової А.С., розглянувши заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про заміну боржника у виконавчому листі у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області,

Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст заяви.

20.03.2024 до суду надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про заміну боржника у виконавчому листі (вх.№20413), у якому представник пенсійного органу просить замінити боржника у виконавчому листі, виданому на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.12.2023 у справі № 280/8485/23 з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням суду зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.07.2023 про призначення їй пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та прийняти рішення по суті заяви з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні. Померлий годувальник ОСОБА_2 , чоловік позивача, за життя отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Архівна пенсійна справа померлого годувальника перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області і призначатись позивачу пенсія по втраті годувальника відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» має Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

ІІ. Виклад заперечень відповідача та інші заяви, які надійшли до суду.

02.05.2024 надійшла заява ОСОБА_1 (вх.№21230) про проведення судового засідання за відсутності позивача.

III. Процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу передачі судової справи від 29.04.2024 заяву передано на розгляд раніше визначеному складу суду, головуючому судді Мінаєвій К.В.

Ухвалою від 29.04.2024 суд прийняв до розгляду вказану заяву та призначив судове засідання для її розгляду на 08.05.2024 о 09:30.

Заявник та учасники справи про дату, час та місце розгляду заяви належним чином повідомлені, у судове засідання не прибули.

За приписами частини другої статті 379 КАС України суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Учасники справи про дату, час й місце судового засідання повідомлені належним чином, тому, враховуючи положення частини четвертої статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.12.2023 у справі №280/8485/23 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а саме:

визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21.07.2023 № 2000-0302-9/99469 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.07.2023 про призначення їй пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та прийняти рішення по суті заяви з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні;

у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 25.01.2024.

Станом на 08.05.2024 за указаним рішенням виконавчий лист не видано.

Враховуючи те, що пенсійна справа померлого годувальника ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, заявник просить замінити боржника у виконавчому провадженні з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

За приписами статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною п`ятою статті 15 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від право попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

З наведеного вбачається, що замінити сторону у виконавчому провадженні можливо лише у разі вибуття стягувача з одночасною заміною вибувшої сторони на її правонаступника.

Правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 у справі № 2а-23895/09/1270.

У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

При цьому можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

При визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.

У разі ж відсутності правонаступників суд повинен залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить ухвалення рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У разі зменшення обсягу компетенції суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другий відповідач суд залучає іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.

Отже, підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із суб`єктом владних повноважень. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 11.10.2019 по справі № 812/1408/16.

VI. Висновки суду.

Судом встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.12.2023 у справі № 280/8485/23, яке набрало законної сили 25.01.2024:

визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21.07.2023 № 2000-0302-9/99469 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.07.2023 про призначення їй пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та прийняти рішення по суті заяви з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Станом на 08.05.2024 за указаним рішенням виконавчий лист не видано, відповідно виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду по справі № 280/8485/23 не відкрито.

Слід зазначити, що застосовуючи такий спосіб захисту порушеного права позивачки як «зобов`язання повторно розглянути заяву та прийняти рішення по суті заяви з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні», суд керувався тим, що повноваження щодо призначення пільгової пенсії особі відноситься до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України, а тому суд не може втручатися в його дискреційні повноваження та визначати період, який слід враховувати при обчисленні пенсії позивачу.

У постанові від 26.09.2023 у справі № 420/5833/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зауважив, що дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує останнього вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. Натомість, застосування такого способу захисту прав, свобод та інтересів позивача як зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення, є правильним тоді, коли останній розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким відмовив у його задоволенні.

Так, при ухваленні відповідного рішення від 25.12.2023 суд дійшов висновку, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення. Якщо ж таким суб`єктом владних повноважень на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт владних повноважень дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати його прийняти рішення з урахуванням оцінки суду.

Тобто, позовні вимоги судом вирішено з викладенням відповідних мотивів.

Враховуючи зазначене, безпідставними є доводи заявник про те, що оскільки архівна пенсійна справа померлого годувальника перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області і призначатись позивачу пенсія по втраті годувальника відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» має Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, оскільки саме суб`єкт владних повноважень, рішення якого суд визнав протиправним та скасував (рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21.07.2023 № 2000-0302-9/99469), повинен потворно розглянути заяву позивачки та прийняти рішення з урахуванням оцінки суду.

Суд наголошує, що задоволення заяви про заміну боржника у виконавчому листі з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області фактично призведе до зміни суті резолютивної частини зазначеного рішення суду, що є порушенням норм процесуального права.

Водночас у випадку незгоди із рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.12.2023 у частині вирішення позовних вимог про зобов`язання вчинити певні дії, відповідач (заявник, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області) мав право подати апеляційну скаргу на вказане рішення суду, а не звертатися до суду у порядку статті 379 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно з частиною четвертою статті 379 КАС України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного вище, судом не встановлено необхідності заміни боржника у виконавчому листі, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення відповідної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 256, 379 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про заміну боржника у виконавчому листі у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Копію ухвали направити заявнику та учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі.

Ухвала виготовлена у повному обсязі та підписана 08.05.2024.

Суддя К.В.Мінаєва