Справа № 460/21897/23
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2024-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

за результатами вирішення заяви про відвід

03 травня 2024 року Р і в н е №460/21897/23

Рівненський окружний адміністративний суд в складі судді Н.С. Гудими, розглянувши в письмовому провадженні письмову заяву про відвід у адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , згідно з яким позивач, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 10.10.2023, просить:

1. Визнати протиправними дії щодо надання відповіддю від 05.05.2023 за №501/26/266 не повної інформації на запит від 08.04.2023 наданого у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI.

2. Зобов`язати надати достовірну точну та повну інформацію на запит від 08.04.2023 з урахуванням норм Закону України «Про доступ до публічної інформації від 13.01.2011 №2939-VI.

3. Визнати протиправними дії щодо надання відповіддю від 19.05.2023 за №501/26/302 не повної інформації на запит від 13.05.2023 наданого у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI.

4. Визнати протиправними дії щодо надання відповіддю від 01.06.2023 за №501/26/331 не повної інформації на запит від 13.05.2023 наданого у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI.

5. Зобов`язати надати достовірну точну та повну інформацію на запит від 13.05.2023 з урахуванням норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI.

6. Визнати протиправними дії щодо надання відповіддю від 05.06.2023 за №501/26/338 не повної інформації на запит від 26.05.2023 наданого у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 No2939-VI.

7. Зобов`язати надати достовірну точну та повну інформацію на запит від 26.05.2023 з урахуванням норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI.

8. Визнати протиправними дії щодо надання відповіддю від 04.05.2023 за №501/26/267 не повної інформації на пункт 1-3 запиту від 07.04.2023 наданого у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI.

9. Зобов`язати надати достовірну точну та повну інформацію на пункт 1-3 запиту від 07.04.2023 з урахуванням норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI.

10. Визнати протиправними дії щодо надання відповіддю від 19.05.2023 за №501/26/303 не повної інформації на запит від 11.05.2023 наданого у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI.

11. Визнати протиправними дії щодо надання відповіддю від 01.06.2023 за №501/26/332 не повної інформації на запит від 11.05.2023 наданого у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 N62939-VI.

12. Зобов`язати надати достовірну точну та повну інформацію на запит від 11.05.2023 з урахуванням норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI.

13. Визнати протиправними дії щодо надання відповіддю від 05.06.2023 за №501/26/337 не повної інформації на запит від 29.05.2023 наданого у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI.

14. Зобов`язати надати достовірну точну та повну інформацію на запит від 29.05.2023 з урахуванням норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI.

15. Визнати протиправними дії щодо відмови відповіддю від 19.07.2023 за №501/26/403 у наданні інформації на пункт 5 запиту від 29.06.2023 наданого у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI.

16. Визнати протиправними дії щодо недотримання вимог встановлених ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI відповіддю від 19.07.2023 за №501/26/403 на пункт 5 запиту від 29.06.2023.

17. Зобов`язати надати достовірну точну та повну інформацію на пункт 5 запиту від 29.06.2023 з урахуванням норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI.

18. Визнати протиправними дії щодо недотримання встановленого терміну розгляду звернення від 07.04.2023 наданого у відповідності до норм Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР.

19. Визнати протиправними дії щодо недотримання встановленого терміну розгляду звернення від 08.09.2023 наданого у відповідності до норм Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 Ne393/96-BP.

20. Визнати протиправними дії щодо не надання відповіді на звернення від 08.09.2023 наданого у відповідності до норм Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-BP.

21. Зобов`язати надати відповідь на звернення від 08.09.2023 наданого у відповідності до норм Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР.

22. Визнати протиправними дії щодо відмови відповіддю від 15.08.2023 за №6501/25/1587 у наданні інформації на запит від 02.08.2023 наданого у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI.

23. Визнати протиправними дії щодо недотримання вимог встановлених ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" 13.01.2011 №2939-VI відповіддю від 15.08.2023 за №501/25/1587 на запит від 02.08.2023.

24. Зобов`язати надати достовірну точну та повну інформацію на запит від 02.08.2023 з урахуванням норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI.

25. Визнати протиправними дії щодо надання неповної, недостовірної та неточної інформації на запит від 18.09.2023, наданий у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI;

26.Зобов`язати надати достовірну, точну та повну інформацію на запит від 18.09.2023 з урахуванням норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI.

27.Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Ухвалою суду від 27.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 13.10.2023 прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог від 10.10.2023.

Ухвалою суду від 27.10.2023 в порядку ч.13 ст.171 КАС України залишено позовну заяву без руху та надано позивачу 5-денний строк з дня одержання цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: документа про сплату судового збору у розмірі 11809,60 грн. або документів, які підтверджують наявність підстав для звільнення від сплати судового збору відповідно до вимог закону.

За наслідками розгляду поданого 31.10.2023 клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, ухвалою від 01.11.2023 суд постановив відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору в сумі 11809,60 грн. за подання цього позову до ухвалення судового рішення у справі та продовжити розгляд справи №460/21897/23.

07.11.2023 на адресу суду надійшла заява (клопотання) позивача, в якій останній просив надати доступ до правосуддя, звільнити від сплати судового збору.

Ухвалою суду від 10.11.2023 заяву позивача від 07.11.2023 повернуто заявнику з підстав, визначених ч.2 ст.167 КАС України.

30.11.2023 на адресу суду від Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшов запит щодо витребування справи №460/21897/23 для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 у цій справі.

Ухвалою суду від 04.12.2023 провадження у справі зупинено до перегляду Восьмим апеляційним адміністративним судом ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 10.11.2023 в порядку апеляційного провадження.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено та ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10.11.2023 скасовано. У вказаній постанові колегія суддів дійшла висновку щодо передчасності висновку суду першої інстанції про повернення клопотання позивача від 06.11.2023 про звільнення від сплати судового збору без розгляду, оскільки його клопотання від 30.10.2023 про звільнення від сплати судового збору фактично не було вирішене судом.

03.04.2024 адміністративна справа №460/21897/23 повернулася на адресу Рівненського окружного адміністративного суду із суду апеляційної інстанції та ухвалою суду від 10.04.2024 провадження у справі поновлено.

Після повернення адміністративної справи з суду апеляційної інстанції, суд повернувся до розгляду питання про звільнення позивача від сплати судового збору та відповідності поданого позову вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

Так, ухвалою суду від 10.04.2024 суд залишив позовну заяву без руху з підстав, визначених ч.13 ст.171 КАС України, та надав позивачу 5-денний строк з дня одержання ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду документа про сплату судового збору у розмірі 11809,60 грн. або документів, які підтверджують наявність підстав для звільнення від сплати судового збору відповідно до вимог закону. При цьому, судом зауважено, що довідки ГУ ПФУ в Рівненській області про суму виплаченої пенсії за 2022 рік не достатньо для встановлення реального майнового стану позивача та фактичного розміру його доходів за минулий рік, оскільки у вказаний період позивач не був позбавлений можливості отримувати доходи з інших джерел, окрім як отримання пенсії.

22.04.2024 на адресу суду від позивача надійшла заява, якою останній просив звільнити його від сплати судового збору, у зв`язку з тим, що: 1) розмір судового збору перевищує 5% його річного доходу за попередній рік, 2) позивач має дві дитини віком до 14 років, 3) позивач є членом багатодітної сім`ї, 4) предметом позову є захист соціальних та трудових прав, 5) позивач є учасником бойових дій, пенсіонером, звільненим за станом здоров`я.

За результатами її розгляду ухвалою суду від 25.05.2024 відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору та продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду документа про сплату судового збору.

03.05.2024 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Гудими Н.С. та передачу справи на повторний розподіл автоматизованої системи документообігу суду для відсутності сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді для надання стороні достатніх гарантій для виключення будь-якого сумніву з цього приводу.

На обґрунтування вказаної заяви, з посиланням на положення п.4 ч.1 статті 36 КАС України, позивач зазначає, що заява про відвід судді Гудими Н.С. подана ним у зв`язку з ухваленням суддею незаконного рішення у цій справі та за відсутності довіри позивача у цій справі. Вказує, що судом чиниться опір з надуманими обмеженнями та перепонами у доступі позивача до правосуддя з надмірним формальним підходом при вирішенні питання щодо повторного прийняття позовної заяви з порушенням права на справедливий судовий захист. Зазначає, що судом здійснюється безпідставне затягування та неприйняття рішення суду, істотне порушення норм процесуального права у цій справі, що унеможливлює реалізацію прав позивача, призводить до зниження довіри до судді Гудима Н.С. , яка цілеспрямовано перешкоджає та позбавляє позивача справедливого судового захисту, яке гарантоване позивачу Конституцією та законами України.

При цьому, стверджує, що підставою для відводу згідно з ч.1 ст. 36 КАС України, не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді, участь судді у розгляді справи унеможливлюється за наявності в учасника судового розгляду будь-яких сумнівів щодо його неупередженості.

Вирішуючи заяву позивача про відвід судді, суд керується і входить з такого.

Відповідно до вимог ст.39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи (ч.2 ст. 39 КАС України).

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу (ч.3 ст.39 КАС України).

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За правилами частин 11, 12 ст.40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

З огляду на вказані норми, суд дійшов висновку про розгляд заяви про відвід судді в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву про відвід судді Гудими Н.С. та перевіривши доводи позивача щодо наявності підстав для відводу судді, суд вважає вказану заяву невмотивованою, безпідставною та необґрунтованою, з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 36, 37 КАС України.

Так, в силу вимог ч.1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

За змістом заяви ОСОБА_1 про відвід судді Гудими Н.С., вона ґрунтується на положеннях пункту 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зазначена підстава для відводу є оціночною і має бути підтверджена доказами учасником справи, який заявляє відвід.

При вирішенні заяви про відвід судді суд враховує відповідну практику Європейського суду з прав людини щодо гарантування права на справедливий суд, зокрема висновок про те, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Зокрема, розуміння понять незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою. З суб`єктивної точки зору суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання. Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При цьому, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених належними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 у справі №800/592/17, від 01.10.2018 у справі №9901/673/18, Верховним Судом в ухвалах від 24.01.2023 у справі №826/9693/13-а, від 11.07.2023 у справі №200/5179/22 та від 10.08.2023 у справі №990/151/23.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово в ухвалах від 29.11.2023 у справі № 990/222/23, від 31.01.2024 у справі № 990/15/24 зазначала, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості заявник повинен довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних складових неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про особисте переконання та поведінку конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід судді свідчить, що доводи позивача ґрунтуються на суб`єктивних припущеннях заявника про упередженість судді під час розгляду даної справи. Жодних доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості або об`єктивності при розгляді справи, позивачем суду не надано і з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не встановлено. Жодних обставин тому, що суддя не є вільним від стороннього впливу чи будь-якого втручання у судовий розгляд справи, у заяві про відвід також не наведено.

Таким чином, зазначені в обґрунтування заяви про відвід судді у даній справі доводи і аргументи не підтверджують наявності обов`язкових підстав відводу, встановлених чинним процесуальним законодавством, та не вказують на наявність обставин, які викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Щодо аргументів позивача про неможливість розгляду вказаної справи суддею Гудимою Н.С. після скасування в апеляційному порядку ухвали від 10.11.2023 про повернення заяви без розгляду, суд оцінює такі критично та відхиляє їх як безпідставні і необґрунтовані.

Так, статтею 37 КАС України визначено випадки недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи.

Зокрема, за правилами ч.1 ст.37 КАС України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

Аналіз вказаної норми свідчить на користь того висновку, що наслідки, визначені нею, застосовні лише у випадках, коли на розгляд раніше визначеному складу суду надійшла справа, у якій цим самим складом суду ухвалено рішення по суті спору або постановлена ухвала про закриття провадження у справі.

Таким чином, в усіх інших випадках скасування процесуальних рішень суду першої інстанції, зокрема, ухвали про залишення позовної заяви без розгляду, наслідки, визначені частиною 1 ст. 37 КАС України, не застосовуються.

У зв`язку з цим, суд звертає увагу, що в даному випадку продовження розгляду справи суддею Гудимою Н.С. після скасування прийнятої нею раніше ухвали про повернення заяви без розгляду не є повторною участю судді у розгляді справи в розумінні ст.37 КАС України, позаяк це не є новим розглядом справи у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

Крім того, суд зауважує, що у відповідності з положеннями ч.4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Натомість, фактично доводи заявника свідчать про незгоду позивача з процесуальним рішеннями судді, а саме у зв`язку з незадоволенням клопотань позивача про звільнення від сплати судового збору, що у відповідності до положень ч.4 ст.36 КАС України, не є і не може бути визнано обґрунтованою підставою для відводу.

Здійснюючи оцінку балансу ризиків між обставинами повідомленими заявником у заяві про відвід та дотриманням фундаментальних принципів здійснення правосуддя, суд виходить з того, що право на справедливий суд насамперед повинне забезпечуватись безсторонністю судді.

Суд звертає увагу, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, для запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Однак, зазначене не свідчить про те, що учасники мають право на зловживання правом на відвід судді та свавільно його заявляти. На переконання суду, кожен випадок відводу з підстав, які є завідомо безпідставними, може бути розцінений як зловживання процесуальними права. Так, зокрема, відвід є завідомо безпідставним, якщо він мотивований підставою, яка в силу прямої вказівки закону виключає можливість учасникам заявити такий відвід (ч.4 ст.36 КАС України).

При цьому, твердження позивача у заяві, що "судом чиниться опір з надуманими обмеженнями та перепонами у доступі позивача до правосуддя з надмірним формальним підходом" суд оцінює критично, позаяк такими "перепонами" (сплата судового збору за подання позовної заяви) є вимоги чинного законодавства, які, в жодному разі, не можуть розцінюватися як обмеження у доступі до правосуддя.

З огляду на викладене, зазначені обставини в обґрунтування заяви про відвід не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами та не свідчать про наявність обґрунтованого сумніву щодо неупередженості та об`єктивності судді Рівненського окружного адміністративного суду Гудими Н.С. у вирішенні даної адміністративної справи, а тому суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

За правилами ч.4 ст.40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись статтями 36-40, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Н.С. Гудими необґрунтованою та передати справу №460/21897/23 для вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу і підлягає визначенню у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.С. Гудима