Справа № 766/9023/23
Суддя: Майдан С. І.
Дата ухвалення: 2024-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/9023/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.

при секретарі Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського роти № 1 батальйону № 1 УПП в Миколаївської області, старшого лейтенанта поліції Прочухана Д.О. серії БАД № 545929 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення стягнення у вигляді штрафу 340 грн, провадження по справі закрити. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 11.07.2023 року інспектором роти № 1 батальйону № 1 УПП в Миколаївської області, старшим лейтенантом поліції Прочуханом Д.О. винесено постанову серії БАД № 545929 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Вказану постанову позивач отримав 11.10.2023 року на електронну пошту. Позивач зазначає, що розгляд справи в обов`язковому порядку здійснюється за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Проте, позивач не був належним чином повідомлений про розгляд оскаржуваної постанови, відповідачем не надано доказів направлення позивачу запрошення для участі при розгляді справи, а тому постанова винесена без належного повідомлення позивача, та після її складання не була направлена позивачу для відома. Крім того, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП зокрема, в ній не в повному обсязі викладено суть адміністративного правопроушення, яка б відповідала диспозиції ч. 1 ст.122 КУпАП, тобто інспектор при складанні оскаржувної постанови не розкрив об`єктивну сторону вчиненного адміністративного правопорушення. Крім того, позивач зазначає, що оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис події, яку інспектор патрульної поліції визначає як керування ОСОБА_1 автомобілем з закритим решіткою номерним знаком, та вважає, що вказана обставина є безумовною підставою для скасування постанови. Таким чином, позивач вважає, що всупереч вимогам ч. 2 ст. 79 КАС України інспектором ОСОБА_2 не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про вичнення ОСОБА_1 04.06.2023 року о 10:40 хвилин на АДРЕСА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а отже не доведена й правомірність оскаржуваної постанови.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.11.2023 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Вищевказана ухвала суду про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам, у якій відповідачу було надано 15-денний строк для подання відзиву на позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин.

Представником відповідача Департаменту патрульної поліції подано відзив на позовну заяву, в якій просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Зазначено, що поліцейським управління патрульної поліції в Миколаївської області була винесена постанова серії ЕАС № 7107966 від 04.06.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення на місці у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 340 грн. 14.06.2023 року рішенням заступника начальника УПП в Миколаївській області за фактом оскарження громадянина ОСОБА_1 постанови ЕАС № 7107966 від 04.06.2023 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП було скасовано та направлено на новий розгляд. 21.06.2023 року за вих.. № 8715/41/16-2023 року ОСОБА_1 було направлено повідомлення про запрошення до підрозділу поліції на 03.07.2023 року для проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення. Додатково 03.07.2023 року ОСОБА_1 було направлено запрошення на 11.07.2023 року для проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення. 11.07.2023 року ОСОБА_1 за викликом не з`явився, та розгляд справи та винесення постанови відбулося без його участі. Факт скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є наявним та підтверджується наданими доказами у вигляд записів з нагрудного відео реєстратора, на якому зафіксовано рух ОСОБА_1 з порушенням ПДР України, подальшу зупинку транспортного засобу HYNDAI SONATA д.р.н. НОМЕР_1 , та розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 . При новому розгляді справи ОСОБА_1 був відсутній, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, шляхом направлення запрошення для розгляду справи, у зв`язку з чим 11.07.2023 року розгляд справи та винесення постанови відбулося без участі позивача ОСОБА_1 . У постанові БАБ № 545929 від 11.07.2023 року вказано опис обставин, встановлених під час розгляду справи, та суть вчиненого правопорушення. Крім того, зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, а наданий відеозапис, що місить обставини події, є речовим доказом у справі. А тому, відсутність в бланку постанови відомостей про технічний засіб не є достатньою підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та такі відеодокази повинні бути досліджені під час розгляду справи. Таким чином, винесена інспектором постанова серії БАБ № 545929 від 11.07.2023 є обґрунтованою та законною.

На підставі ст.262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року. Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці «чинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Як передбачено ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган посадова особа виносить постанову по справі.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З копії постанови серії БАБ № 545929 від 11.07.2023 року, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною поліцейським роти № 1 батальйону № 1 УПП в Миколаївської області, старшим лейтенантом поліції Прочуханом Д.О. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 04.06.2023 р на автодорозі М-14 на 56 км +1900 м ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом HYNDAI SONATA д.р.н. НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку м. Южний Одеської області, у смузі для повороту ліворуч здійснив рух прямо, чим порушив п.п. 5.16, 1.8 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно п.п.2.3 ПДР України Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Дорожній знак 5.16 «Напрямок руху по смугах» ПДР показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Дорожня розмітка 1.18 показує дозволений напрямок руху по смугах на перехресті, транспортних розв`язках в різних рівнях, в місці влаштування віднесеного лівого повороту чи розвороту. Застосовуються самостійно або із знаками 5.16, 5.18, розмітка із зображенням тупика наноситься для зазначення того, що поворот на найближчу проїзну частину із зображенням тупика наноситься для значення того, що поворот на найближчу проїзну частину заборонено; розмітка, яка дозволяє поворот ліворуч з крайньої лівої смуги, дозволяє також розворот.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

14.06.2023 року рішенням заступника начальника УПП в Миколаївській області за фактом оскарження громадянина ОСОБА_1 , постанова ЕАС № 7107966 від 04.06.2023 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесена інспектором поліції Прочуханом Д.О. відносно ОСОБА_3 , була скасована, з підстав порушення інспектором ОСОБА_2 порядку розгляду справи (посадова особа, яка виносила постанову, не представилася, водію не було роз`яснено права та обов`язки, не повідомлено про початок розгляду справи). При цьому встановленно факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, обставини якого викладені у постанові від 04.06.2023 року.

21.06.2023 та 03.07.2023 року ОСОБА_1 було направлено повідомлення про запрошення до підрозділу поліції, а саме в АДРЕСА_2 на 03.07.2023 та 11.07.2023 року для проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення.

11.07.2023 року ОСОБА_1 за викликом не з`явився, розгляд справи відбулося без його участі. Постановою БАБ № 545929 від 11.07.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

З відео файлу, наданого представником відповідача до відзиву, вбачається, що поліцейським зупинено саме автомобіль позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за порушення п.1.18,5.16 ПДР України, позивач не заперечувався факт порушення ним ПДР, йому було роз`яснено право оскарження вказаної постанови та оголошено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення. Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підстави позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19.

Позивачем не надано жодного підтвердження, що спростовують вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Подані стороною відповідача докази відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, ст.ст. 72,73,74,75,76 КАС України, відображають обставини, які описані в оскаржуваній постанові, одержані без порушення порядку, встановленого законом, а тому є належними, достовірними та достатніми для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на. підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23).

Статтею 52 Закону України «Про дорожній рух», «контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами. місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль)».

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що «поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку».

Положеннями ч. 2 ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також, слід врахувати, що відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які. мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853. Відповідно до п.2 Розділу III визначає Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853: постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена статтею частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, що і було зроблено поліцейськими.

Посилання позивача на порушення вимог адміністративного процесу при розгляді адміністративної справи не підтверджено доказами, оскільки постанову прийнято працівником патрульної поліції з дотриманням вимог діючого законодавства.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про дорожній рух», ст.ст. 9, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП України, ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 122, 159, 229, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І.Майдан