Справа № 140/22175/23
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/22175/23 пров. № А/857/24210/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Матковської З.М.

суддів- Кузьмича С.М., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року у справі №140/22175/23 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів (головуючий суддя першої інстанції Мачульський В.В., час ухвалення - у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, місце ухвалення м. Луцьк, дата складання повного тексту рішення 10.11.2023),-

В С Т А Н О В И В:

Фізична-особа підприємець ОСОБА_1 ( далі ФОП ОСОБА_1 ) звернулося до суду з позовом до Волинської митниці (далі відповідач ), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA205140/2023/000370/2 від 09.06.2023 та №UA205140/2023/000411/2 від 20.06.2023.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що з метою декларування товарів на митний пост Волинської митниці подано митні декларацію (МД) за № 23UA53U1 від 08.06.2023, №23UA09U1 від 19.06.2023, відповідно. Також, декларантом були заявлені та надані до митного оформлення в паперовому вигляді документи на підставі яких товар був куплений та доставлений до митного кордону України. Митний орган надіслав декларанту повідомлення з вимогами про надання додаткових пояснень та документів по факту ввезення на територію України товару, у відповідь позивач щодо кожної з поставок направив повідомлення про надання додаткових документів та пояснень №1 - №09/06-01 від 09.06.2023 та №20/06-01 від 20.06.2023.

Однак, вважаючи, що усіх документів недостатньо для підтвердження митної вартості товару за основним методом, Волинською митницею було винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000370/2 та складено картку відмови у прийнятті митої декларації №UA205140/2023/002100, №UA205140/2023/000411/2 та складено картку відмови у прийнятті митої декларації №UA205140/2023/002335. У графі №33 оскаржуваних рішень про коригування митної вартості Волинська митниця зазначає, що митна вартість товарів, що ввозяться в адресу позивача не може бути визнано за основним методом адже подані документи містять ряд розбіжностей.

В спростування вказаних доводів митного органу, представник позивача зазначає, що ввезення товарів на митну територію України відбувалось на підставі укладеного між ФОП ОСОБА_1 та компанією-експортером JUTA A.S. контракту №280320221 від 28.03.2022. За умовами контракту поставка товару здійснюється у строки вказані у специфікаціях до Контракту, п. 5.1 передбачає, що розрахунки за товар здійснюються у валюті євро за умовами, визначеними у Специфікаціях. Умовами поставки згідно положень розділу №2 Контракту слід вважати FCA - Olomouc - Інкотермс 2010. На виконання Контракту були складені специфікації №2 від 02.06.2023 на 21600 кг. товару, загальною вартістю 43632 євро та №3 від 12.03.2023 на 21200 кг. товару, загальною вартістю 43344 євро. У специфікацію визначено, що строк поставки 2-15 днів після проведення оплати, умови оплати - 100% передоплата, умови поставки - FCA-L-M-UC. Окрім того, до митного оформлення у порядку, встановленому контрактом та специфікаціями було подано підтвердження, що оплата проведена у повному обсязі, зокрема, долучався платіжний документ №7 від 05.06.2023 на загальну суму 43632 євро. У графі №70 Призначення платежу міститься посилання на укладений між сторонами контракт №280320221, проформу-інвойс № та специфікацію №2 від 02.06.2023 та платіжний документ №8 від 13.06.2023 на загальну суму 43344 євро. У графі №70 Призначення платежу міститься посилання на укладений між сторонами контракт №280320221, проформу-інвойс № та специфікацію №3 від 13.06.2023.

Крім того, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів звертається увага, що у експортних митних деклараціях міститься числові показники вартості товарів у чеських кронах, що не кореспондується із вартістю згідно рахунків фактур у євро. Також, при ввезенні товарів на митну територію застосовувались умови поставки Інкотермс - FCA (Free Carrier - Франко перевізник). Згідно з умовами FCA відповідальність знімається з вантажовідправника у той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Подальші ризики за транспортування вантажу покупець несе самостійно. При цьому всі експортні формальності і мита повинен здійснити і оплатити продавець, а витрати на доставку та митне оформлення для імпорту залишається на покупцеві. Якщо постачання здійснюється у приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе. Документи, що підтверджують взаємовідносини позивача та перевізником надавались при митному оформлені. При формуванні вартості перевезення позивач не мав жодного відношення, адже перевізником було сформовано ціну з врахуванням відстані, та інших необхідних характеристик. Для підтвердження вартості перевезення до митного оформлення подано договір на перевезення №06/06-23 від 06.06.2023, договір-заявку на перевезення №02/06-2023-3 від 02.06.2023, довідку про транспортні витрати №01/06 від 06.06.2023, договір-заявку на перевезення №12/06-2023-4 від 12.06.2023, довідку про транспортні витрати №05/06 від 15.06.2023. Надані до митного оформлення довідки про транспортні витрати містять детальний розрахунок транспортних витрат, зокрема навіть вказано місце завантаження (Оломоуц-Чехія), що співпадає із графою 4 товаротранспортних накладних та місце вивантаження (Нововолинськ - Україна), що теж чітко узгоджується з усіма умовами поставки. А отже, понесені транспортні витрати підтверджені. Довідки про транспортні витрати видані безпосередньо експедитором, з яким і підписано договір про перевезення №06/06-23. З огляду на це, ніяких невідповідностей у наданих документах немає, усі взаємовідносини підтверджено, та додаткових витрат на перевезення понесено не було, крім тих, що вказані у довідці про транспортні витрати.

На підставі вищевикладеного зазначає, що у діях та рішеннях Волинської митниці вбачається неузгодженість та невідповідність, адже володіючи інформацією щодо ціни товарів, митний орган виніс рішення про коригування митної вартості товару та визначив митну вартість на підставі відомостей, які ніяким чином не підтверджені та в оскаржуваному рішенні відсутні будь-які конкретні обставини, які б однозначно стверджували про наявність сумнівів, причин неможливості визначення заявленої позивачем митної вартості імпортованого товару, з огляду на що просить позов задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000370/2 від 09.06.2023 та №UA205140/2023/000411/2 від 20.06.2023. Стягнуто на користь ФОП ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судові витрати зі сплати судового збору в сумі 5105,00 грн та витрати на професійну правову допомогу в сумі 3000,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також неповно з`ясовано обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Апелянт зазначає, щодо рішення № UA205140/2023/000370/2 та № UA205140/2023/000411/2 згідно МД митну вартість товару визначено за основним методом- за ціною договору а саме 1745724,28 та 1773270,86. Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визначена у зв`язку з тим, що документи які подані для підтвердження митної вартості не містять усіх даних необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом. Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості було встановлено, що декларантом заявлену митну вартість самостійно. Крім того, апелянт зазначає, що за МД відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСУР, які передбачали необхідність проведення більш детальної перевірки поданих декларантом документів на предмет можливого заниження митної вартості товару. Декларантом на вимогу митниці надано конвертацію валют від 09.06.2023 №б/н та повідомлення про надання додаткових пояснень та документів від 09.06.2023 №09/06-01. Відповідач зазначає, що відповідно до копії митної декларації країни відправлення зазначена вартість становить 1036270, що суперечить вартості зазначеній в конвертері валют. Інші додаткові документи відсутні, про що повідомлено листом від 09.06.2023 №09/06-01. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні/ідентичні товари інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме - 3,87 Дол.США/кг за МД №UA100100/2023/432565 від 20.05.2023, з врахуванням положень статті 64 Митного кодексу України. Декларантом вказаний товар оформлено у вільний обіг згідно МД №23UA12U0 від 09/06.2023 з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст.55 МК України. Згідно ч.8 ст.55 МК України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. Проте, ФОП ОСОБА_1 з додатковими документами на підтвердження заявленого рівня митної вартості до митниці в межах 80 днів з дня випуску товару не звертався. Таким чином, вважаємо прийняте рішення про коригування митної вартості товарів є законними та обґрунтованими. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що між ФОП ОСОБА_1 (покупець) та компанією «JUTA a.s» (продавець) було укладено зовнішньоекономічний контракт №280320221 від 28.03.2022, за умовами якого продавець поставив і передав товар у власність покупця або третій стороні зазначеної покупцем, товар згідно з специфікацією, яка є невід`ємною частиною такого контракту, а покупець прийняти товар і оплатити його на умовах контракту. Асортимент, якість та загальна кількість товару вказано у специфікації. Ціни на товар встановлюються у євро і наведені у специфікаціях до контракту та розуміються на умовах FCO Olomouc (відповідно до Incoterms 2010). Загальна вартість Контракту становить - 300 000,00 євро.

Згідно специфікації №2 від 02.06.2023 до вказаного контракту сторони домовилися про поставку товару 1 «Шпагат сільськогосподарський виготовлений із поліпропіленової нитки. Призначений для в`язання тюків сіна та соломи в прес-підбирачах, арт. 100J (56074100). Поліпропіленовой шпагат PPTWINE500/2000m - 2880 рулонів. Товщина тех 2000 (500 м/кг.) Міцність на розтягування 80 кг. Вага нетто - 21600 кг. Торговельна марка JUTA».

Згідно специфікації №3 від 12.06.2023 до вказаного контракту сторони домовилися про поставку товару 2 «Шпагат сільськогосподарський, виготовлений із пропіленової нитки. Призначений для в`язання тюків, сіна та соломи в прес-подрібнювачах. Поліпропіленовий шпагат №PPTWINE/2000 m - 1440 рулонів, товщина - тех. 2000 (500м./кг, довжина 2000 м Колір натуральний білий, арт. 300J (56074100)); Поліпропіленовий шпагат №PPTWINE400/5кг. - 640 рулонів. Товщина - тех. 2500 (400м./кг), довжина 2000 м. Колір - натуральний синій. Міцність розтягування - 100 кг. вага 6400 кг. арт. 300J (56074100) поліпропіленовий шпагат PPTWINE500/ - 320 рулонів, товщина тех. - 2000 (500 м). довжина 2500 м. Колір натуральний синій, міцність на розтягування 80 кг., вагою нетто - 3200 кг. арт. 300J (56074100); Поліпропіленовий шпагат PPTWINE1000/5kg. - 80 рулонів, товщина тех 1000 (1000 м./кг.) довжиною 5000 м. колір натуральний синій, міцність на розтягування - 40 кг., вагою 800 кг, торговельна марка JUTA», - на митний пост Волинської митниці подано митні декларацію (МД), що відповідно до положень ст. 264 Митного кодексу України за № 23UA53U1 від 08 червня 2023 року, №23UA09U1 від 19.06.2023.

Відповідно до рахунка-фактури № вартість товару 1 становить 43632 євро.

Відповідно до рахунка-фактури № вартість товару 2 становить 43344 євро.

Оплата товару проведена на підставі платіжного документ №7 від 05.06.2023 на загальну суму 43632 євро та №8 від 13.06.2023 на загальну суму 43344 євро.

З метою здійснення митного оформлення вказаного товару декларантом позивача ТзОВ «МІ-7» подано МД №23UA53U1, на товар «Шпагат сільськогосподарський виготовлений із поліпропіленової нитки. Призначений для в`язання тюків сіна та соломи в прес- підбирачах.арт.100J (56074100). Поліпропіленовий шпагат PPTWINE500/2000m.- 2880 рулонів. Товщина-Тех 2000 (500 м./кг.). Довжина 2000 м. Колір натуральний білий. Міцність на розтягування 80 кг. Вага нетто - 21600 кг. Торговельна марка: JUTA. Виробник: Juta a.s. CZ.».

Для проведення митного оформлення ввезених на митну територію України товарів декларантом було подано товаросупровідні документи: Пакувальний лист від 06 червня 2023 року. Рахунок-проформа № від 02 червня 2023 року. Рахунок-фактура № від 06 червня 2023 року. Автотранспортна накладна від 06 червня 2023 року. Платіжний документ, що підтверджує вартість товару №7 від 06 червня 2023 року. Документ, що підтверджує вартість перевезення №01/06 від 06 червня 2023 року. Прейскурант (прайс-лист) виробника. Розрахунок ціни (калькуляція). Доповнення до контракту (специфікація) №2 від 02 червня 2023 року. Контракт №280320221 від 28 березня 2022 року. Договір про надання послуг митного брокера №01/04 від 01 квітня 2021 року. Договір (контракт) про перевезення №06/06-23 від 06 червня 2023 року. Декларація - інвойс, складена уповноваженим експортером. Договір-заявка на перевезення №02/06/2023-3 від 02 червня 2023 року. Експортна митна декларація №23CZ58000029NWNT65 від 06 червня 2023 року.

Як убачається із повідомлення митниці, направленого на електронну адресу декларанта в поданих до митного оформлення документах за митною декларацією № 23UA53U1 було встановлено розбіжності та неточності, зокрема: відповідно до рахунка-фактури від 06.06.2023 № вартість товару становить 43632 євро, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 06.06.2023 № 23CZ58000029NWNT65 - 1036270; відповідно до документа, що підтверджує вартість перевезення товару від 06.06.2023 № 01/06 вартість транспортних витрат за маршрутом Оломоуц - Краківець становить 36 000 грн, відстань між даним маршрутом орієнтовно 511 км, що становить 70,45 грн/км (36000/511). За маршрутом Краківець - Нововолинськ вартість транспортних витрат 14 000 грн, орієнтовна відстань маршруту 166 км, що становить 84,33 грн/км (14000/166).

З огляду на зазначене, Волинська митниця просила декларанта надати: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 7) інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за бажанням декларанта.

Декларантом на вимогу митниці надано конвертацію валют від 09.06.2023 №б/н та повідомлення про надання додаткових пояснень та документів від 09.06.2023 № 09/06-01.

Однак, відповідач прийняв рішення №UA205140/2023/000370/2 від 09.06.2023 про коригування митної вартості товарів згідно із графою 30 якого визначив митну вартість товару шпагат PPTWINE500/2000m за резервний методом у розмірі 78010,33 євро (замість 44550,72 євро, що була заявлена декларантом). У графі 33 вказаного рішення зазначено, що вартість імпортованих товарів не може бути визнана за рівнем, заявленим декларантом, оскільки: декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України), а подані до митного оформлення документи містять такі розбіжності і неточності: відповідно до рахунка-фактури від 06.06.2023 № вартість товару становить 43632 євро, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 06.06.2023 № 23CZ58000029NWNT65 - 1036270; відповідно до документа, що підтверджує вартість перевезення товару від 06.06.2023 № 01/06 вартість транспортних витрат за маршрутом Оломоуц - Краківець становить 36 000 грн, відстань між даним маршрутом орієнтовно 511 км, що становить 70,45 грн/км (36000/511). За маршрутом Краківець - Нововолинськ вартість транспортних витрат 14 000 грн, орієнтовна відстань маршруту 166 км, що становить 84,33 грн/км (14000/166).

За результатом проведеної відповідно до положень частини четвертої статті 57 МК України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару, що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58- 63 МК України, митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

Митну вартість імпортованих товарів визначено на основі раніше визнаних митними органами митних вартостей та числове значення митної вартості у валюті фактури за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення становить: товар 1 на рівні - 3.87 дол.США/кг за МД №UA100100/2023/432565 від 20.05.2023.

Коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/002100 (а.с.29). У цій же картці відмови митний орган роз`яснив можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення шляхом здійснення коригування заявленої митної вартості товарів відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000370/2 від 09.06.2023, з яким позивач не погоджується.

Також, з метою здійснення митного оформлення вказаного товару декларантом позивач ТзОВ «МІ-7» подано МД №23UA09U1, на товар «Шпагат сільськогосподарський виготовлений із поліпропіленової нитки. Призначений для в`язання тюків сіна та соломи в прес- підбирачах.арт.100J (56074100). Поліпропіленовий шпагат PPTWINE500/2000m.- 1440 рулонів. Товщина-Тех 2000 (500 м./кг.) Довжина 2000 м. Колір натуральний білий. Міцність на розтягування 80 кг. Вага нетто - 10800 кг. арт.300J (56074100). Поліпропіленовий шпагат PPTWINE400/5kg.- 640 рулонів. Товщина-Тех 2500 (400 м./кг.)Довжина 2000 м. Колір натуральний синій. Міцність на розтягування 100 кг. Вага нетто - 6400 кг. арт.300J (56074100). Поліпропіленовий шпагат PPTWINE500/5kg.- 320 рулонів. Товщина-Тех 2000 (500 м./кг.) Довжина 2500 м. Колір натуральний синій. Міцність на розтягування 80 кг. Вага нетто - 3200 кг. арт.300J (56074100). Поліпропіленовий шпагат PPTWINE1000/5kg.- 80 рулонів. Товщина-Тех 1000 (1000 м./кг.) Довжина 5000 м. Колір натуральний синій. Міцність на розтягування 40 кг.Вага нетто - 800 кг. Торговельна марка: JUTA. Виробник: Juta a.s. CZ..».

Для проведення митного оформлення ввезених на митну територію України товарів декларантом було подано товаросупровідні документи: Пакувальний лист від 06 червня 2023 року. Рахунок-фактура № від 12 червня 2023 року. Рахунок-фактура № від 14 червня 2023 року. Автотранспортна накладна від 14 червня 2023 року. Платіжний документ, що підтверджує вартість товару №8 від 13 червня 2023 року. Документ, що підтверджує вартість перевезення №05/06 від 15 червня 2023 року. Прейскурант (прайс-лист) виробника. Доповнення до контракту (специфікація) №3 від 12 червня 2023 року. - Контракт №280320221 від 28 березня 2022 року. Договір про надання послуг митного брокера №01/04 від 01 квітня 2021 року. Договір (контракт) про перевезення №06/06-23 від 06 червня 2023 року. Декларація -інвойс, складена уповноваженим експортером. Договір-заявка на перевезення №12/06/2023-4 від 12 червня 2023 року. Експортна митна декларація №23CZ5800002СDTK0N9 від 14 червня 2023 року.

Як убачається із повідомлення митниці, направленого на електронну адресу декларанта в поданих до митного оформлення документах за митною декларацією №23UA09U1 було встановлено розбіжності та неточності, зокрема: числове значення, зазначене в декларації країни відправлення № 23CZ5800002CDTK0N9 від 14.06.2023-1029453 не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку - фактурі від 14.06.2022 № - 43344 євро; відповідно до документа, що підтверджує вартість перевезення товару від 15.06.2023 № 05/06 вартість транспортних витрат за маршрутом Оломоуц- Краківець становить 36 000грн, відстань між даним маршрутом орієнтовно 511 км, що становить 70,45 грн/км (36000/511). За маршрутом Краківець- Нововолинськ вартість транспортних витрат 14 000грн, орієнтовна відстань маршруту 166 км, що становить 84,33 грн/км (14000/166). Зазначаємо, що транспортні витрати з перевезення вантажу розподілено непропорційно; цінова пропозиція по шпагату від JUTA надана станом на 10.04.2023, що не дає змоги ідентифікувати з товаром поданим по рахунку - фактурі від 14.06.2022 № .

З огляду на зазначене, Волинська митниця просила декларанта надати: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) транспортні (перевізні) документи.

Декларантом на вимогу митниці надано додаткові документи: конвертацію валют станом на 14.06.2023, однак не надано числовий розрахунок, який би дав можливість пересвідчитись в достовірності наданої інформації; лист № 20/06-01 від 20.06.2023 ФОП ОСОБА_1 щодо поданих до митного оформлення документів.

Однак, відповідач прийняв рішення UA205140/2023/000411/2 від 20.06.2023 про коригування митної вартості товарів згідно із графою 30 якого визначив митну вартість товару 2 - шпагат №PPTWINE/2000, шпагат №PPTWINE400, шпагат PPTWINE500, шпагат PPTWINE1000 за резервний методом у розмірі 76565,92 євро (замість 43344, 00 євро, що була заявлена декларантом). У графі 33 вказаного рішення зазначено, що вартість імпортованих товарів не може бути визнана за рівнем, заявленим декларантом, оскільки: декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України), а подані до митного оформлення документи містять такі розбіжності і неточності: числове значення, зазначене в декларації країни відправлення № 23CZ5800002CDTK0N9 від 14.06.2023-1029453 не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку - фактурі від 14.06.2022 № - 43344 євро; відповідно до документа, що підтверджує вартість перевезення товару від 15.06.2023 № 05/06 вартість транспортних витрат за маршрутом Оломоуц- Краківець становить 36 000грн, відстань між даним маршрутом орієнтовно 511 км, що становить 70,45 грн/км (36000/511). За маршрутом Краківець- Нововолинськ вартість транспортних витрат 14 000 грн, орієнтовна відстань маршруту - 166км, що становить 84,33 грн/км (14000/166). Зазначаємо, що транспортні витрати з перевезення вантажу розподілено непропорційно; цінова пропозиція по шпагату від JUTA надана станом на 10.04.2023, що не дає змоги ідентифікувати з товаром поданим по рахунку - фактурі від 14.06.2022 № .

За результатом проведеної відповідно до положень частини четвертої статті 57 МК України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару, що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58- 63 МК України, митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

Митну вартість імпортованих товарів визначено на основі раніше визнаних митними органами митних вартостей та числове значення митної вартості у валюті фактури за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення становить: товар 1 на рівні - 3,89 дол. США/кг за МД UA100100/2023/0435355 від 16.06.2023.

Коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/002335. У цій же картці відмови митний орган роз`яснив можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення шляхом здійснення коригування заявленої митної вартості товарів відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000411/2 від 20.06.2023, з яким позивач не погоджується.

З метою митного оформлення та випуску товарів у вільний обіг декларантом було подано нові ВМД зокрема: 23UА12U0 та 23UА44U0.

Не погодившись з прийнятим рішенням про коригування митної вартості №UA205140/2023/000370/2 від 09.06.2023 та №UA205140/2023/000411/2 від 20.06.2023, ФОП ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що митним органом ні в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості, ні в ході судового розгляду даної справи не надано жодних пояснень з приводу застосування резервного (шостого) методу, а не як то передбачено порядком застосування кожного з методів, що передує методу, обраному митним органом та, як наслідок не можливістю здійснення розрахунку ціни товару за іншими другорядними методами.

Суд констатував, що в рішеннях про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000370/2 від 09.06.2023 та №UA205140/2023/000411/2 від 20.06.2023 лише зазначено, що за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів взята МД №UA100100/2023/432565 від 20.05.2023 та МД UA100100/2023/0435355 від 16.06.2023, жодних пояснення щодо зроблених коригувань, тотожності товару, який оформлявся на підставі указаної МК не наведено. Митним органом використано показник РМВ (розрахунок митної вартості) у розмірі 3,87 дол. США/кг та 3,89 дол. США/кг за одиницю товару, однак, не наведено ніяких розрахунків такого вартісного показника та письмових доказів на підтвердження митної вартості товарів, схожих із імпортованим суду не надано.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірних товарів, оскільки позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу. При цьому обов`язком митного органу у разі незгоди із заявленою декларантом митною вартістю є проведення консультацій з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та послідовний вибір методів з обґрунтуванням причин неможливості застосування кожного з попередніх методів.

Щодо витрат на правничу допомогу на думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, з урахуванням заперечень відповідачів щодо обґрунтованості та співмірності розміру витрат на правничу допомогу, враховуючи незначну складність справи заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною із заявленими позовними вимогами, а тому справедливим розміром відшкодування позивачу фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу у цій справі за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів є сума 3000,00 грн. Решту витрат на професійну правничу допомогу повинен понести позивач.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Відповідно до частини 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 статті 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частин 1-3 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з статтею 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 55 Митного кодексу письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 23.10.2020 справа №820/3231/16, обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (стаття 53) заборонено.

Як зауважив Верховний Суд у постанові від 21.05.2021 у справі № 820/307/17, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності. Наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Аналізуючи доводи апелянта та матеріали справи колегія суддів враховує, що як до митного оформлення, так і до суду позивач надано передбачені статтею 53 МК України документи, які підтверджують задекларовану митну вартість товару, зокрема: до митної декларації № 23UA53U1 долучено пакувальний лист від 06 червня 2023 року. Рахунок-проформа № від 02 червня 2023 року. Рахунок-фактура № від 06 червня 2023 року. Автотранспортна накладна від 06 червня 2023 року. Платіжний документ, що підтверджує вартість товару №7 від 06 червня 2023 року. Документ, що підтверджує вартість перевезення №01/06 від 06 червня 2023 року. Прейскурант (прайс-лист) виробника. Розрахунок ціни (калькуляція). Доповнення до контракту (специфікація) №2 від 02 червня 2023 року. Контракт №280320221 від 28 березня 2022 року. Договір про надання послуг митного брокера №01/04 від 01 квітня 2021 року. Договір (контракт) про перевезення №06/06-23 від 06 червня 2023 року. Декларація - інвойс, складена уповноваженим експортером. Договір-заявка на перевезення №02/06/2023-3 від 02 червня 2023 року. Експортна митна декларація №23CZ58000029NWNT65 від 06 червня 2023 року.

До митної декларації №23UA09U1 було надано пакувальний лист від 06 червня 2023 року. Рахунок-фактура № від 12 червня 2023 року. Рахунок-фактура № від 14 червня 2023 року. Автотранспортна накладна від 14 червня 2023 року. Платіжний документ, що підтверджує вартість товару №8 від 13 червня 2023 року. Документ, що підтверджує вартість перевезення №05/06 від 15 червня 2023 року. Прейскурант (прайс-лист) виробника. Доповнення до контракту (специфікація) №3 від 12 червня 2023 року. - Контракт №280320221 від 28 березня 2022 року. Договір про надання послуг митного брокера №01/04 від 01 квітня 2021 року. Договір (контракт) про перевезення №06/06-23 від 06 червня 2023 року. Декларація -інвойс, складена уповноваженим експортером. Договір-заявка на перевезення №12/06/2023-4 від 12 червня 2023 року. Експортна митна декларація №23CZ5800002СDTK0N9 від 14 червня 2023 року.

Дослідивши документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що такі містять чітку і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, які у сукупності підтверджують числові значення митної вартості (її складових) та не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом, а відповідачем в рішенні про коригування митної вартості не обґрунтовано, яким чином вказані розбіжності і неточності впливають на митну вартість товару чи її складових.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, без наведення детальних пояснень щодо зроблених коригувань, порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості тощо, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відповідача були відсутні фактичні підстави для коригування заявленої декларантом митної вартості. Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

При цьому, сам лише факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 29 травня 2012 року у справі № 21-91а12 та від 31 березня 2015 року у справі № 21-127а15.

Виходячи з наведеного у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що надані позивачем документи підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод їх визначення, тому у контролюючого органу були відсутні підстави для визначення митної вартості ввезеного товару не за ціною договору, а за резервним методом, відповідно до статті 64 МК України.

Суд наголошує, що однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 по справі №520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

Ураховуючи викладене, суд вважає необґрунтованим висновок митного органу про те, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши правомірність прийнятого відповідачем рішення згідно до вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що таке вказаним вище критеріям не відповідає, тому рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується правничої допомоги то колегія суддів надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходить із того, що згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту першого частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статей 1, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною сьомою статті 134 КАС України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем, на підтвердження витрат на правничу допомогу, подав договір про надання правової допомоги від 01.06.2023, рахунок-фактуру №433 від 03.07.2023, платіжну інструкцію №54від 03.07.2023 про сплату Адвокату Крючкова А.Б. 10000,00 грн згідно рахунку №433 від 03.07.2023, орієнтовний попередній розрахунок від 07.07.2023 №07/07-1.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що розрахунок правничої допомоги та послуг перекладача у розмірі 3000,00 грн співмірний у співвідношенні до обсягу наданих позивачу послуг та складності справи.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява №65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), Проніна проти України (заява №63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява №4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року у справі №140/22175/23 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді С. М. Кузьмич
В. В. Ніколін