Справа № 580/383/24
Суддя: Маринчак Нінель Євгеніївна
Дата ухвалення: 2024-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/383/24
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

06 травня 2024 року м. Київ

Суддя-доповідач Шостого апеляційного адміністративного суду Маринчак Н.Є., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Черкаській області щодо підготовки і надання Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 із обов`язковим зазначенням відомостей про розмір посадового кладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які обчислюються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії;

- зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Черкаській області підготувати і направити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 відповідно до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням, які обчислити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення повністю та ухвалити нове, яким адміністративний позов залишити без розгляду.

Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам, встановлених статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме - пропущено тридцятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Крім того, приписи пункту 1 частини другої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що первинну апеляційну скаргу було подано в межах строків, встановлених статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, яку повернуто ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року з підстав не сплати судового збору у повному розмірі, відсутності доказів надсилання копії апеляційної скарги та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи, не зазначення інформації про повне найменування іншого учасника справи, його місцезнаходження.

Повторно Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області направило до суду апеляційну скаргу 30 квітня 2024 року (вх. №8067).

Отже, апеляційну скаргу подано з пропуском 30-денного строку, передбаченого Кодексом адміністративного судочинства України.

У додатках до апеляційної скарги міститься заява про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому відповідач посилається на дію воєнного стану в Україні; проходження представниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 служби цивільного захисту, присвоєння їм спеціального звання; перебування начальника юридичного сектору Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області ОСОБА_3 у відпустці з 11.03.2024 по 15.03.2024 та на лікарняному з 26.03.2024 по 06.04.2024, що перешкодило своєчасному апеляційному оскарженню рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року.

Перевіривши заяву апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року, вважаю, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частиною третьою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Також слід зазначити, що запровадження воєнного стану є підставою, яка відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такими обставинами.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Отже, лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26 вересня 2022 року у справі № 560/403/22.

Слід зауважити, що після затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022 про введення воєнного стану в Україні, будь-яких змін щодо процесуальних строків, зокрема на апеляційне оскарження судових рішень, та їх обчислення до Кодексу адміністративного судочинства України не вносились.

Відповідач у апеляційній скарзі не зазначає, яким чином запровадження воєнного стану в Україні вплинуло на пропуск строку на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що заявлені апелянтом підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: проходження представниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 служби цивільного захисту, присвоєння їм спеціального звання; перебування начальника юридичного сектору Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області ОСОБА_3 у відпустці з 11.03.2024 по 15.03.2024 та на лікарняному з 26.03.2024 по 06.04.2024 є безпідставними, оскільки підписантом апеляційної скарги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області від 30 квітня 2024 року (вх. №8067) є ОСОБА_4 .

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повноваження на представництво Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ідентичні.

Разом з тим, до матеріалів апеляційної скарги додано довіреність у порядку передоручення від ОСОБА_2 представнику ОСОБА_4 , з повноваженнями представляти Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області в судах України з усіма правами, які надано законом стороні по справі.

Матеріали апеляційної скарги не містять доводів щодо неможливості своєчасного апеляційного оскарження рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року іншими представниками Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області, визначених відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема ОСОБА_4 .

Суд апеляційної інстанції зауважує, що поважність причин пропуску строку підлягає оцінці у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Так, у силу положень Кодексу адміністративного судочинства України, повернення апеляційної скарги не позбавляє права на повторне її подання у порядку, встановленому законом.

Разом з тим, право на повторне подання апеляційної скарги не може розумітися таким чином, що якщо вперше апеляційну скаргу було подано у встановлений Кодексом адміністративного судочинства України строк і у подальшому повернуто апелянту, то повторно таку скаргу може бути подано протягом будь-якого строку, і строк на звернення до апеляційного суду в такому випадку однозначно підлягає поновленню як такий, що пропущений з поважних причин.

Таке тлумачення не відповідає принципу юридичної визначеності та наведеним нормам процесуального закону, якими передбачено право на повторне подання скарги виключно у порядку, встановленому законом. Відповідно, поважність причин пропуску строку підлягає оцінці у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин.

Так, апелянтом не зазначено поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження та не подано доказів їх поважності.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" від 06 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі сплином певного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року.

У даному випадку, відповідачем не обґрунтовано та не надано жодного належного доказу, що унеможливило останнього подати у встановлений адміністративним судочинством термін апеляційну скаргу, що свідчить про необхідність подання клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску та подання доказів їх поважності.

Таким чином, апелянту для усунення недоліків апеляційної скарги необхідно надати до суду обґрунтоване клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших поважних причин його пропуску та подання доказів їх поважності.

Відповідно до вимог частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Оскільки вищевказані обставини перешкоджають прийняттю апеляційної скарги до провадження суду апеляційної інстанції, тому відповідно до статей 169, 296 КАС України апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Керуючись статтями 169, 296, 298 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року - залишити без руху.

Встановити строк для усунення вказаних недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

У разі не усунення недоліків у зазначений вище строк у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Маринчак Н.Є.