Справа № 521/5114/24
Суддя: Бобуйок І. А.
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/5114/24
Номер провадження № 2-а/521/78/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2024 року

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Бобуйок І.А,

за участю секретаря судового засідання Скрипченко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (місце розташування: м. Київ, вул. Фізкультури, 9) про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

04.04.2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про адміністративне правопорушення, у якому просив суд: визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту державного нагляду (контрою) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА №00015724 від 08.12.2023 року, а провадження по цій справі про адміністративне правопорушення закрити, та просив судові витрати стягнути з відповідача.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.04.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Представник відповідача подав 03.05.2024 року до суду відзив у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

06.05.2024 року позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій просив позовні вимоги задовольнити.

Учасники в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно. Представник відповідача просив відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку із перебування працівників служби у відпустці.

Суд відмовляє у задоволенні заяви про відкладення розгляду справи, з огляду на те,що вказана категорія справ є відповідно до ст. 286 КАС України терміновими адміністративними справами, а тому суд має її розглянути у строк десять днів від дня відкриття провадження у справі, а причини, які наводить представник відповідача суд визнає неповажними.

Суд, вивчивши та дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи зібрані і надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 90 КАС України, ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Таким чином, при вирішені питання про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, винесена відповідачем постанова розглядається як доказ у сукупності з іншими доказами (пояснення особи, яка притягається до відповідальності, свідків, висновки експерта, речові докази, фотоматеріали, протоколом про адміністративне правопорушення т. і.), тому не може виступати єдиним доказом, на основі якого встановлюється наявність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показниками технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

07.12.2023 року заступником директора Департаменту державного нагляду (контрою) за безпекою на наземному транспорті - начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 було винесено постанову серії АА №00015708, згідно якої 05.12.2023 року о 20:12 год. за адресою М-30,949+608 (М-04, км 186+337), Дніпропетровська область зафіксовано транспортний засіб марки «Volvo FH 12-42Т», державний номерний знак НОМЕР_1 , вагові параметри якого, перевищили нормативно-вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на вказаній ділянці автомобільної дороги, а саме: відповідальна особа ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України: навантаження на ординарну вісь транспортного засобу на 13,217% (1.52 т), тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, за що відносно позивача винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії АА №00015708 від 07.12.2023 року, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. 00 коп.

Окрім того, 08.12.2023 р., головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контрою) за безпекою на наземному транспорті Дмитренко Максимом Олександровичем було винесено ще одну постанову серії АА №00015724, згідно якої 05.12.2023 року о 22:52 год. (тобто із різницею у майже 3 години) за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область зафіксовано транспортний засіб марки «Volvo FH 12-42Т», державний номерний знак НОМЕР_1 , вагові параметри якого, перевищили нормативно-вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на вказаній ділянці автомобільної дороги, а саме: відповідальна особа ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України: навантаження на ординарну вісь транспортного засобу на 17,6% (2,024 т), тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, за що відносно позивача винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії АА №00015724 від 08.12.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Позивач стверджує, що допущення позивачем, як відповідальною особою, руху транспортного засобу «Volvo FH 12-42T», державний номерний знак НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п.22.5 ПДР України є триваючим правопорушенням, яке в даному випадку мало місце протягом 05.12.2023 року до моменту прибуття транспортного засобу до місця вивантаження - ТОВ «Мотор-Авто Юкрейн» (Одеська обл., смт. Великодолинське), що відображено в CMR від 04.12.2023 р.

Як вбачається з постанов, за один день, протягом незначного проміжку часу, а саме із різницею у три години: 05 грудня 2023 року о 20:12 год. на автодорозі М-30, 949+608 (м-04, км 186+337), Дніпропетровська область та 05 грудня о 22:52 год. на автодорозі Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область автоматичними пунктами фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб «Volvo FH 12-42Т» державний номерний знак НОМЕР_1 , вагові параметри якого перевищили нормативно-ваговіпараметри транспортних засобів, що визначені пунктом 22.5 ПДР України.

Таким чином, позивач стверджує, що приймаючи 08.12.2023 р. постанову серії АА №00015724, якою позивача притягнуто до того самого виду адміністративної відповідальності за одне й те саме триваюче адміністративне правопорушення - допущення 05.12.2023р. руху транспортного засобу «Volvo FH 12-42» державний номерний знак НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п.22.5 ПДР України, за яке вже було притягнуто до адміністративної відповідності постановою від 07.12.2023 р. серії АА №00015708, відповідачем було порушено ч.1 ст.61 Конституції України щодо неможливості повторного притягнення особи до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Позивач зазначає, що позивач об?єктивно не мав можливості усунути вчинене правопорушення упродовж 3 годин з часу його вчинення. При цьому, його не було попереджено про подальшу заборону руху, до того ж відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27 червня 2007 року «Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування», транспортний засіб, що належить позивачу, не було затримано.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, беручи до уваги порушення відповідачем конституційного принципу неможливості повторного притягнення особи до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, позивач вважає що наявні підстави для скасування спірної постанови серії АА №00015724 від 08.12.2023 р.

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У той же час, відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Разом з цим, відповідно до пункту 22.5 ПДР, рух транспортних засобів та їх складів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: в) навантаження на вісь: на одинарну вісь - 11,5/7; на здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр - 11,5; від 1 до 1,3 метра 16/10; від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18/10,5; від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни 19/11,5; від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни 23/11,5; від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів - 20/11,5; на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше 21/13; понад 1,3 до 1,4 метра 24/14.

Крім того, пунктом 4 Правил проїзду, рух великовагових засобів автомобільними та великогабаритних переїздами здійснюється дорогами, вулицями залізничними на підставі дозволу на участь у дорожньому pyci транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Суд звертає увагу, що вказаними вище нормами врегульовано, що допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п?яти відсотків.

За порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, статтею 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено адміністративну відповідальність.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року №1174.

Так, згідно пункту 2 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки автомобільному транспорті в автоматичному режимі - взаємопов?язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до пункту 7 Порядку фіксації адміністративних правопорушень фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Положеннями пункту 12 Порядку фіксації адміністративних правопорушень врегульовано, що автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення засобу до однієї із відповідних категорій; кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв?язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно- телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (пункт 14 Порядку фіксації адміністративних правопорушень).

Згідно пункту 15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г. 2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, фотографія державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знаку; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних (пункт 10 Порядку фіксації адміністративних правопорушень).

Відтак, суд роз`яснює, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті здійснюється, за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексів технічних засобів, що здатні автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

Стосовно доводів позивача про те, що транспортний засіб не було затримано, суд зазначає, що фіксація правопорушення була здійснена в автоматичному режимі, що не передбачає можливості затримання транспортного засобу.

Крім того, за приписами статті 265-2 КУпАП, затримувати транспортні засоби мають право виключно співробітники відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції, а не посадові особи Укртрансбезпеки та її територіальних органів.

Стосовно доводів позивача про триваюче правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних дорожньому русі транспортних переїздів участь у засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Загальне поняття адміністративного правопорушення дає стаття 9 КУпАП.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність права і свободи громадян на встановлений порядок управління, і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Структуру складу адміністративного правопорушення складають об?єкт, об?єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Тобто, з?ясуванню підлягають об?єкт; об?єктивну сторону; суб?єкт; суб?єктивну сторону. Об?єкт адміністративного правопорушення це сукупність суспільних відносин, що охороняються адміністративним правом, а також регулюється нормами трудового, цивільного, земельного, фінансового права, за порушення яких накладаються адміністративні стягнення. Об?єктом адміністративного правопорушення можуть бути також здоров?я, честь і гідність людини. Отже, об?єктом виступають конкретні норми, приписи, законні вимоги, заборони. Це означає, що форми, в яких проявляється конкретний об`єкт, можуть бути різними. Об?єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить прояв у дії чи залежить бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв?язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об?єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за правопорушення, пов?язані з недотриманням установлених правил у сфері порядку управління, громадського порядку, природи, здоров?я населення та інших правил, виконання яких входить до їхніх службових обов?язків. Це означає, що посадові особи несуть відповідальність не тільки за порушення певних правил своїми діями, а й за неналежне забезпечення виконання їх іншими особами, насамперед підлеглими.

Судом встановлено, що факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень встановлено постановами серії АА №00015724 від 08.12.2023 року та АА №00015708 від 07.12.2023 року у справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 132-1 КУпАП, зафіксовані в автоматичному режимі.

Відповідно, постановою АА №00015708 від 07.12.2023 року, зафіксовано правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті 05.12.2023 о 20 год. 12 хв., за адресою: M-30, 949+608 (М-04, км 186+337), Дніпропетровська обл.

Постановою АА 00015724 від 08.12.2023, зафіксовано правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті 05.12.2023 о 22 год. 52 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська обл.

З оскаржуваних постанов суд вбачає, що порушення порядку у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 132-1 КУпА відбулися у різних проміжках часу, різних місцях та не є триваючим правопорушенням, оскільки вважаються вчиненим у момент фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП. Тобто, місця події, час, обставини і способи скоєння адміністративних правопорушень, а також причинний зв?язок між діянням і шкідливими наслідками цих діянь, є різними.

Як вбачається з правових висновків, викладених в пунктах 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 по справі № 487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов?язків, передбачених законом.

Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов?язків.

Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об?єктивно існує цей обов?язок, виконанням обов?язку відповідним суб?єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Суд зазначає, що адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 132-1 КУпАП (за порушення п. 22.5 ПДР) не мають ознак триваючого правопорушення.

Штрафи за адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 132-1 КУпАП є компенсаційними - тобто порушником нанесено шкоду державним автошляхам, яка має бути компенсована до територіальних громад, де було зафіксоване адміністративне правопорушення.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 1.5 Правил дорожнього руху України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов?язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений відділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Разом із тим, у відповідності до частини другої статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 КУпАП та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Судом встановлено, що система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства, що унеможливлює втручання уповноважених посадових особі Державної служби України з безпеки на транспорті.

Положення частини другої статті 36 КУпАП до вказаних правовідносин не застосовуються. Кодексом України адміністративні правопорушення урегульовано накладення стягнень при вчиненні кількох (двох або більше) проступків однією й тією ж особою. Відповідно до частини першої статті, у разі, коли справи розглядаються різними суб?єктами юрисдикцій або одним й тим же суб?єктом юрисдикції, але не одночасно. У такому разі стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Суд роз`яснює, що в даному випадку факт притягнення позивача за перевищення нормативно правових параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР не може вважатися одним і тим же правопорушенням, так як виявлені порушення було вчинено у різний час та при кожному окремому зважуванні перевищення маси мало різні показники.

Також суд зазначає, що коли адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачене частиною другою статті 132-1 КУпАП, зафіксовано в автоматичному режимі, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу.

За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису), відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов?язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов?язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Згідно пункту 2 Інструкції уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, необхідного для об?єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.

Під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до пункту з зазначеної Інструкції, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно пункту 16 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року №1174, рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.

Отже, розгляд справи про правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі здійснюється шляхом опрацювання інформаційних файлів за результатом якого виноситься сформована системою в автоматичному режимі постанова на яку здійснюється накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що є підтвердженням прийняття рішення, з фіксацією дати та часу прийняття рішення за кожною автоматично зафіксованою подією правопорушення.

Судом встановлено, що оскаржувані постанови виносились не одночасно, а в різні дні, в різний час, різними посадовими особами Укртрансбезпеки, а тому і справи про адміністративні правопорушення не було розглянуто одночасно.

Суд заначає, що відповідно до частини другої статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Тобто, визначальною ознакою частини другої статті 36 КУпАП є саме здійснення розгляду справ одночасно, чого не було у спірних правовідносинах.

Крім того, факти про здійснення правопорушення (транспортний засіб та його особливості, дата та час, місце вчинення, обсяг навантаження) свідчать про те, що кожне з вчинених правопорушень є самостійною подією, має оцінюватись окремо від інших, що й було здійснено та зафіксовано у оскаржуваних постановах.

Суд зазначає, що особливістю автоматичної фіксації правопорушень та їх розгляду є те, що інспектор, який здійснює розгляд справ, немає ані нормативної, ані технічної можливості обрати матеріали для розгляду. Так, після здійснення автоматичної фіксації правопорушення інформація потрапляє на розгляд у хронологічному порядку вчинення таких правопорушень, незалежно від особи яка їх здійснила. Крім того, посадові особи, які здійснюють розгляд також позбавлені можливості здійснювати будь-яку вибірку щодо дат вчинення правопорушень окремими особами або ж виокремлювати інформацію для розгляду стосовно конкретної особи.

Окрім того, оскаржувані постанови прийняті за порушення частини 2 статті 132-1 КУпАП, тобто є ідентичними, а відтак, в даному випадку відсутнє більш серйозне правопорушення, як умова застосування частини 2 статті 36 КУпАП.

З огляду на те, що засади Конституції України та положення КУпАП встановлюють індивідуальну відповідальність особи окремо за кожне вчинене правопорушення, гарантії щодо розгляду справ з урахуванням її особливостей у кожному конкретному випадку, здійснення розгляду справ про адміністративні правопорушення без будь-якого впливу та інформації про інші дії особи, свідчить виключно про об?єктивність та справедливість.

Відтак, у даному випадку, судом встановлено, що справи про адміністративні правопорушення, за наслідками розгляду яких винесено оскаржувані постанови не були розглянуті одночасно; кожне з адміністративних правопорушень є самостійним та було оцінено незалежно від інших, з урахуванням особливостей кожного з них (транспортний засіб та його особливості, дата та час, місце вчинення, обсяг навантаження та інше); неможливо здійснити зовнішнє втручання в систему, яка здійснює фіксацію та формування матеріалів про вчинені адміністративні правопорушення, оскільки суть процесу полягає саме в безсторонності та знеособленості під час розгляду справ.

Судом встановлено, що інформація, яка формує об`єктивну сторону порушення, міститься не лише в постанові, але й підтверджується інформаційними файлами та даними фото фіксації.Так, інформація щодо зважування міститься в інформаційній карті габаритно- вагового контролю, яка безпосередньо формується автоматичним пунктом та надсилається уповноваженій посадовій особі, яка здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, у вигляді метаданих та використовується нею при встановленні події та складу адміністративного правопорушення, відображає, як саме відбувається розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3710 мм, 2-3: 5400 мм, 3-4: 1340 мм; 4-5: 1350 мм; навантаження на вісь 1 - 7600 кг, 2 - 16100 кг, 3 - 6850 кг, 4 - 7150 кг; 5 - 7150 кг; загальна маса - 44850 кг. висота - 4.221 м.; ширина - 2.477 м.; довжина - 15.614 м. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу навантаження на одиночну вісь - 13524 кг. Так, розрахунок перевищення за оскаржуваною постановою виглядає наступним чином: *% перевищення = ((16100кг - 11500кг - 16%*16100кг)/11500кг)*100% = ((4600кг-2576 кг)/11500 кг)*100%= (2024 кг/11500кг)*100% =17,6 %. Таким чином, відповідачем вірно встановлено перенавантаження в 2024 кг, що становить 17,6%.

На підтвердження факту фіксації руху транспортного засобу позивача через автоматичний пункт з перевищенням встановлених законодавством габаритно- вагових норм, що стало підставою для притягнення його до відповідальності, а також справності технічного засобу та достовірності встановлених ним відомостей повідомляємо, що: прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 78, WAGA-WIM35, зав. №16, автомобільна дорога Н-11, км 76+702, Дніпропетровська обл., яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, є справним та придатним до експлуатації, що підтверджується сертифікатами.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України відповідає усім вищенаведеним критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку фіксації адміністративних a отже, зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами).

Судом встановлено, що дії посадових осіб відповідача під час її формування є законними та такими, що відповідають вимогам статті 19 Конституції України.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з?ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 статті 245 КАС України визначено, що при вирішенні справи по суті суд може відмовити в його задоволенні повністю.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи все вищевикладене та керуючись статтями 19, 63 Конституції України, статтями 122, 222, 251, 252, 258, 268, 278, 279 КУпАП, 42, 49, 55, 57, 60, 72, 73, 77, 78, 79, 165, 42, 165 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (місце розташування: м. Київ, вул. Фізкультури, 9) про скасування постанови залишити без задоволення.

Постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України АА №00015724 від 08.12.2023 року, винесену Державною службою України з безпеки на транспорті відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: І.А.Бобуйок