Справа № 280/10058/23
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

25 квітня 2024 року 11:03Справа № 280/10058/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Власюка В.О.,

представників:

позивача Шоніної О.В.

відповідача Кравченка О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до (з урахуванням уточнень від 15.12.2023) Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 06.11.2023 № 1740 про застосування дисциплінарних стягнень в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у виді зауваження на майора поліції ОСОБА_1 (жетон 0090827).

Розгляд справи просить здійснювати за правилами загального позовного провадження. Крім того, просить викликати та допитати у судовому засіданні свідків.

Також, у новій редакції позовної заяви (вх. від 15.12.2023) просить залучити до участі у справі в якості третьої особи Національну поліцію України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 проходить службу в поліції на посаді слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області. Оскаржуваним наказом позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у виді зауваження. Позивач із наказом від 06.11.2023 № 1740 не погоджується та вказує, що дисциплінарною комісією не взято до уваги усі докази, які містяться в матеріалах службового розслідування. Також, із наказу незрозуміло, у чому конкретно полягає порушення службової дисципліни позивачем. При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен довести правомірність свого рішення належними, допустими та достатніми доказами. З урахуванням викладеного просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 06.12.2023 позовну заяву залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків. Недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 19.12.2023 відкрито провадження у справі № 280/10058/23; призначено підготовче засідання на 17.01.2024; у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи Національної поліції України відмовлено; зобов`язано відповідача надати до суду засвідчені належним чином копії матеріалів службового розслідування відносно ОСОБА_1 .

Відповідач позов не визнав, у поданому відзиві (вх. від 03.01.2024 № 258) посилається на те, що дисциплінарна комісія прийшла до висновку про скоєння ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що виразилось у ненаданні допомоги відповідальному від керівництва у затриманні правопорушника, незастосуванні бодікамери на місці події, відсутності засобів індивідуального захисту. Наведене зумовило застосування до позивача дисціиплінарного стягнення у виді зауваження. Вважає оскаржуваний наказ правомірним та просить відмовити у задоволенні позову.

У підготовчому засіданні 17.01.2024 оголошено перерву до 07.02.2024.

06.02.2024 від представника позивача надійшло клопотання (вх. № 6048) про долучення доказів та заява про виклик свідків (вх. № 6227).

07.02.2024 від представника позивача надійшло клопотання (вх. № 6464) про приєднання доказів до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою суду від 07.02.2024 клопотання про виклик свідків задоволено; закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 21.02.2024.

В судовому засіданні 21.01.2024 допитано в якості свідка ОСОБА_2 відповідального від керівництва, старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності ВКП Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області; оголошено перерву до 19.03.2024.

В судовому засіданні 19.03.2024 допитано в якості свідка ОСОБА_3 оперуповноваженого ВКП Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області та ОСОБА_4 старшого інспектора-чергового чергової частини Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області; оголошено перерву до 02.04.2024.

В судовому засіданні 02.04.2024 допитано в якості свідка ОСОБА_5 спеціаліста-криміналіста СКЗ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області; оголошено перерву до 18.04.2024.

В судовому засіданні 18.04.2024 досліджено наявні у матеріалах справи відеодокази; оголошено перерву до 23.04.2024.

У зв`язку із відсутністю електроенергії у приміщенні суду, призначене на 23.04.2024 судове засідання не відбулось та було перенесено на 25.04.2024, про що сторін повідомлено належним чином.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Акорд».

У судовому засіданні 25.04.2024 на підставі ст. 250 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності з`ясував наступне.

ОСОБА_1 проходить службу в поліції на посаді слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 03.10.2023 до керівництва ГУНП в Запорізькій області від начальника УГІ в Запорізькій області державного службовця третього рангу ОСОБА_6 надійшла доповідна записка за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими поліцейськими ГУНП в Запорізькій області, що призвели до отримання тілесних ушкоджень старшим оперуповноваженим ВКП Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_2 та спеціалістом-криміналістом СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 .

Наказом ГУНП в Запорізькій області від 05.10.2023 № 1150 призначено службове розслідування за вказаним фактом; утворено дисциплінарну комісію, якій доручено проведення службового розслідування.

03.11.2023 складено Висновок службового розслідування (№ 1069/01/35-2023), затверджений начальником ГУНП в Запорізькій області.

Відповідно до Висновку службового розслідування встановлено, крім іншого, наступні обставини: 02.10.2023 о 08:00 на добове чергування, зокрема, до складу слідчо-оперативної групи Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області (надалі по тексту - Запорізький РУП) заступили в однострої, з табельною вогнепальною зброєю: слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Запорізького РУП майор поліції Горб Сергій Олександрович; оперуповноважений ВКП Запорізького РУП лейтенант поліції Матяш Віталій Євгенович; спеціаліст-криміналіст СКЗ СВ Запорізького РУП старший лейтенант поліції ОСОБА_5 та відповідальний від керівництва старший оперуповноважений сектору розкриття злочинів проти власності ВКР Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_2 . Того ж дня о 22:07 до чергової частини Запорізького РУП надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_7 про те, що 02.10.2023 близько 22:00 за адресою: м. Запоріжжя, просп. Металургів, 1а, пасажир його таксі ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, незаконно заволодів його автомобілем «DAEWOO Lanos», н.з. НОМЕР_1 , та проїхавши приблизно 50 метрів, скоїв наїзд на перешкоду (бордюр), після чого зупинився (ЄО № 22176). За вказівкою старшого інспектора-чергового чергової частини Запорізького РУП капітана поліції ОСОБА_4 на відпрацювання вказаного виклику направлено слідчо-оперативну групу у складі майора поліції ОСОБА_1 , лейтенанта поліції ОСОБА_3 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 . Також на місце події прибув відповідальний від керівництва Запорізького РУП капітан поліції ОСОБА_2 . По прибуттю на місце пригоди поліцейськими встановлено, що ОСОБА_7 , який працює водієм таксі «Болт», підвозив на автомобілі «DAEWOO Lanos», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 до буд. АДРЕСА_1 . Біля вказаного будинку ОСОБА_8 , скориставшись тим, що ОСОБА_7 вийшов зі свого автомобіля, сів за кермо транспортного засобу та намагався поїхати. У зв`язку з тим, шо ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння, під час руху він скоїв наїзд на бордюрний камінь та зупинився, після чого був затриманий. 02.10.2023 о 23:50 до чергової частини Запорізького РУП ГУНП зі служби «102» надійшло повідомлення від капітана поліції ОСОБА_2 про те, що 02.10.2023 о 23:45 під час відпрацювання виклику щодо незаконного заволодіння транспортним засобом на місці пригоди за адресою: м. Запоріжжя, просп. Металургів, 1а ОСОБА_8 завдав йому тілесні ушкодження, кинувши в обличчя дорожній конус (ЄО № 22182). 03.10.2023 о 00:47 до чергової частини Запорізького РУП зі служби «102» надійшло повідомлення від старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про те, що 02.10.2023 під час відпрацювання вищевказаного виклику ОСОБА_8 наніс їй удар ногою в область нирок, спричинивши їй тілесні ушкодження (ЄО № 22183). 03.10.2023 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 звернулися за медичною помогою до КНП «Міська лікарня № 9» ЗМР, де ОСОБА_2 встановлено діагноз: «Забій м`яких тканин носу, садно кінчика носу та верхньої губи», а ОСОБА_5 - «Тупа травма лівої поперекової ділянки. Забій поперекового відділу хребта». Після надання медичної допомоги ОСОБА_2 та ОСОБА_5 відпущені додому.

06.11.2023 ГУНП в Запорізькій області видано наказ № 1740 «Про застосування дисциплінарних стягнень», яким за скоєння дисциплінарного проступку, порушення вимог пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 3, 4, 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ (зі змінами, внесеними Законом України від 15.03.2022 № 2123-ІХ), підпункту 4 пункту 1 розділу II, підпункту 6 пункту 1 розділу IX, пунктів 10, 12 розділу ХІІІ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357, пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозанису, засобів фото- і кінозйомки, відеозанису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, та своїх функціональних обов`язків, що виразилось у здійсненні виїзду за повідомленням щодо незаконного заволодіння автомобілем ОСОБА_7 не екіпірованим засобами індивідуального захисту, ненаданні допомоги відповідальному від керівництва - старшому оперуповповаженому сектору розкриття злочинів проти власності ВКП Запорізького РУП капітану поліції ОСОБА_2 у затриманні правопорушника, незастосуванні бодікамери на місці події, до слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_1 (0090827) застосовано дисциплінарне стягнення у виді зауваження.

Позивачем подано рапорт до Національної поліції України від 18.11.2023 про скасування застосованого дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження, на який листом від 28.11.2023 № СЕД-8008-2023 повідомлено, що наведені у рапорті відомості не підтверджуються.

ОСОБА_1 , не погодившись з правомірністю застосування дисциплінарного стягнення, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Частиною першою статті 1 Закону № 580-VIII визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 статті 17 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частинами першою, другою статті 19 Закону № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначено Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі Дисциплінарний статут).

Частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Пунктами другим, одинадцятим частини третьої статті першої Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 , серед іншого, зазначає про те, ОСОБА_2 особисто до нього із проханням надати допомогу не звертався.

Слід зазначити, що на оглянутих у судовому засіданні відеодоказах не відображено, що ОСОБА_2 просив позивача про допомогу, а не про надання кайданків. Проте, допитана в якості свідка ОСОБА_5 підтвердила, що цей факт (прохання про допомогу) дійсно мав місце.

Суд зазначає, що в силу пункту одинадцятого частини третьої статті першої Дисциплінарного статуту ОСОБА_1 мав надати допомогу іншому поліцейському ОСОБА_2 .

При цьому, покликання позивача на те, що поряд перебували також і інші працівники поліції, які могли надати ОСОБА_2 допомогу, судом відхиляються, оскільки в силу статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Водночас, суд враховує і те, що на оглянутих відеозаписах вбачається, що ОСОБА_1 просив ОСОБА_2 не чіпати ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Тобто, у виникненні даної ситуації, яка мала наслідком отримання поліцейськими ушкоджень, вина позивача відсутня.

Стосовно здійснення позивачем виїзду за повідомленням щодо незаконного заволодіння автомобілем ОСОБА_7 не екіпірованим засобами індивідуального захисту слід зазначити наступне. Так, допитані свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_3 пояснили, що спеціальні засоби слідчо-оперативній групі не видавалися у зв`язку з їх відсутністю в черговій частині. При цьому, видавати зазначені засоби поліцейським почали після випадку, який стався 02.10.2023. Тобто, за відсутності засобів індивідуального захисту в черговій частині позивач, відповідно, не міг бути ними екіпірований.

Водночас, що стосується не застосування позивачем бодікамери, суд зазначає, що відомістю журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації підтверджується, що ОСОБА_1 отримав необхідне для відеофіксації обладнання 02.10.2023 (інв. № АР00028). Однак, згідно акту відповідача про перегляд відеофайлів, які розміщені в портативних відеореєстраторах від 05.10.2023, відеофайли подій, які мали місце 02.10.2023, відсутні.

Застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, регулюється Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026 (далі Наказ № 1026).

В силу пункту 2 розділу І Наказу № 1026 застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

За позицією позивача, він не був зобов`язаний здійснювати відеофіксацію подій 02.10.2023, оскільки вищезазазначена Інструкція не поширюється на здійснення працівниками поліції фото- і кінозйомки, відеозапису процесуальних дій відповідно до вимог статті 107 Кримінального процесуального кодексу України, негласних слідчих (розшукових) дій, оперативно-розшукових заходів, застосування в системі фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2017 року № 833 «Про функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі».

З цього приводу суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

В свою чергу, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження. (пункт 5 частини першої статті 3 Кримінального процесуального кодексу України).

Висновком службового розслідування від 03.11.2023 підтверджується, що 03.10.2023 СВ Запорізького РУП за ЄО № 22176 внесено відомості до ЄРДР № 0002000 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та ЄО № 22182 та № 22183, ЄРДР № 0002001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 КК України.

Тобто, на час виїзду слідчо-оперативної групи, до складу якої входив позивач, на місце події 02.10.2023 ще не було внесено відомості до ЄРДР, а отже на цій стадії позивач повинен був застосовувати наявну у нього бодікамеру.

Разом із тим, суд звертає увагу на наступні обставини.

Відповідно до визначення, наданого статтею 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, як, крім іншого, зауваження.

Порядок проведення службового розслідування врегульовано статтею 14 Дисциплінарного статуту.

Так, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського (ч. 1 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (ч. 3 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії (ч. 1 ст. 15 Дисциплінарного статуту).

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку (ч. 15 ст. 15 Дисциплінарного статуту).

Як визначено частинами першою третьою статті 18 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Частинами п`ятою, шостою, сьомою, восьмою, десятою статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що отримання пояснень від поліцейського, який перебуває на чергуванні або патрулюванні, здійснюється лише після закінчення ним чергування, патрулювання або заміни його іншим поліцейським.

У разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії.

Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

За правилами, встановленими частинами першою, сьомою статті 19 Дисциплінарного статуту, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Аналогічні приписи містить і Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, яким визначено процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач склав акт про відмову від надання пояснень від 30.10.2023 № 1053/35/01-2023, згідно якого 24.10.2023 засобами поштового зв`язку на адресу проживання ОСОБА_1 направлено виклик від 23.10.2023 № 1034/35/02-2023, яким позивача викликано для надання пояснень дисциплінарній комісії. Відповідно до цього виклику, позивач мав прибути для надання пояснень протягом робочого дня 27.10.2023 до ГУНП в Запорізькій області (м. Запоріжжя), однак він не з`явився.

Суд звертає увагу на наказ ГУНП в Запорізькій області від 26.10.2023 № 1692, копію якого долучено до матеріалів справи, яким ОСОБА_1 відряджено з 25.10.2023 по 27.10.2023 до м. Києва.

Як підтверджується відміткою поштового оператора «Укрпошта», повідомлення про отримання рекомендованого відправлення вкладено до абонентської скриньки позивача лише 31.10.2023, тобто вже після складання акту про відмову від надання пояснень від 30.10.2023 № 1053/35/01-2023.

Таким чином, позивач, який не отримував повідомлення про виклик на засідання комісії з розрахунком, щоб мати не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії, не може вважатися викликаним для надання пояснень у визначеному статтею 18 Дисциплінарного статуту порядку.

Більш того, відповідач, який, як роботодавець, достеменно знав про відрядження ОСОБА_1 до м. Києва у період з 25.10.2023 по 27.10.2023, взагалі не мав права виликати його для надання пояснень саме 27.10.2023, оскільке це суперечить Дисциплінарному статуту.

Зазначені дії відповідача призвели до того, що ОСОБА_1 був позбавлений права на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати пояснення щодо обставин справи та докази правомірності своїх дій.

На думку суду, порушення права позивача на захист не є формальним та безпосередньо впливає на висновки, здійснені ГУНП в Запорізькій області за результатами службового розслідування.

Отже, такі висновки не можуть бути покладені в основу індивідуального акту, яким по відношенню до ОСОБА_1 є наказ від 06.11.2023 № 1740 «Про застосування дисциплінарних стягнень» (в частині, що стосується позивача).

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Суд у цій справі також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи викладене, оскільки службове розсідування відносно позивача, за результатами якого прийнято оскаржуваний наказ, проведено із порушеннями, а також те, що виїзд позивача на місце події не екіпірованим засобами індивідуального захисту стався не з його вини, а через відсутність таких засобів у черговій частині, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 06.11.2023 № 1740 «Про застосування дисциплінарних стягнень» в частині застосування до ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) дисциплінарного стягнення у виді зауваження.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 06.11.2023 № 1740 «Про застосування дисциплінарних стягнень» в частині застосування до ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) дисциплінарного стягнення у виді зауваження.

3. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; код РНОКПП НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, вул. Дмитра Апухтіна, буд. 29; ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписано 07.05.2024.

Суддя Ю.П. Бойченко