Справа № 639/6495/23
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

02.05.2024Справа № 639/6495/23
Другий апеляційний адміністративний суду у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.03.2024, головуючий суддя І інстанції: Рубіжний С.О., м. Харків, повний текст складено 13.03.24 по справі № 639/6495/23
за позовом ОСОБА_1
до Департаменту патрульної поліції Національної поліції
про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції (далі по тексту ДПП, відповідач), в якому просила суд:
- скасувати постанову ЕАТ № 8023525 від 27.10.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП;
- закрити провадження у справі.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова у справі № 639/6495/23, складеним 12.03.2024 у скороченій формі з проголошенням лише вступної та резолютивної його частини, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовлено. Вступна та резолютивна частина цього рішення доставлена до Електронного суду 12.03.2024 о 19:52.

13.03.2024 складено та проголошено (повторно, але вже у повній формі) повний текст зазначеного судового рішення, яке доставлено до Електронного суду 13.03.2024 о 20:00.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просила суд апеляційної інстанції скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Харкова по справі № 639/6495/23 від 12.03.2024 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.05.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.03.2024 по справі № 639/6495/23 скасовано, постанову ЕАТ № 8023525 від 27.10.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП також скасовано, провадження у справі закрите.

Під час апеляційного розгляду справи колегією суддів встановлено істотні порушення норм процесуального права суддею Жовтневого районного суду м. Харкова Рубіжним С.О. при розгляді справи № 639/6495/23, які породжують невизначеність обрахування строку на апеляційне оскарження.

Згідно зі ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289, тобто і ст. 286 включно цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення. У справах, передбачених статтею 283-1 цього Кодексу, суд може проголосити скорочене судове рішення.

Таким чином, головуючий у справі суддя Рубіжний С.О. всупереч встановленому ст. 271 КАС України порядку, проголосив скорочене судове рішення (лише вступну та резолютивну його частину).

Повторне проголошення, тільки вже повного тексту рішення, не передбачене ст. 271 КАС України, оскільки вказана норма містить імператив проголошення лише повного рішення у справах даної категорії.

Отже, не може одночасно існувати скорочене та повне судове рішення, ухвалене в порядку ст. 286 КАС України, ані відповідно до ст. 271 КАС України.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Зазначене порушення головуючим у справі суддею Рубіжним С.О. норми процесуального права є істотним, оскільки впливає на невизначеність дати, з якої починається відрахування строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Адже в даному випадку існує два різних дня проголошення одного й того ж рішення, а ст. 271 КАС України не передбачає повноважень судді проголошувати у справах даної категорії скорочене рішення.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8023525 від 27.10.2023, складеною інспектором 4-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.(а.с.3).

З копії зазначеної постанови судом встановлено, що 27.10.2023 о 11:17 у м. Харкові, б-р Гончарівський, 21 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21061 НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , здійснила проїзд перехрестя з трамвайних колій попутного напрямку при наявності дорожнього знаку 5.16, чим порушила п.п.11.8 п. 11 ПДР України (порушення розташування т/з на проїзній частині)

До постанови додаються: відео Бк: 472520 та відео з відеореєстратора 70МАЙ.

З копії рапорту інспектора 4-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 08.11.2023 встановлено, що під час складання постанови серії ЕАТ № 8023525 від 27.10.2023 за ч. 2 ст. 122 КУпАП на гр. ОСОБА_1 , 24.08.2000, через некоректну роботу бази ІПНП помилково було вказано ТЗ ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_2 , замість ТЗ Suzuki SX4 д.н.з. НОМЕР_2 , власник ОСОБА_5 (а.с.50).

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернулась до суду з позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваної постанови, оскільки наданими відповідачем до матеріалів справи відеозаписами в повному обсязі підтверджується вчинення позивачем правопорушення п.п.11.8 п. 11 ПДР України.

Суд відхилив посилання позивача на невідповідність даних постанови щодо транспортного засобу, яким керувала позивач 27.10.2023, оскільки під час зупинки особу позивача було встановлено на підставі посвідчення водія, де вказано місце проживання АДРЕСА_2 .

З посиланням на висновок постанови Верховного Суду, викладений у справі № 459/1801/17 від 24 грудня 2019 року, суд зазначив, що технічна помилка у постанові про вчинення адміністративного правопорушення за доведеності факту вчинення такого правопорушення не може бути підставою для скасування постанови. При цьому вказав, що основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалом, відсутність якого б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення, та що наведене також узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1214/17 (провадження № К/9901/17897/18).

Також, судом першої інстанції зазначено, що позивач на відеозаписі фактично не заперечувала вчинення нею адміністративного правопорушення, та, фактично, підтвердила виїзд на трамвайну колію, що в свою чергу, на думку суду, свідчить про наявність підстав для притягнення останньої до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду справи колегією суддів встановлено, що підставою для зупинки 27.10.2023 об 11:17 у м. Харкові, б-р Гончарівський, 21 інспектором 4-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Тарасовим Владиславом Олеговичем транспортного засобу позивача слугувало переконання відповідача про невиконання ОСОБА_1 вимог п. 11.8 Правил дорожнього руху України (проїзд перехрестя з трамвайних колій попутного напрямку при наявності дорожнього знаку 5.16).

На підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем було надано до матеріалів справи відеозаписи з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери поліцейського, які були досліджені судом апеляційної інстанції.

З наявного в матеріалах відеозапису з відеореєстратора колегією суддів встановлено, що останній знятий в дощову погоду, а відтак його якість не дозволяє чітко ідентифікувати транспортні засоби, що рухались на дорозі. При цьому, автомобіль патрульних поліцейських рухався в колії позаду інших автомобілів, які обмежували огляд транспортного засобу, що безпосередньо здійснив проїзд перехрестя з трамвайних колій.

Так, з вказаного відеозапису вбачається, що 27.10.2023 об 11:14 червоний автомобіль рухався по крайній лівій смузі автомобільної дороги, над проїжджою частиною якої встановлено знак 5.16, яким передбачено можливість здійснення повороту наліво виключно зі смуги посередині.

Об 11:15 автомобіль червоний Suzuki (д.н.з. та модель не вбачається), заїхавши обома колесами на трамвайні колії, включивши світловий покажчик повороту наліво, здійснив поворот наліво. При цьому з відео неможливо встановити ані номерний знак даного автомобіля, ані відслідкувати модель чи водія транспортного засобу. Варто зауважити, що на вказаному моменті відеозапис із відеореєстратора патрульного автомобіля завершується. Ідентифікувати марку, модель чи державний номерний знак вказаного транспортного засобу в момент вчинення вищевказаних дій є неможливим.

Дослідивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського 472520, колегією суддів встановлено, що останній починається об 11:17 безпосередньо вже після здійснення зупинки червоного Suzuki д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Разом з цим, враховуючи, що відеозапис правопорушення із відеореєстратора та безпосередньо зупинки транспортного засобу із нагрудної камери поліцейського є обірвані, не є безперервними, а з відеофіксації моменту вчинення правопорушення взагалі неможливо встановити ідентифікуючих ознак автомобіля (державний номерний знак чи модель) у суду апеляційної інстанції відсутні беззаперечні підстави для висновку, що транспортний засіб, яким керувала ОСОБА_1 під час проїзду перехрестя, рухаючись у м. Харкові, б-р Гончарівський, 21, здійснив проїзд перехрестя з трамвайних колій.

А відтак, з огляду на норми частини 2 статті 77 КАС України, неможливо стверджувати про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 122 КУпАП.

Інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 порушення пункту 11.8 ПДР відповідачем не надано.

Доводи суду першої інстанції щодо визнання позивачем факту проїзду ним перехрестя з трамвайних колій, колегія суддів оцінює критично, оскільки лише факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 08.07.2020 по справі № 177/525/17.

В якості транспортного засобу, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення, зазначено ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_2 , що перебуває у власності ОСОБА_6 .

Разом з цим, ОСОБА_1 , як встановлено апеляційним переглядом, під час зупинки працівниками патрульної поліції керувала зовсім іншим транспортним засобом - Suzuki SX4 д.н.з НОМЕР_2 , а відтак, враховуючи імперативний обов`язок відповідача щодо правильного зазначення транспортного засобу, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), внесення даних до постанови, які не відповідають обставинам справи, свідчить про не дотримання відповідачем процедури та порядку винесення оскаржуваної постанови.

Посилання відповідача в якості підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення на рапорт інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 4 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 , відповідно до якого через некоректну роботу бази ІПНП помилково було вказано ТЗ ВАЗ21061 д.н.з. НОМЕР_2 замість ТЗ Suzuki SX4 д.н.з. НОМЕР_2 , не є доказом правомірності спірної постанови, оскільки саме в останній повинні бути вірні відомості про транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак). Крім того, такий спосіб дії відповідача не передбачений положеннями КУпАП, чого не міг не знати головуючий у справі суду першої інстанції суддя Рубіжний С.О.

Згідно із п. 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Також, колегія суддів зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення, оскільки унеможливлює врахування судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, наданої відповідачем постанови в якості доказу.

У винесеній 02.05.2024 постанові колегія суддів наголосила, що постанова про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання постанови покладається на особу, яка його складає та не допускається внесення будь-яких змін після ознайомлення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, із вказаним документом.

Всупереч вимог ст. 283 КУпАП відповідачем не дотримано норми процесуального права та передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення, що, в свою чергу, свідчить про невмотивованість та незаконність оскаржуваної постанови.

Також колегія суддів звертає увагу на безпідставне посилання судді Рубіжного С.О. на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24.12.2019 у справі № 459/1801/17, оскільки спірні правовідносини у вказаній справі виникли за інших фактичних обставин, зокрема, у справі № 459/1801/17 обставини вчинення адміністративного правопорушення були підтвердженими належними доказами, у зв`язку з чим і зроблено висновок про те, що зазначення неправильного номера будинку, по вулиці якого було вчинено адміністративне правопорушення, не спростовує порушення позивачем Правил дорожнього руху, у той час, як у спірних правовідносинах відповідачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження факту здійснення особою правопорушення та внесено до постанови поліцейського дані, що не відповідають фактичним обставинам.

За наслідками апеляційного перегляду справи № 639/6495/23 колегією суддів встановлено неправомірне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6053478 від 20.10.2022, що зумовило її скасування та, як наслідок, скасування рішення суду першої інстанції, як такого, що не відповідає ст. 242 КАС України.

Згідно з ч. 8 ст. 249 КАС України суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.

В даному випадку, як головуючим у справі суддею Рубіжним С.О., так і колегією апеляційного суду досліджувались одні й ті ж докази по справі постанова, записи відео щодо порушення ПДР та протокол поліцейського. За час передачі доказів від суду першої інстанції до апеляційного суду заміни відеофайлів у справі колегією апеляційного суду не встановлено, що достовірно свідчить про те, що головуючий у справі суддя Рубіжний С.О. на підставі відеозаписів також не міг встановити ані моделі, ані державного номерного знаку автомобіля позивача. В той же час послався на відеозаписи як на докази, що достовірно свідчать про винність у порушенні ПДР саме позивача.

Колегія суддів наголошує, що суддя Рубіжний С.О., який згідно наявного досвіду роботи суддею не міг не знати про обов`язок ретельно досліджувати докази по справі, віднісся до розгляду справи поверхово та за відсутності факту доведення відповідачем вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення вимог п. 11.8 Правил дорожнього руху України визнав правомірним притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Вищевказані порушення норм процесуального права призвели до порушення прав позивача та слугували підставою для скасування судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 106 Закону України «Про судоустрій і статус судів» суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження з таких підстав:

1) умисне або внаслідок недбалості:

а) незаконна відмова в доступі до правосуддя (у тому числі незаконна відмова в розгляді по суті позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги тощо) або інше істотне порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило реалізацію учасниками судового процесу наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків або призвело до порушення правил щодо юрисдикції або складу суду.

2) безпідставне затягування або невжиття суддею заходів щодо розгляду заяви, скарги чи справи протягом строку, встановленого законом, зволікання з виготовленням вмотивованого судового рішення, несвоєчасне надання суддею копії судового рішення для її внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень;

…4) умисне або внаслідок грубої недбалості допущення суддею, який брав участь в ухваленні судового рішення, порушення прав людини і основоположних свобод або інше грубе порушення закону, що призвело до істотних негативних наслідків.

Зважаючи на виявлені під час розгляду цієї справи порушення суддею процесуального закону, а також з огляду на характер причин та умов, які їм сприяли, спричинених цими порушеннями наслідків, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для постановлення окремої ухвали, які одночасно є достатніми підставами для повідомлення Вищої ради правосуддя про вчинення суддею Рубіжним С.О. грубого порушення вимог процесуального закону.

З огляду на наведене, колегія констатує, що вказані факти є недопустимими і свідчать про свідоме, грубе порушення суддею Жовтневого районного суду м. Харкова Рубіжним Сергієм Олексійовичем норм адміністративно-процесуального законодавства України та присяги судді, та вважає за необхідне довести викладене до відома Вищої ради правосуддя з метою недопущення порушень вимог процесуального закону та з метою запобігання аналогічних порушень в майбутньому.

Керуючись ст.ст. 242, 249 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В

Інформацію про факти порушень вимог діючого законодавства України суддею Жовтневого районного суду м. Харкова Рубіжним Сергієм Олексійовичем довести до відома Вищої ради правосуддя з метою недопущення порушень вимог процесуального закону.

Про вжиті заходи повідомити Другий апеляційний адміністративний суд (61604, м. Харків, м-н Театральний, 1) з посиланням на справу за № 639/6495/23.

Окрема ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена особами, яких вона стосується, у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Русанова В.Б. Жигилій С.П.