Справа № 280/3742/24
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

08 травня 2024 року Справа № 280/3742/24 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Татаринов Д.В., перевіривши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, 69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), відповідно до якого позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 , відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», із зарахуванням до страхового стажу та врахуванням при обчисленні розміру пенсії періоду роботи з 24 березня 2008 року по 31 жовтня 2022 року у подвійному розмірі;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», із зарахуванням до страхового стажу та врахуванням при обчисленні розміру пенсії періоду роботи з 24 березня 2008 року по 31 жовтня 2022 року у подвійному розмірі, починаючи з 01 листопада 2022 року.

Ухвалою суду від 29 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду із позовом.

Вказаною ухвалою судді, з метою усунення недоліків позовної заяви, позивачу запропоновано надати до суду у десятиденний строк з дня її одержання:

- заяву, із зазначенням у ній причин пропуску строку звернення до суду із позовом або обґрунтувань за яких позивач вважає, що строк звернення до суду нею не пропущений разом із відповідними доказами;

- доказів сплати судового збору в сумі 1211,20 грн.

03 травня 2024 року, на виконання вимог вищезазначеної ухвали судді, через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» представником позивача до суду подано заяву, в обґрунтування якої вказано, що позивачем при первинному зверненні до суду із позовом в адміністративній справі № 280/2387/24, за наслідками розгляду якої позивачу повернуто позовну заяву, вже було сплачено судовий збір у розмірі 1211, 20 грн. у зв`язку із чим не вбачає підстав для повторної сплати, натомість просить суд відстрочити сплату судового збору за даним позовом на строк до ухвалення судового рішення в адміністративній справі № 280/3742/24. В обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду з позовом вказує, що обов`язок щодо правильності розрахунку пенсії позивача покладено на відповідача, в той же час позивач відповідачем про детальних розрахунок стажу не повідомлявся. У зв`язку із чим позивач дізнався про неправильний розрахунок стажу лише з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 01 лютого 2024 року.

З приводу сплати судового збору та наявності підстав для відстрочення сплати судового збору суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2, 3 статті 4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлено ставку судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік установлено з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 2 920,00 грн.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позивачем до матеріалів справи надано квитанцію з кодом № РМ4Х-РЕ01-КНВ4-РНОКА від 15 лютого 2024 року на суму 1211,20 грн., яка відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету рахується за справою №280/2387/24.

Отже, квитанція з кодом з кодом № РМ4Х-РЕ01-КНВ4-РНОКА від 15 лютого 2024 року не є належним доказом сплати судового збору за подання позовної заяви в адміністративній справі № 280/3742/24.

Ухвалою судді від 16 квітня 2024 року позовну заяву в адміністративній справі № 280/2387/24 повернуто заявнику у зв`язку із неусуненням недоліків позовної заяви.

При цьому, у відповідності до положень пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення позовної заяви.

З огляду на вказане, суд критично оцінює доводи представника позивача відносно того, що сплата судового збору позивачем судового збору за звернення до суду із позовом в адміністративній справі № 280/3742/24 становитиме для позивача надмірний тягар, оскільки з урахуванням статті 7 Закону України «Про судовий збір» позивач, за бажанням, може звернутись до суду із заявою про повернення судового збору в адміністративній справі № 280/2387/24.

Окрім того, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк (частина 1 статті 133 КАС України).

Як передбачено частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Судові витрати це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суд повинен вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до статей 132-133 КАС України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статті 133 КАС України, статті 8 Закону України «Про судовий збір» повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Відповідно до частини 1 статті 8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Згідно з частини 2 статті 8 КАС України не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Суд зазначає, що жодних доказів на підтвердження факту скрутного матеріального становища у 2023 2024 роках, що позбавляє позивача можливості сплатити судовий збір за звернення до суду із позовом в адміністративній справі № 280/3742/24 позивачем та його представником до суду разом із заявленим клопотанням не надано.

З огляду на вказане, у суду відсутні підстави для задоволення клопотання представника позивача про відстрочення позивачу сплати судового збору до ухвалення судового рішення в адміністративній справі № 280/3742/24.

З приводу наявності підстав для поновлення позивачу строків звернення до суду із позовом в адміністративній справі № 280/3742/24 суд зазначає наступне.

Так, у заяві про поновлення строку звернення до суду із позовом в адміністративній справі № 280/3742/24 представник позивача зазначає про те, що про порушення своїх прав позивач дізналася в лютому 2024 року з листа відповідача від 01 лютого 2024 року № 1893-1421/Н-02/8-0800/24.

В той же час, зі змісту доданої позивачем до позову заяви від 15 січня 2024 року вбачається, що позивачу станом на дату звернення до органу пенсійного фонду із заявою вже було відомо про зарахування їй до страхового стажу при обчисленні пенсії періоду роботи з 24 березня 2008 року по 31 жовтня 2022 року в одинарному розмірі.

Більш того, довідка Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи від 12 січня 2024 року № 02.2-05 /168, на яку представник позивача посилається у заяві, яка видана позивачу на її вимогу для перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах, також містить інформацію про те, що стаж позивача за Списком 2 за період з 24 березня 2008 року по 15 січня 2024 року в пільговому обчисленні становить 15 років 9 місяців 23 дні, тобто стаж позивача обчислено в одинарному.

Окрім того, згідно доданого позивачем до позову листа ГУ ПФУ в Запорізькій області від 01 лютого 2024 року № 1893-1421/Н-02/8-0800/24 перерахунок пенсії позивача декілька разів з дати призначення здійснювався за її заявами. Востаннє, перерахунок пенсії позивача з урахуванням стажу по 31 жовтня 2022 року, питання щодо правомірності зарахування якого в одинарному розмірі до страхового стажу позивача є спірним в адміністративній справі № 280/3742/24, було здійснено органом пенсійного фонду з 01 листопада 2022 року за заявою позивача від 14 листопада 2022 року.

Так, з огляду на той факт, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а перерахунок пенсії проводився за заявами позивача, про порушення своїх прав позивач мала дізнатись у грудні 2022 року.

Суд критично оцінює доводи представника позивача відносно того, що строк звернення до суду із позовом в адміністративній справі № 280/3742/24 необхідно пов`язувати саме із повідомленням відповідача про незарахування певних періодів роботи до її страхового стажу позивача у подвійному розмірі, оскільки звертаючись до відповідача із заявами про перерахунок пенсії (востаннє у листопаді 2022 року) позивач, як одержувач пенсії мала можливість отримати детальний розрахунок стажу роботи та його кратності, врахованого відповідачем під час призначення пенсії.

Окрім того, з урахуванням положень частини 2 статті 122 КАС України строк звернення до суду із позовом пов`язується також із датою, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Жодних обґрунтувань з приводу наявності причин, що перешкоджали позивачу звернутись до суду із позовом в адміністративній справі № 280/3742/24 про зарахування до її страхового стажу в подвійному розмірі періоду роботи з 24 березня 2008 року по 31 жовтня 2022 року, принаймні після останнього перерахунку пенсії за її особистою заявою у листопаді 2022 року, із наданням відповідних доказів на підтвердження таких обставин, заява про поновлення строку звернення до суду із позовом в даній справі не містить.

З огляду на вказане, враховуючи дату останнього перерахунку пенсії позивача за її заявою урахуванням стажу по 31 жовтня 2022 року (01 листопада 2022 року), відсутність інформації щодо обставин, які перешкоджали своєчасно звернутись до суду із позовом, а також фактичну дату звернення позивача до суду із позовом в адміністративній справі № 280/3742/24, суд не вбачає підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення позивачем до суду із позовом в адміністративній справі № 280/3742/24, а також поновлення їй такого строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги ухвали судді від 29 квітня 2024 року позивачем та його представником не виконано.

Відповідно до пунктів 1 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Згідно з частиною 5 статті 169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись пунктом 1 частини 4 статі 169, статей 241, 248, 256 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовити.

В задоволенні заяви про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду із позовом в адміністративній справі № 280/3742/24 та поновлення такого строку відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу/представнику позивача.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви, згідно частиною 8 статті 169 КАС України, не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її постановлення.

Ухвалу виготовлено та підписано 08 травня 2024 року.

Суддя Д.В. Татаринов