Справа № 520/24088/23
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2024-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 р. Справа № 520/24088/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2023, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 06.12.23 по справі № 520/24088/23

за позовом Приватного акціонерного товариства "Завод Південкабель"

до Харківської митниці

про визнання протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Завод Південкабель", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці, в якому просив суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA807000/2023/000411/2 від 17.08.2023; рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000435/2 від 22.08.2023; картку відмови у митному оформленні випуску № UA807200/2023/000461; картку відмови у митному оформленні випуску № UA807200/2023/000471.

В обґрунтування позову зазначив, що товариство при здійсненні митного оформлення товарів надало всі необхідні та достатні документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК України, які чітко ідентифікували товари та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Натомість митниця, в порушення норм МК України, безпідставно прийняла оскаржувані рішення, картки відмови та неправомірно застосувала резервний метод визначення митної вартості товарів, імпортованих позивачем.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 року адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Завод Південкабель" задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000411/2 від 17.08.2023 Харківської митниці.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2023/000461 Харківської митниці.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000435/2 від 22.08.2023 Харківської митниці.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2023/000471 Харківської митниці.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці () на користь Приватного акціонерного товариства "Завод Південкабель" () витрати зі сплати судового збору у сумі 8052,00 грн. (вісім тисяч п`ятдесят дві гривні 00 копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що оскаржувані картки відмови вичерпали свою дію фактом їх виконання позивачем шляхом здійснення декларування товарів за новою митною декларацією. Зважаючи на вищезазначене, вимога позивача про скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2023/000461 від 17.08.2023, № UA807200/2023/000471 від 22.08.2023 є неналежним та неправильним способом захисту прав позивача, оскільки скасування оскаржуваних карток відмови не поновлюватиме митні декларації, за якими було вперше заявлено до митого оформлення товар позивача, бо цей товар вже оформлено у митному відношенні та випущено у вільний обіг за іншою митною декларацією.

Щодо правомірності рішень про коригування митної вартості № UA807000/2023/000411/2 від 17.08.2023, №UA807000/2023/000435/2 від 22.08.2023 зазначив, що до митного поста «Барабашово» Харківської митниці ПАТ «Завод Південкабель» було подано митні декларації за номерами № 23UA67U4 від 17.08.2023 та №23UA56U5 від 22.08.2023 на товар: 1. Бутеновий співполімер у вигляді гранул, марки LL7420A - 22000 кг. Склад: 95% - етилен; 4% - бутен; 1% - домішки. Для виробництва кабелів. Торгівельна марка: INNOPLUS, виробник: InnoPlus by Global Chemical, Таїланд (TH). Країна виробництва: Таїланд (ТН). Код .

Контроль правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за ЕМД № 23UA67U4 від 17.08.2023 та №23UA56U5 від 22.08.2023, здійснювався посадовими особами митниці відповідно до вимог ст.54 МК України шляхом перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності в документах усіх відомостей, що їх підтверджують, а також ст.ст. 336, 337, 363 МК України в частині контролю із застосуванням системи управління ризиками.

Під час здійснення митного контролю ЕМД № 23UA67U4 від 17.08.2023 та №23UA56U5 від 22.08.2023 спрацював ризик, генерований АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, до спецпідрозділу митниці (відділу контролю митної вартості) було направлено запит по МД «щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів», зокрема за кодами 105-2 «Наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству. Необхідно посилити контроль правильності визначення митної вартості. Проаналізувати зазначене рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару».

За результатом аналізу інформації та співставлення вказаних документів було встановлено, що задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше.

Аналіз цінової бази ЄАІС Держмитслужби вказує, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів за фактами митних оформлень митницями України був значно вищим, ніж заявлений в ЕМД №23UA67U4 від 17.08.2023 та №23UA56U5 від 22.08.2023.

Встановлення факту заниженої митної вартості спірного товару в порівнянні з цінами на ідентичні товари, митне оформлення яких вже здійснено, за допомогою використання ПІК ЄАІС є достатньою підставою для витребування додаткових документів, передбачених частиною 3 статті 53 МК України, а ненадання декларантом жодного запитуваного документу за спірною поставкою на законну вимогу митниці є порушенням його обов`язку у розумінні частини третьої статті 53 МК України.

Зазначені при митному оформленні документи містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Так декларантом не надано договір транспортних послуг, тобто можливо не додання всіх складових до розрахунку митної вартості (документ зазначений під кодом 4301 № 1405 не придатний до читання).

За результатом аналізу документів, поданих декларантом на підтвердження вартості транспортних витрат було встановлено наступне: морське перевезення товарів позивача здійснювалося за коносаментом № MRFB227766747 від 24.06.2023, експедитором товару є ТОВ «Лімертін Карго Делівері».

Враховуючи, що станом на момент митного оформлення товарів позивача, послуги з морського перевезення були виконані, то витрати на транспортування мали бути підтверджені наступними документи: заявка (з відображеною попередньою вартістю послуг); акт виконаних робіт в частині морського перевезення; рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг; банківські платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка фактури.

До митного оформлення на підтвердження понесених транспортних витрат декларантом договір транспортного експедирування, заявка, акти виконаних робіт, банківські платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури не подавались, хоча зазначені документи містять відомості про дійсну вартість послуги з перевезення товарів.

Окрім того, надане позивачем до митного контролю та митного оформлення платіжне доручення №18 від 17.05.2023, надано з порушенням вимог постанови Правління НБУ №216 від 28.07.2008, відсутня печатка та підпис відповідальної особи.

Вищевикладене обумовило наявність у посадової особи митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості товару позивача, заявленої у ЕМД №№23UA67U4 від 17.08.2023 та №23UA756U5 від 22.08.2023, наявність якого є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

17.08.2023 та 22.08.2023 декларанта було повідомлено, що на виконання вимог стаття 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ у зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині 2 статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, передбачені частиною 3 статті 53 МКУ (принт-скрін повідомлень АСМО «Інспектор» додається до відзиву).

На вказаний запит митниці щодо подання додаткових документів, декларант 17.08.2023 та 22.08.2023 надіслав листи та повідомив, що усі документи надано та інші документи надаватись не будуть.

Враховуючи вищезазначене, Харківська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №23UA67U4 від 17.08.2023 та №23UA56U5 від 22.08.2023 за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів) визначення митної вартості та джерела зазначені у графі 33 рішення про коригування митної вартості. При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься у ціновій базі ЄАІС про товари, митне оформлення яких вже здійснено: товар №1 - 1,56 дол. США/кг., джерело ЕМД № UA 500020/2023/000744 від 20.01.2023.

Вважає, спірні рішення про коригування митної вартості такими, що винесені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами МКУ та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень, тому обставини для їх скасування відсутні.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 19 травня 2022 року між «LYMERTIN COMPANY INC» (USA) та ПАТ «ЗАВОД ПВДЕНКАБЕЛЬ» укладено контракт YZ-19522, згідно з яким продавець зобов`язується прийняти та оплатити Полімерну сировину в гранулах, в подальшому іменований Товар, в повній відповідності з технічними характеристиками виробника в кількості, асортименті і за цінами згідно з додатками, що є доповненням і невід`ємною частиною даного Контракту.

Ціна на Товар, що поставляється за цим контрактом, встановлюється в доларах CШA (USD).

Ціна за тонну Товару включає вартість упаковки і маркування.

Ціна за одиницю товару (1 МТ) вказується в Додатках до цього Контракту.

Оплата за Товар повинна бути здійснена у валюті долар США (USD) на умовах 100% передоплати, якщо інше не зазначено в додатках до цього контракту.

Вартість кожної конкретної партії Товару узгоджується сторонами додатково шляхом підписання Додатків, які є невід`ємною частиною цього контракту.

На виконання контракту YZ-19522 від 19 травня 2022 року Сторони підписали рахунок-проформу від 05.05.2023 № 50523 з основними характеристиками товару.

Згідно з Додатком № 5 від 05.05.2023 Сторони погодили поставку лінійного поліетилену низької щільності: 44 тони, Бренд: INNOPLUS, марки LL7420 за ціною 1300 доларів США за 1 тону; 22 тони, Бренд: INNOPLUS, марки LL6428A, 1350 доларів США за 1 тону. Загальна сума поставки 86 900,00 доларів США.

Умови поставки - CFR, Гданськ Польща. Відвантаження протягом червня 2023. Умови оплати 100% передплата до 15.05.2023.

У рахунку-проформі від 05.05.2023 № 50523 сторони погодили основні характеристики товару, а також строк та порядок оплати, загальні умови поставки, валюту оплати, дату відправлення.

Покупець (ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ») сплатив на рахунок Продавця («LYMERTIN COMPANY INC» (USA) 86 900,00 доларів США як передплату за контрактом YZ-19522 від 19.05.2023, що підтверджується платіжним дорученням № 18 від 17.05.2023.

Коносамент № MRFB227766747 засвідчив укладення договору перевезення вантажу морським судном у порт розвантаження Гданськ, Польща, прийняття вантажу для перевезення, а також надав право ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» одержати вантаж у місті поставки.

Комерційний рахунок-фактура № від 19.06.2023 за контрактом YZ-19522 від 19 травня 2022 року засвідчив поставку товару у порт розвантаження - Гданськ, Польща, дата відправлення: 24.06.2023.

В подальшому покупцем був укладений Договір № 1405 від 14.05.2021 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів, отримані довідки про транспортно-експедиційні витрати для подання у митні органи, а також міжнародні автомобільні товарно-транспортні накладні.

З метою митного оформлення товару, позивач, через митного брокера, подав митні декларації № 23UA67U4 від 17.08.2023 та № 23UA56U5 від 22.08.2023, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору.

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією № 23UA67U4 від 17.08.2023 позивачем подано: сертифікат якості (Certificate of quality) б/н від 24.06.2023; Рахунок-проформа (Proforma invoice) № 50523 від 05.05.2023; Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № від 19.06.2023; Коносамент (Bill of lading) № MRFB227766747 від 24.06.2023; Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 2743/I/2023/JB від 12.08.2023; Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № від 20.04.2023; Банківський платіжний документ, що стосується товару №18 від 17.05.2023; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 3307 від 12.08.2023; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 1208/1-23 від 12.08.2023; Прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н 02.05.2023; - Документ, що містить інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини Біржа PLATTS від 03.05.2023; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № YZ-19522 від 19.05.2022; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаток №5 від 05.05.2023; Договір (контракт) про перевезення № 1405 від 14.05.2021; Договір (контракт) про перевезення б/н від 30.12.2021; Інші некласифіковані документи б/н (Лист про взаємозалежн.) від 19.12.2022; Інші некласифіковані документи технічна інформ.LL7420A від 09.01.2018; Копія митної декларації країни відправлення №А018-1-6606-01981 від 18.06.2023.

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією №23UA56U5 від 22.08.2023 позивачем подано: Сертифікат якості (Certificate of quality) б/н від 24.06.2023; Рахунок-проформа (Proforma invoice) № 50523 від 05.05.2023; Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № від 19.06.2023; Коносамент (Bill of lading) № MRFB227766747 від 24.06.2023; Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 2743/I/2023/JB/1 від 17.08.2023; Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № від 19.06.2023; Банківський платіжний документ, що стосується товару №18 від 17.05.2023; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 3323 від 17.08.2023; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №1708/1-23 від 17.08.2023; Прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 02.05.2023; Документ, що містить інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини Біржа PLATTS від 03.05.2023; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № YZ-19522 від 19.05.2022; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаток №5 від 05.05.2023; Договір (контракт) про перевезення №1405 від 14.05.2021; Договір (контракт) про перевезення б/н від 30.12.2021; Інші некласифіковані документи б/н (Лист про взаємозалежн.) від 19.12.2022; Інші некласифіковані документи технічна інформ.LL7420A від 09.01.2018; Копія митної декларації країни відправлення №А018-1-6606-01981 від 18.06.2023.

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів.

На запит митного органу, позивач додатково надав копії: листа комерційної пропозиції від 02.05.2023, експортної митної декларації, міжнародної товарно-транспортної накладної.

ПАТ «Завод Південкабель» було відмовлено у митному оформленні товарів та видано картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2023/000461, № UA807200/2023/000471 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000411/2 від 17.08.2023 та № UA807000/2023/000435/2 від 22.08.2023.

Декларантом оформлено товар під гарантію у порядку ч. 7 ст. 55 МК України оформивши товар за митними деклараціями: за ЕМД №23UA99U4 від 17.08.2023 та №23UA89U5 від 22.08.2023 та додатково було сплачено різницю між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною Декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом.

Не погодившись з рішеннями про коригування митної вартості та картками відмови, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що рішення про коригування митної вартості товару № UA807000/2023/000411/2 від 17.08.2023 та № UA807000/2023/000435/2 від 22.08.2023, прийняті відповідачем з порушенням ст. ст. 53, 55, 57, 58, 64 Митного кодексу України, є незаконними і необґрунтованими, а тому є такими, що підлягають скасуванню. Як наслідок, підлягають скасуванню і спірні картки відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, прийняті відповідачем на підставі рішень про коригування митної вартості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України №4495-VI від 13.03.2012.

Згідно із ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України).

Статтею 264 Митного кодексу України встановлено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта. Орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом. У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно із п. п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.ч. 1, 2 ст. 52 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу, за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Частинами 1, 2 статті 53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч. ч. 3, 4 ст. 64 Митного кодексу України).

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного Кодексу України.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 по справі № 810/2784/18, від 06.09.2019 по справі № 815/2501/18, від 26.11.2019 по справі № 821/107/16.

Також, колегія суддів зазначає, що сумніви є обґрунтованими, якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У митниці є обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 червня 2015 року (справа № 21-498а15).

Судовим розглядом встановлено, що з метою митного оформлення товару, позивач, через митного брокера, подав митні декларації № 23UA67U4 від 17.08.2023 та № 23UA56U5 від 22.08.2023, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору.

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією № 23UA67U4 від 17.08.2023 позивачем подано: сертифікат якості (Certificate of quality) б/н від 24.06.2023; Рахунок-проформа (Proforma invoice) № 50523 від 05.05.2023; Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № від 19.06.2023; Коносамент (Bill of lading) № MRFB227766747 від 24.06.2023; Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 2743/I/2023/JB від 12.08.2023; Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № від 20.04.2023; Банківський платіжний документ, що стосується товару №18 від 17.05.2023; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 3307 від 12.08.2023; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 1208/1-23 від 12.08.2023; Прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н 02.05.2023; - Документ, що містить інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини Біржа PLATTS від 03.05.2023; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № YZ-19522 від 19.05.2022; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаток №5 від 05.05.2023; Договір (контракт) про перевезення № 1405 від 14.05.2021; Договір (контракт) про перевезення б/н від 30.12.2021; Інші некласифіковані документи б/н (Лист про взаємозалежн.) від 19.12.2022; Інші некласифіковані документи технічна інформ.LL7420A від 09.01.2018; Копія митної декларації країни відправлення №А018-1-6606-01981 від 18.06.2023.

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією №23UA56U5 від 22.08.2023 позивачем подано: Сертифікат якості (Certificate of quality) б/н від 24.06.2023; Рахунок-проформа (Proforma invoice) № 50523 від 05.05.2023; Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № від 19.06.2023; Коносамент (Bill of lading) № MRFB227766747 від 24.06.2023; Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 2743/I/2023/JB/1 від 17.08.2023; Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № від 19.06.2023; Банківський платіжний документ, що стосується товару №18 від 17.05.2023; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 3323 від 17.08.2023; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №1708/1-23 від 17.08.2023; Прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 02.05.2023; Документ, що містить інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини Біржа PLATTS від 03.05.2023; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № YZ-19522 від 19.05.2022; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаток №5 від 05.05.2023; Договір (контракт) про перевезення №1405 від 14.05.2021; Договір (контракт) про перевезення б/н від 30.12.2021; Інші некласифіковані документи б/н (Лист про взаємозалежн.) від 19.12.2022; Інші некласифіковані документи технічна інформ.LL7420A від 09.01.2018; Копія митної декларації країни відправлення №А018-1-6606-01981 від 18.06.2023.

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів.

На запит митного органу, позивач додатково надав копії: листа комерційної пропозиції від 02.05.2023, експортної митної декларації, міжнародної товарно-транспортної накладної.

ПАТ «Завод Південкабель» було відмовлено у митному оформленні товарів та видано картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2023/000461, № UA807200/2023/000471 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000411/2 від 17.08.2023 та № UA807000/2023/000435/2 від 22.08.2023.

У графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000411/2 від 17.08.2023 в якості причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору, зазначено, що документи подані декларантом не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також у зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п. 3 ст. 53 МКУ. Зокрема:

- в Платіжному дорученні № 18 від 17.05.2023 у гр. 70 зазначено інвойс № 50523 від 05.05.2023 який не співпадає з номером інвойсу № від 19.06.2023 зазначеному у митній декларації наданої до митного оформлення;

- сума яка зазначена в Платіжному дорученні №18 від 17.05.2023 не відповідає сумі зазначеній у інвойсі № від 19.06.2023 наданому до митного оформлення;

- в наданому рахунку транспортних послуг № 3307 від 12.08.2023 відсутня інформація, щодо вартості експедиційних послуг за межами митної України, що свідчить про можливість не додання всіх складових до розрахунку митної вартості;

- декларантом підприємства було надано до митниці митну декларацію країни відправлення без перекладу на українську мову або офіційну мову союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до вимог статті 254 МКУ;

- відповідно до експортної МД не зазначено умови поставки, (тобто можливо не включено всі складові розрахунку митної вартості); код товару не відповідає заявленому до митного оформлення, номер інвойсу зазначений без дати;

- платіжне доручення №18 від 17.05.2023. надано з порушенням вимог постанови Правління НБУ № 216 від 29.07.2022;

- рахунок щодо транспортних витрат надано від особи яка безпосередньо не транспортувала товар виходячи з наданої CMR №2743/I/2023/JB від 20.04.2023;

- декларантом не надано договор транспортних послуг, тобто можливо не додання всіх складових до розрахунку митної вартості. (документ зазначений під кодом 4301 № 1405 не придатний до читання);

- безпідставне зменшення фактурної вартості.

Джерелом інформації для даного Рішення по товару: МД №UA 500020/2023/744 від 20.01.2023 (яка оформлена зазначеним суб`єктом в інших митницях, аналогічного товару, виробника, по ціні угоди за першим методом (ДМВ1).

Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (за ціною угоди щодо ідентичних товарів) у відповідності до статті 59 МК України.

Розрахунок митної вартості: товар № 1: 1.56 дол. США/кг. (курс 36.5686) х 22000 кг = 34320,00 дол. США.

У графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000435/2 від 22.08.2023 в якості причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору, зазначено, що документи подані декларантом не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також у зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п. 3 ст. 53 МКУ. Зокрема:

- сума яка зазначена в Платіжному дорученні №18 від 17.05.2023 не відповідає сумі зазначеній у інвойсі № від 19.06.2023 наданому до митного оформлення;

- в наданому рахунку транспортних послуг №3323 від 17.08.2023 відсутня інформація, щодо вартості експедиційних послуг за межами митної території України, що свідчить про можливість не додання всіх складових до розрахунку митної вартості;

- декларантом підприємства було надано до митниці митну декларацію країни відправлення без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до вимог статті 254 МКУ:

- код товару в ЕК МД не відповідає заявленому до митного оформлення;

- платіжне доручення №18 від 17.05.2023 надано з порушенням вимог постанови Правління НБУ № 216 від 29.07.2022 (підпис та печатка відповідальної особи покупця);

- рахунок щодо транспортних витрат надано від особи яка безпосередньо не транспортувала товар виходячи з наданої CMR №2743/1/2023/JB/1 від 17.08.2023;

- декларантом не надано договір транспортних послуг, тобто можливо не додання всіх складових до розрахунку митної вартості (документ зазначений під кодом 4301 №1405 не придатний до читання;

- додатково було надано комерційна пропозиція з терміном дії 02.05.2023 до 05.05.2023, але в рахунок № дата від 19.06.2023. тобто документ не відповідає рахунку;

- безпідставне зменшення фактурної вартості.

Джерелом інформації для даного Рішення по товару: МД №UA 500020/2023/744 від 20.01.2023 (яка оформлена зазначеним суб`єктом в інших митницях, аналогічного товару, виробника, по ціні угоди за першим методом (ДМВ1).

Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (за ціною угоди щодо ідентичних товарів) у відповідності до статті 59 МК України.

Розрахунок митної вартості: товар № 1: 1.56 дол. США/кг. (курс 36.5686) х 22000 кг = 34320,00 дол. США.

Надаючи оцінку визначеним відповідачем підставам для коригування митної вартості товарів, визначеним у спірних рішеннях, колегія суддів зазначає наступне.

Стосовно зазначення в платіжному дорученні № 18 від 17.05.2023 інвойсу № 50523 від 05.05.2023, який не співпадає з номером інвойсу № від 19.06.2023 зазначеного у митній декларації наданої до митного оформлення, судом встановлено наступне.

Так, на виконання контракту YZ-19522 від 19 травня 2022 року Сторони підписали рахунок-проформу від № 50523 від 05.05.2023 з основними характеристиками товару. Це попередній інвойс, існує для узгодження ціни, обсягу поставки тощо і тільки після його затвердження складається комерційний інвойс. Проформа є рахунком, виставленим покупцю, як документальне оформлення усних домовленостей, або оголошення ціни, обсягів поставки товару чи послуг.

Позивач пояснив, що оскільки у Додатку № 5 від 05.05.2023 до контракту YZ-19522 від 19 травня 2022 року Сторони погодили умови оплати 100% передоплата до 15.05.2023, тому у платіжному дорученні і було посилання саме на рахунок-проформу, а не на рахунок-фактуру (комерційний інвойс), який ще не був складений.

Комерційний рахунок-фактура № був складений 19.06.2023. Складання двох рахунків (проформи та комерційного) не суперечить правилам міжнародної торгівлі, цілком відповідає звичаям ділового обороту.

Суд також звертає увагу на те, що рахунок-проформа від № 50523 від 05.05.2023 та комерційний рахунок-фактура № від 19.06.2023 не суперечать один одному, містять однакову ціну на товар, а отже посилання відповідача в цій частині є безпідставним.

Щодо невідповідності суми, яка зазначена в Платіжному дорученні № 18 від 17.05.2023 сумі зазначеній у інвойсі № від 19.06.2023 наданому до митного оформлення, судом встановлено наступне.

Згідно з пунктом 3.3. Контракту YZ-19522 від 19 травня 2022 року вартість кожної конкретної партії Товару узгоджується сторонами додатково шляхом підписання Додатків, які с невід ємною частиною цього контракту.

Відповідно до пункту 5.1. Контракту YZ-19522 від 19 травня 2022 року Товар поставляється партіями за взаємною згодою Сторін відповідно до Інкотермс-2010.

Згідно з Додатком № 5 від 05.05.2023 Сторони погодили поставку лілійного поліетилену низької щільності: 44 тони, Бренд: INNOPLUS, марки LL7420А за ціною 1300 доларів США за 1 тону; 22 тони, Бренд: INNOPLUS, марки LL6428A, 1350 доларів США за 1 тону. Загальна сума поставки 86 900,00 доларів США.

Оскільки за умовами поставки передбачена 100% передплата всієї партії товару, то і платіжним дорученням №18 від 17.05.2023 була здійснена оплата всієї партії, а саме: 44 тони, Бренд: INNOPLUS, марки LL7420А за ціною 1300 доларів США за 1 тону; 22 тони, Бренд: INNOPLUS, марки LL6428A, 1350 доларів СПЛ за 1 тону. Загальна сума поставки 86 900,00 доларів США.

Також судом встановлено, що фактично за комерційним рахунком-фактурою № від 19.06.2023 було поставлено 44 тони лінійного поліетилену низької щільності, марки LL7420А на суму 57200,00 доларів США. 22 тони лінійного поліетилену низької щільності марки LL6428А по ціні 1350 доларів США за 1 тону на загальну суму 29700,00 доларів США були поставлені 25.07.2023 на підставі комерційного рахунку фактури № від 05.06.2023.

Таким чином у відповідача були всі можливості встановити всі складові митної вартості товару та проаналізувати інформацію, що партія товару погоджена сторонами у Додатку № 5 від 05.05.2023 поставлялася двома частинами, кожна марка окремо. За умовами поставки була здійснена 100% передплата товару. Для обох марок лінійного поліетилену низької щільності є загальним рахунок проформа від № 50523 від 05.05.2023 та окремі для кожної марки товару комерційні рахунки фактури (№ від 05.06.2023 та № від 19.06.2023), оскільки кожна марка товару поставлялася у різний час.

Твердження відповідача щодо ненадання інформації про вартість експедиційних послуг за межами митної території України спростовуються матеріалами справи, оскільки позивачем були надані довідки про транспортно-експедиційні витрати № 1208/1-23 від 12.08.2023 та № 1708/1-23 від 17.08.2023, які містять вичерпну інформацію про транспортно-експедиційні витрати автомобіля по маршруту м. Гданськ - м/п Ягодин м. Харків (на адресу ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ»), в тому числі саме за межами України (місто Гданськ знаходиться на території Республіки Польщі).

Щодо розбіжностей рахунку у міжнародній автомобільній товарно-транспортній накладній та у МД, наданій до митного оформлення, судом встановлено наступне.

Відповідно до Договору № 1405 від 14.05.2021 Експедитор зобов`язується за відповідну плату та за рахунок Клієнта надати транспортно-експедиційні послуги з організації перевезення вантажів у великотоннажних контейнерах морським, автомобільним, залізничним транспортом, а також додаткові послуги, необхідні для організації доставки вантажу. Позивачем до митного органу було надано рахунки транспортних послуг № 3307 від 12.08.2023 та № 3323 від 17.08.2023, де безпосередньо розрахована вартість транспортно-експедиційних послуг.

Суд звертає увагу на те, що діючим законодавством не встановлено обмежень у залученні третіх осіб для виконання перевезень. Яким чином Експедитор виконує власні зобов`язання за договором, чи залучає третіх осіб для їх виконання, які документи надає для митного оформлення товару, не стосується покупця. Зобов`язання Покупця за контрактом YZ-19522 від 19 травня 2022 року за Договором № 1405 від 14.05.2021 прийняти та оплатити товар, в тому числі рахунки за транспортно-експедиційні послуги.

Крім того суд зазначає, що вантажоодержувачем у міжнародній автомобільній товарно-транспортній накладній зазначається ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ». Таким чином посилання в цій частині є безпідставним.

Щодо посилань відповідача на те, що декларантом підприємства було надано до митниці митну декларацію країни відправлення без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до вимог статті 254 МКУ, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст. 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Згідно листа Державної митної служби України від 08.10.2010 р. № 11/2-10.16/11627-ЕП, адресованого Начальникам регіональних митниць (крім Регіональної інформаційної митниці), Начальникам митниць, з метою вирішення питання практичної реалізації Угоди про інформаційне забезпечення між Держмитслужбою та Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати, 02.08.2010 підписано протокол, яким передбачено, зокрема, що експортна митна декларація на товари походженням з КНР може використовуватися митними органами України як додаткова довідкова інформація за умови верифікації такої декларації та її перекладу на державну мову Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати. Відтак, вимога органу доходів і зборів про надання перекладу документів українською мовою є правомірною лише у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей.

Вказані висновки відповідають правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 520/10709/18, від 31.03.2020 у справі № 160/7049/19, від 25.11.2020 у справі № 640/4941/19.

Разом з цим, відповідачем ані в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості, ані в апеляційній скарзі не наведено обставин в обґрунтування необхідності надання перекладу вказаної експортної декларації, пов`язаних з перевіркою або підтвердженням відомостей, зазначених у митній декларації.

Щодо не відповідності платіжного доручення № 18 від 17.05.2023 вимогам постанови Правління НБУ № 216 від 28.07.2008, суд зазначає наступне.

Так, приписами розділу II п. 14., п.п. 13 Постанови НБУ № 216 від 28.07.2008 встановлено, що платіжна інструкція в іноземній валюті оформлена в електронній формі, повинна містити підпис (власноручний чи електронний) відповідальної особи платника, яка відповідно до законодавства України має право розпоряджатися рахунком.

Враховуючи, що платіжні доручення оформлені в електронній формі, до останніх не застосовуються вимоги щодо обов`язкової наявності печатки та зазначення ПІБ відповідальної особи з власноручним підписом. В свою чергу, платіжне доручення в іноземній валюті № 18 від 17.05.2023 містить електронні підписи генерального директора та головного бухгалтера ПАТ "ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ". Отже, посилання відповідача в цій частині суд вважає необґрунтованими, оскільки платіжне доручення за яким було здійснено передоплату по контракту YZ-19522 від 19 травня 2022 року містить всі необхідні реквізити, прийняті контрагентом «LYMERTIN COMPANY INC» (USA).

Щодо посилань митного органу на наявність розбіжностей між кодом товару зазначеним у поданій митній декларації та кодом товару, який зазначено у ЕК митної декларації, суд зазначає наступне.

У графі 33 митних декларацій № 23UA67U4 від 17.08.2023 та № 23UA56U5 від 22.08.2023 вказано код 39019080, який відповідно до кодів товарів в УКТ ЗЕД є під категорією «-інші» в категорії з 39 по 40 Полімерні матеріали, пластмаси та вироби з них; каучук, гума та вироби з них.

В графі 31 митних декларації вказано опис товару: "Бутеновий співполімер у вигляді гранул…»

Тобто, коди товару, вказані в митних деклараціях відповідають опису товару, який заявлено до митного оформлення, що свідчить про відсутність розбіжностей визначення коду товару зазначеного у митній декларації та у ЕК митної декларації.

Щодо надання Договору транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів № 1405 від 14.05.2021 у непридатному для читання виді, суд зазначає, що зазначена обставина не вказувалась відповідачем при консультаціях з позивачем (підприємством-декларантом) шляхом електронного листування, а була вже вказана у спірних рішеннях про коригування митної вартості.

Щодо не надання заявки на транспортне перевезення, суд зазначає, що заявка на транспортне обслуговування має попередній характер, передує виконанню послуг Експедитором, в ній не погоджується вартість послуг, які надаються Експедитором, а отже вона не є обов`язковим транспортним документом, визначеним п. 6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Що стосується посилання митного органу на спрацювання ризиків АСАУР, що вже свідчить про наявність обґрунтованого сумніву та є підставою для витребування додаткових документів, колегія суддів зазначає, що спрацювання певних профілів ризиків таких систем саме собою не може свідчити про неправильне визначення митної вартості товару декларантом. А наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди раніше випущені товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення декларантом, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Такий правовий висновок викладений, зокрема, в постанові Верховного Суду від 23.09.2021 р. у справі № 814/1043/16.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 04.09.2018 по справі № 814/2659/16, від 21.08.2018 по справі № 804/7845/17, від 07.12.2018 по справі №809/4367/15, наявність в базі даних ЄАІС ДФС інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж задекларовано позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що сам лише факт спрацювання системи управління ризиками не є підставою для проведення коригування заявленої декларантом митної вартості товарів. Для цього є обов`язковим наявність у митного органу саме обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребовувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відтак, рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Крім того, суд зауважує, що спірні рішення про коригування митної вартості не містять обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованих митним органом та фактів, які вплинули на таке коригування, зокрема, пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки. Відповідач обмежився лише посиланням на номер та дату митної декларації, яка була взята за основу для коригування митної вартості оцінюваних товарів, не навівши при цьому жодних пояснень зроблених коригувань, зокрема, не зазначивши митна вартість якого товару (назва, характеристики, код за УКТ ЗЕД) бралася за основу, торгову марку, фактурну вартість, країну експорту цього товару в Україну, виробника, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

Водночас, Верховний Суд у постановах від 9 вересня 2020 року (справа №400/3133/18), від 8 лютого 2019 року (справа № 825/648/17) вказував, що Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, передбачають, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити, окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що позивачем при здійсненні митного оформлення для підтвердження митної вартості товару та її визначення за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), було надано усі документи, передбачені чинним законодавством, зокрема, ч. 2 ст. 53 МК України. Надані документи містять інформацію про товар та його ціну, у сукупності підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Колегія суддів звертає увагу, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 Митного кодексу України, саме по собі не тягне для нього негативних правових наслідків та не є безумовною підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів лише з посиланням на те, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

Така позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі № 803/776/17.

Колегія суддів, оцінивши під час розгляду справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару, вважає, що вони кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

В той же час відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, без наведення детальних пояснень щодо зроблених коригувань, порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості тощо, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

Відповідачем також не надано доказів того, що надані позивачем документи містять розбіжності або ознаки підробки, відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також не надано доказів на підтвердження того, що декларант у декларації митної вартості зазначив не усі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснив розрахунок.

За приписами ч. 7 ст. 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Отже, у відповідача були відсутні фактичні підстави для коригування заявленої декларантом митної вартості.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач надав необхідні та достатні документи для підтвердження задекларованої митної вартості, проте митний орган не навів переконливих аргументів, що надані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не довів наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням другорядного методу (за ціною угоди щодо ідентичних товарів) визначення митної вартості.

На підставі наведених вище обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення про коригування митної вартості товару № UA807000/2023/000411/2 від 17.08.2023 та № UA807000/2023/000435/2 від 22.08.2023, прийняті відповідачем з порушенням ст. ст. 53, 55, 57, 58, 64 Митного кодексу України, є незаконними і необґрунтованими, а тому є такими, що підлягають скасуванню.

Як наслідок, підлягають скасуванню і спірні картки відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, прийняті відповідачем на підставі рішень про коригування митної вартості.

Таким чином позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 року по справі № 520/24088/23 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 по справі № 520/24088/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.М. Мінаєва З.О. Кононенко