Справа № 160/20835/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Позивачка 17.08.2023 р. звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області призначити та виплати їй пенсії за віком, починаючи з дня звернення із заявою про призначення пенсії за віком, а саме з 06.07.2023 р., а також здійснювати подальші нарахування та виплати пенсії у розмірі, передбаченому законодавством, з усіма індексаціями, перерахунками та надбавками, відповідно до законодавства та з подальшим осучасненням таких виплат, на визначений пенсіонером банківський рахунок у порядку передбаченому законодавством.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
11 жовтня 2023 року від представника позивачки надійшла війдповідь на відзив, у якому зазначив, що форма заяви про призначення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 мала форму затверджену законодавством (додаток 1 до Порядку надання документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1). Станом на момент звернення до Управління Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії вік ОСОБА_1 складає 69 років. За даними трудової книжки ОСОБА_1 , що була надана разом з заявою про призначення пенсії за віком, загальний трудовий стаж Позивачки, яка працювала з 15.06.1973 по 23.11.2004 (безперервно), складає більше 31 року (31 рік 5 місяців 8 днів). Таким чином, позивачка має необхідний страховий стаж та вік для призначення пенсії за віком.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 2005 року проживала в Україні, але надалі виїхала за межі території України до Федеративної Республіки Німеччина, де зараз перебуває на консульському обліку в посольстві України, що підтверджується паспортом громадянина України виїзду за кордон № НОМЕР_2 .
03 липня 2023 року позивачка подала до органів ПФУ заяву про призначення виплати пенсії за віком, з доданими до неї документами у відповідності до вимог законодавства.
Заяву про призначення пенсії поданою позивачкою 03.07.2023 р. зареєстровано Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області 06.07.2023р., що підтверджується додатком до відзиву.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно із ст. 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з видів пенсії за її вибором.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), незалежно від тривалості страхового стажу. Дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Частиною другою статті 36 Закону № 1058-IV визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються:
1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;
2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;
3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.
З матеріалів справи встановлено, що право позивачки на призначення пенсії за віком відповідач належними доказами не спростовує і фактично не заперечує, зосереджуючись на недодержанні нею процедури звернення з відповідною заявою.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №3-1).
Порядком №3-1 передбачено, що у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз`яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою. Пенсії призначаються у строки, визначені в статті 50 Закону.
Заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера. Пенсійні справи зберігаються в органах, що призначають пенсії, за місцем проживання пенсіонерів.
Отже, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок/призначення пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані уповноваженому органу ПФУ. Таким чином, вирішення вказаного питання передбачає дві складові, а саме: звернення особи з відповідною заявою про призначення (перерахунок) пенсії та прийняття органами ПФУ відповідного рішення за наслідками розгляду заяви у формі розпорядчого акту.
Як свідчить зміст заяви ОСОБА_1 , вона просила призначити їй пенсію за віком, додавши відповідні документи.
Таким чином, позивачка не зверталась до відповідача у порядку, передбаченому Законом України "Про звернення громадян".
У той же час, неприйняття документів і невирішення заяви із рекомендацією повторно подати їх до сервісного центру не є правомірним, оскільки суб`єкт влади повинен був розглянути документи та заяву по суті та прийняти рішення щодо призначення або відмови в призначенні пенсії, а за необхідності також - роз`яснити, які документи необхідно надати додатково.
Натомість, у тексті листів відсутні покликання на те, які саме документи не були подані позивачкою для вирішення її заяви.
Крім того, відповідно до пункту 6 Порядку №3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.
Таким чином, доводи відповідача про те, що позивачці необхідно було лише особисто звернутись з заявою та документами до сервісного центру обслуговування громадян за місцем проживання, є необґрунтованими, так як особисте звернення не передбачене як обов`язкове для можливості розгляду заяви.
З огляду на це, та підстава невирішення питання, яка була відображена у спірних повідомленнях, не є обґрунтованою і свідчить про вияв надмірного формалізму суб`єкта влади, який порушує право на пенсійне забезпечення громадянина.
Відтак, з метою захисту порушеного права суд вважає необхідним зобов`язати відповідача прийняти та розглянути подану позивачкою заяву про призначення пенсії та додані до неї документи, вирішивши питання щодо призначення пенсії по суті, з прийняттям рішення розпорядчого характеру. У той же час, суд не може зобов`язати призначити пенсію, оскільки відповідач фактично не досліджував зміст поданих позивачкою документів.
Суд відмовляє у позовних вимогах в частині оскарження рішення, оскільки лист відповідача не є рішенням.
Оскільки відповідач не довів правомірність невирішення ним по суті питання призначення позивачці пенсії, адміністративний позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню.
Беручи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з викладених вище підстав.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн., а тому вказана сума підлягає частковому стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд,
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 про призначення пенсії.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко