Справа № 500/1308/24
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1308/24

07 травня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі відповідач, Департамент), в якому просить:

визнати протиправною відмову Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України у зарахуванні пільгової вислуги років ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції (від 13.10.2023 №5-1461/55/04-2023);

зобов`язати Департамент здійснити перерахунок та зарахувати майору поліції ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди: з 23.11.2005 по 18.04.2006, з 18.04,2006 по 26.05.2015 розрахунку 1,5 року за кожен рік служби в підрозділах ДІМ та ДСБЕЗ;

зобов`язати Департамент здійснити перерахунок та зарахувати майору поліції ОСОБА_1 , стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням вислуги в пільговому обчисленні, сформовану за періоди: з 23.11.2005 по 18.04.2006, з 18.04.2006 по 26.05.2015 розрахунку 1,5 року за кожен рік служби в підрозділах ДІМ та ДСБЕЗ, відповідно до ст.78 Закону України "Про Національну поліцію".

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що наказом Департаменту від 14.06.2023 №350 о/с ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції з посади заступником начальника 3-го відділу (протидії організованим злочинним групам в органах державної влади) управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту, з 14.06.2023. Станом на 14.06.2023 його вислуга складає 17 років 06 місяців 21 день, а вислуга в пільговому обчисленні 02 роки 10 місяців 01 день. Позивач звернувся до відповідача із заявою, згідно якої просив здійснити перерахунок та зарахувати до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, та до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 23.11.2005 по 18.04.2006 та з 18.04.2006 по 26.05.2015. Однак Департаментом відмовлено, зазначивши у відповіді, що задовольнити порушені в заяві прохання, не є можливим.

Позивач вказує, що передбачені ст.17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII) пільгові умови призначення пенсій відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей" (далі Постанова №393) полягають у пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років. Також наявна у нього пільгова вислуга років, має бути зарахована йому до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, передбачених ст.78 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII). Нормами нормативно-правових актів не встановлено виключень того, що роки вислуги в пільговому обрахуванні не можуть зараховуватись до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії, а впливають лише на розмір пенсії, а також не передбачено виключення відносно неврахування вислуги років в пільговому обчисленні для виплати надбавки за стаж служби в поліції.

На думку позивача, таке неврахування пільги порушує як право на додаткове грошово- матеріальне забезпечення, так і на достроковий вихід на пенсію, що слугувало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 08.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, Департаментом подано до суду відзив. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що для зарахування до календарної вислуги років у пільговому обчисленні період служби позивача у підрозділі боротьби з економічною злочинністю з 27.07.2011 по 26.05.2015 відсутні підстави, оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 22.06.2005 № 497, відповідно до якої позивач мав право на зарахування на пільгових умовах до вислуги років для призначення пенсії час служби у ДСБЕЗ, втратила чинність. Згідно законодавства, чинного на час виникнення спірних відносин у цій справі, необхідною умовою для призначення позивачу пенсії за вислугу років є наявність необхідної календарної мінімально визначеної Законом № 2262-XII вислуги років. Закон № 2262-ХІІ та Постанова № 393 не містять жодної норми, що передбачає призначення пенсії за вислугу років, обчисленої на пільгових умовах та зарахування пільгової вислуги до календарної, натомість положеннями зазначеними у нормах вищевказаного законодавства чітко передбачено призначення пенсії за вислугу років особам, які на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. Враховуючи, що календарна вислуга років, яка відповідно до ст.12 Закону № 2262-ХІІ є обов`язковою умовою набуття права на призначення пенсії, на день звільнення позивача становила лише 17 років 06 місяців 21 день, позивач не набув права на призначення пенсії, а відтак не підлягає зарахуванню пільгова вислуга до календарної вислуги років для визначення розміру пенсії.

Разом з цим, до вислуги років для виплати поліцейським надбавки та надання додаткової оплачуваної відпустки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені ч.2 ст.78 Закону України "Про національну поліцію". Постанова №393 не може бути застосована при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, в порядку ст.78 Закону № 580-VIII, оскільки Постанова № 393 прийнята на виконання Закону № 2262-ХІІ та може бути застосована для визначення вислуги років виключно у випадку призначення пенсії за вислугу років після звільнення та визначення розміру такої пенсії. У свою чергу, при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, слід застосовувати приписи ч.2 ст.78 Закону № 580-VIII, якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу служби в поліції. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що наказом Департаменту від 14.06.2023 № 350 о/с "По особовому складу" звільнено зі служби в поліції за п.7 (за власним бажанням) ч.1 ст.77 Закону № 580-VIII майора поліції ОСОБА_1 , заступника начальника 3-го відділу (протидії організованим злочинним групам в органах державної влади) управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області, з 14.06.2023.

Станом на день звільнення стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції становить 17 років 06 місяців 21 день та вислуга років на пільгових умовах - 02 роки 10 місяців 01 день.

Згідно з послужним списком, який міститься в матеріалах архівної особової справи майора поліції ОСОБА_1 , останній перебував з 23.11.2005 по 18.04.2006 на посаді дільничного інспектора міліції ВДІМ Тернопільського РВ УМВС в Тернопільській області та з 18.04.2006 по 26.05.2015 на посаді оперуповноваженого в Державній службі боротьби з економічною злочинністю (далі - ДСБЕЗ).

Позивач звернувся до відповідача із заявою, згідно якої просив здійснити перерахунок та зарахувати до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, та до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 23.11.2005 по 18.04.2006 та з 18.04.2006 по 26.05.2015.

Листом Департаменту від 13.10.2023 №Б-1461/55/04-2023 повідомлено, що здійснити перерахунок стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, а також установити таку надбавку із зарахуванням періодів вислуги років, зазначених у зверненні позивача, немає законних підстав.

В обґрунтування вказаної відмови зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.11.2004 №1525 "Про доповнення пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393", наказу МВС України від 29.05.2008 №250 період проходження служби з 23.11.2005 до 18.04.2006 на посаді дільничного інспектора міліції та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.06.2005 №497 "Про доповнення пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393", наказу МВС України від 20.07.2006 №722 період проходження служби з 18.04.2006 до 27.11.2011 на посадах підрозділів боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ зараховується на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місця. 27.11.2011 постанова Кабінету Міністрів України від 22.06.2005 №497 втратила чинність. До стаж служби в поліції зараховуються періоди, які визначені ч.2 ст.78 Закону № 580-VIII. Відповідно до Порядку та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом МВС України від 06.04.2016 №260, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799, до вислуги років для виплати поліцейським надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені частиною другою статті 78 Закону України "Про Національну поліцію". При цьому під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення, а сам порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України. Постановою №393 установлено, що для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводить згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Не погоджуючись з такою відмовою суб`єкта владних повноважень, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, є Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII.

Згідно з ч.1 ст.78 Закону №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частина 2 ст.78 Закону № 580-VIII визначає, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення (ч.3 ст.78 Закону № 580-VIII).

Відповідно до ч.4 ст.78 Закону № 580-VIII порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

За приписами ст.102 Закону № 580-VIII пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з п."б" ст. 1-2 Закону № 2262-XII право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до п."а" ст.12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01.10.2020 або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Згідно з ч.2 ст.17 Закону № 2262-XII до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч.1 ст.17-1 Закону № 2262-XII ).

На виконання зазначених вимог Закону № 2262-XII Кабінетом Міністрів України затверджено Постанову №393.

Згідно з п.1 Постанови № 393 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393" (чинній на момент звільнення позивача зі служби та звернення із заявою про перерахунок та зарахування до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, та до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, вислугу в пільговому обчисленні), установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" із статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній кримінально-виконавчій службі, податковій міліції на посадах начальницького і рядового складу, в Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.

Відповідно до п.2-1 Постанови № 393 для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку з відмовою відповідача у здійсненні перерахунку та зарахуванні позивачу до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, та до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, вислугу в пільговому обчисленні.

У аспекті вказаних висновків суд вказує, що питання права особи на пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII, враховуючи наявність пільгового стажу, який вираховується відповідно до підзаконного нормативно-правового акту (Постанова № 393) було предметом оцінки об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду відступив від правових висновків, викладених у постанові від 03.03.2021 у справі № № 805/3923/18-а та Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18.

Так, у постанові від 03.03.2021 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 725/1959/17, від 27.03.2018 у справі № 295/6301/17, і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Ця позиція також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18.

У вищезазначеній постанові Судова палата сформувала наступні правові висновки: "В цілях Закону № 2262-XII календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом № 2262-XII календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Постанови № 393".

Суд звертає увагу на те, що після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393" і ст.12 Закону № 2262-XII, і Постанова № 393 встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування.

Виходячи з положень ст.12 Закону № 2262-XII та п.1 та 2-1 Постанови № 393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а п.3 Постанови № 393 визначає, що певні періоди, підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

Тобто, постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393" усунуто розбіжності між Законом № 2262-XII та Постановою № 393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII.

Таким чином, висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 27.06.2018 у справі №750/9775/16-а та від від 14.04.2021 у справі 480/4241/18, на які посилається позивач, є нерелевантними до спірних правовідносин, оскільки ґрунтуються на іншому правовому регулюванні.

Отже, згідно законодавства, чинним на час виникнення спірних відносин у цій справі, необхідною умовою для призначення пенсії є наявність необхідної календарної вислуги років.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22, від 11.09.2023 у справі № 480/4827/22, від 07.09.2023 у справі № 560/9478/22, від 15.09.2023 у справі № 380/10714/22, від 18.10.2023 у справі № 360/17/23, від 14.11.2023 у справі № 600/3836/22-а, який в силу приписів ч.5 ст. 242 КАС України враховується судом під час вирішення цього спору.

Із матеріалів справи слідує, що станом на день звільнення відповідно до наказу Департаменту від 14.06.2023 № 350 о/с "По особовому складу" вислуга років позивача становила в календарному обчисленні 17 років 06 місяців 21 день, тобто менше 25 років.

Таким чином, оскільки позивач не набув права на призначення пенсії, тоді як пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення такої, суд приходить до висновку, що відповідач підставно відмовив позивачу у задоволенні його вимог здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, та вважає, що у цій частині заявлених позовних вимог слід відмовити.

Водночас суд акцентує увагу на тому, що обчислення стажу служби в поліції працюючому поліцейському, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки врегульовано Законом № 580-VIII, а саме ч.2 ст.78 цього Закону.

При цьому, суд враховує, що Верховний Суд вже сформував правові висновки щодо застосування вищевказаних норм права у подібних правовідносинах, зокрема у постановах від 22.02.2023 у справі № 320/12166/20, від 28.02.2023 у справі № 260/7359/21, від 26.10.2023 у справі № 140/7147/20 та від 21.12.2023 у справі № 600/2632/22-а, які є релевантними до обставин цієї справи та підлягають врахуванню під час її розгляду.

Так, у вказаних постановах Верховний Суд дійшов висновку, що положення ст.12 Закону № 2262-XII та Постанови № 393 не регулюють питання, передбачені ч.2 ст.78 Закону № 580-VIII.

Таких висновків Верховний Суд дійшов на підставі аналізу норм права, які врегульовують спірні відносини, що склалися між сторонами, а саме Закону № 580-VIII, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Верховний Суд підкреслив, що Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затверджено Кабінетом Міністрів України Постановою № 393 на виконання вимог Закону №2262-XII.

В свою чергу, згідно преамбули Закону № 2262-XII цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон № 2262-XII має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Так, п.1 Постанови № 393 визначає види служби, які зараховуються до вислуги років для призначення відповідно до Закону № 2262-XII пенсій за вислугу років особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

За висновком Верховного Суду у справі № 320/12166/20 Постанова № 393 не є нормативним актом в розумінні ч.4 ст.78 Закону № 580-VIII, який визначає правила обчислення вислуги років для встановлення надбавки за вислугу років та тривалості додаткової оплачуваної відпустки під час проходження служби в поліції, як на тому наполягає позивач, оскільки вона прийнята на виконання Закону № 2262-XII, а її положення визначають виключно умови призначення пенсій за вислугу років та порядок обчислення вислуги років для її призначення.

Таким чином, оскільки при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, визначеного ч.2 ст.78 Закону № 580-VIII, положення Постанова № 393 застосуванню не підлягають, оскільки вони можуть бути застосовані для визначення вислуги років особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ саме у випадку призначення пенсії за вислугу років, суд приходить до висновку, що відповідач підставно відмовив позивачу у задоволенні його вимог здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, вислугу в пільговому обчисленні, та вважає, що у цій частині заявлених позовних вимог слід відмовити також.

В розрізі встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана відмова Департаменту у зарахуванні пільгової вислуги років ОСОБА_1 до його календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, та до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, відповідає критеріям правомірності, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України, в зв`язку з чим відсутні підстави для визнання протиправним та скасування останнього, а доводи позивача та представлені ним докази наразі не спростовують вказаних висновків суду.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатні беззаперечні докази на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність оскаржуваного рішення, про що описано вище.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення за встановленої судом безпідставності його вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 травня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України (місцезнаходження: вул. Богомольця Академіка, 10, м.Київ, 01024, ).

Головуючий суддя Мандзій О.П.