Справа № 460/3963/24
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2024-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
06 травня 2024 року м. Рівне №460/3963/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Гресько, розглянувши заяву ОСОБА_1 з питань забезпечення адміністративного позову по справі за позовом
доМіністерства захисту довкілля та природних ресурсів України
провизнання протиправним та скасування наказу, встановлення відсутності повноважень,
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (далі по тексту відповідач) про визнання наказу Міндовкілля від 08.04.2024 №125-Ос «Про покладання виконання обов`язків за вакантною посадою на ОСОБА_1 » протиправним; скасування наказу Міндовкілля від 08.04.2024 №125-Ос «Про покладання виконання обов`язків за вакантною посадою на ОСОБА_1 »; встановлення відсутності повноважень у суб`єкта владних повноважень станом на 08.04.2024 року з тимчасового покладення виконання обов`язків за вакантною посадою керівника самостійного структурного підрозділу на одного із державних службовців, які працюють у відповідному структурному підрозділі державного органу.
Ухвалою від 29.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду. Відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №460/3963/24. Призначено підготовче засідання на 29 травня 2024 року.
03.05.2024 до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупиненням дії індивідуального акта, а саме зупиненням дії наказу Міндовкілля від 08.04.2024 №125-Ос «Про покладання виконання обов`язків за вакантною посадою».
На обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що за умови не зупинення дії індивідуального акту його права та законні інтереси будуть порушуватися впродовж усього строку дії наказу, так як останньому необхідно буде безоплатно виконувати обов`язки начальника Управління екологічного контролю та методології Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України та нести додаткову відповідальність за посадою начальника Управління екологічного контролю та методології.
Крім того, позивач зазначає, що оскільки наказом Міндовкілля від 07.04.2024 року № 363 введено в дію нову структуру і штатний розпис із 01.04.2024 року, то станом на 08.04.2024 року в міністерстві уже не існує структурного підрозділу Управління екологічного контролю та методології. Тому наказ від 08.04.2024 №125-Ос «Про покладання виконання обов`язків за вакантною посадою», на думку позивача, містить явні ознаки протиправності, так як на нього покладається виконання обов`язків керівника самостійного структурного підрозділу міністерства, який ліквідовано.
Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
З урахуванням вищенаведених приписів, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши подану ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно з частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок, що заходи забезпечення позову повинні бути нерозривно пов`язані з предметом позову і правами, про судовий захист яких іде мова, та заява, подана в порядку вказаних статей КАС України, повинна містити відповідні належні обґрунтування необхідності застосування таких процесуальних повноважень з поданням на їх підтвердження належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів.
Заходи забезпечення позову застосовуються задля гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача. Водночас, для виконання таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині другій статті 150 КАС України.
Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами, а також застосовані у дозволений законодавством спосіб.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, дотримання дозволеного законодавством способу забезпечення позову.
Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.
Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.
Сама ж лише незгода позивача із діями (рішеннями) суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними і зобов`язання вчинити певні дії ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.
Судом встановлено, що з 07.08.2023 відповідно до наказу Міндовкілля від 02.08.2023 №407-О ОСОБА_1 працює на посаді заступника начальника управління начальника відділу екологічного контролю Управління екологічного контролю та методології.
Оспорюканим наказом Міндовкілля від 08.04.2024 №125-Ос «Про покладання виконання обов`язків за вакантною посадою» на ОСОБА_1 покладено виконання обов`язків начальника Управління екологічного контролю та методології з 08.04.2024 до призначення в установленому порядку начальника Управління екологічного контролю та методології, але на строк не більше трьох місяців з дати початку фактичного виконання ним посадових обов`язків за вакантною посадою або до прийняття рішення про покладання виконання обов`язків на іншу особу.
Позивачем не надано належних доказів того, що станом на 08.04.2024, тобто на момент винесення наказу №125-Ос «Про покладання виконання обов`язків за вакантною посадою на ОСОБА_1 », в Міністерстві захисту довкілля та природних ресурсів України не існує Управління екологічного контролю та методології як структурного підрозділу. При цьому, судом під час розгляду заяви про забезпечення позову не здобуто доказів припинення станом на 08.04.2024 Управління екологічного контролю та методології як структурного підрозділу Міністерстві захисту довкілля та природних ресурсів України.
Вказане вище спростовує твердження ОСОБА_1 про наявність очевидних ознак протиправності наказу №125-Ос з підставі не існування Управління екологічного контролю та методології як структурного підрозділу Міністерстві захисту довкілля та природних ресурсів України станом на момент видачі такого наказу.
Щодо інших тверджень заявника, то з аналізу змісту поданої заяви про забезпечення позову суд приходить до висновку про не наведення обґрунтованих та переконливих доводів й, відповідно, не надання належних доказів, які б у своїй сукупності могли свідчити про те, що невжиття заходів, про які просить позивач, може істотно ускладнити чи унеможливити:
1) виконання рішення суду, прийнятого за результатом розгляду адміністративної справи;
2) ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся;
3) поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
Отже, заявником не наведено підстав для забезпечення позову, передбачених пунктом 1 частини другої статті 150 КАС України.
Підстав для забезпечення позову, передбачених пунктом 2 частини другої статті 150 КАС України, позивачем не наведено.
Суд зазначає, що застосування заходу забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Міндовкілля від 08.04.2024 №125-Ос «Про покладання виконання обов`язків за вакантною посадою» є необґрунтованим, оскільки обставини та підстави для застосування заходів забезпечення позову, про які просить позивач, без з`ясування фактичних обставин справи означатиме надання судом передчасних правових оцінок по суті пред`явленого позову і ототожнюватиметься з фактичним задоволенням позову.
Крім того, суд зазначає, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.
Суд звертає увагу на те, що позивач не надав доказів існування очевидних ознак протиправності рішення, суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю та очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, як і не обґрунтував причин неможливості захисту (поновлення) таких прав та інтересів після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів.
Відповідно, не доведені та документально не підтверджені обставини заподіяння шкоди правам та інтересам без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.
Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 150-158, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити повністю.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в повному обсязі. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 06 травня 2024 року.

Суддя Олег ГРЕСЬКО