Справа № 301/777/24
Суддя: Даруда І. А.
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 301/777/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" травня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Даруда І.А.,

за участі секретаря судового засідання - Сатін Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №585933 від 17.02.2024.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що постановою УПП в Закарпатській області інспектора старшого лейтенанта поліції Кохан Ю.Ю. серії БАБ №585933 від 17.02.2024 року позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340,00 гривень.

За змістом постанови позивач 17.02.2024 року о 10:05 год. в с. Вільхівка дорога Н-09 38 км., керуючи автомобілем ВМW X1, днз. НОМЕР_1 , перевищив дозволене обмеження швидкості руху на 39 км/год в населеному пункті с. Вільхівка, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Із зазначеною постановою позивач не погоджується та вважає притягнення його до адміністративної відповідальності безпідставним, оскільки він правопорушення не вчиняв та доказів на підтвердження факту порушення у працівників поліції немає.

Також позивач звертає увагу суду на те, що жодного свідка під час зупинки його автомобіля та складанні постанови, не було, а у самій постанові відсутні посилання на особисті дані свідка. Крім того, інспектором грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснень щодо невинуватості у вчиненні правопорушення також, йому не було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, про що міститься відповідна відмітка на оскаржуваній постанові.

У зв`язку з вищевказаним позивач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Також позивач зазначив, що відповідачем у порушення ч. 2 ст. 77 КАС України, не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності дій з ухвалення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а саме: показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, поясненнями свідків (крім того, про наявність вказаних доказів не зафіксовано в самій оскаржуваній постанові). А тому, не зрозуміло, яким чином інспектор поліції дійшов висновку, що позивач керуючи транспортним засобом порушив п.12.4 ПДР. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. на його думку, є недоведеним.

Позивач категорично не згідний з даною постановою, вважає її необгрунтованою та незаконною у зв`язку з тим, що жодним чином не перевищував швидкості руху 89 км /год, а за показниками свого автомобіля рухався в межах 50 км/год. Вказує, що вимірювання швидкості руху його автомобіля відповідачем було проведено з використанням лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів ТruСаm, яким зафіксовано, що автомобіль, яким він керував, рухався зі швидкістю 89 км/год. Однак, не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу ТruСаm, який при проведенні фіксації швидкості певного ТЗ, згідно положення ст.40 ЗУ «Національну поліцію», повинен використовуватися стаціонарно вмонтованим способом.

Як зазначено позивачем, таким чином, інспектор порушив процесуальний порядок розгляду справи, встановлений КУпАП, адже жодного розгляду справи взагалі не було, інспектор обмежився лише формальним складанням постанови без дотримання встановленої законом процедури.

Ухвалою суду від 08.03.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

21.03.2024 представником відповідача за довіреністю Вовканичем А.І. було надіслано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки ОСОБА_1 було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності внаслідок порушення ним п.12.4 ПДР.

Так, на обґрунтування відзиву та на спростування доводів позивача про те що під час розгляду справи поліцейським він заперечував скоєння ним правопорушення, що постанова винесена без роз`яснення йому прав особи яка притягається до відповідальності передбачені ст. 268 КУпАП та те, що графа 7 Постанови БАБ №585933 від 17.02.2024 є пуста та до постанови не додано жодних доказів представником відповідача було зазначено наступне:

Так, 17 лютого 2024 року на автомобільній дорозі Н-09 в межах населеного пункту с. Вільхівка поліцейським УПП в Закарпатській області ДПП за допомогою, лазерного вимірювача швидкості TruCAM LТЕ 20/20 серійний номер 000774 було зафіксовано порушення пункту 12.4. ПДР України транспортним засобом «ВМW Х-1» з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням Громадянина ОСОБА_1 , який рухався зі швидкістю 89 км/год про дозволених 50 км/год,, перевищивши швидкість таким чином на 39 км/год.

На відеозаписі, доданому до матеріалів справи, вбачається, що інспектор підійшовши до транспортного засобу під керуванням Позивача, одразу представився та пред`явив для ознайомлення доказ з лазерного вимірювача швидкості TruCAM з серійним номером 000774 (20 секунда відеозапису).

Стосовно твердження позивача про неознайомлення його з правами особи, яка притягається до відповідальності згідно ст. 268 КУпАП також спростовується наданим суду на дослідження відеозаписом в якому (50 сек. - 1 хв. 10 сек) де прослідковується ознайомлення позивача з правами особи яка притягається до відповідальності.

Також в пункті 8 Постанови БАБ №585933 стоїть підпис Позивача ( ОСОБА_1 )

Розглянувши справу у відповідності до розділу 3 Наказу МВС №1395 від 07.11.2015 року, інспектор повідомив позивача про те, що на нього буде винесена Постанова про адміністративне правопорушення, на що останній погоджувальною манерою киває головою. (1 хв. 10 сек. відеозапису).

При складанні Оскаржуваної Постанови, інспектор повідомив "2 хвилини зачекайте, відійду для написання Постанови", таким чином, зазначаємо, що розгляд справи проводився згідно вимог законодавства у присутності Позивача, що підтверджується відеозаписом.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення скоєне Позивачем, відійшов до службового транспортного засобу для складання постанови. По суті, інспектор переносив на бланк постанови прийняте рішення та розглянуту справу, що не є порушенням законодавства та в пункті 7 постанови БАБ №585933 від 17.02.2024 року зазначає: до постанови додається фото, що також спростовує доводи позивача.

Також, ОСОБА_2 щодо відсутності у позивача будь яких доказів та необгрунтуваності його вимог, у відзиві було зазначено, що застосовування працівниками поліції приладу TruCAM в руках. Як вбачається з лист ДП «Укрметртестстандарт» від 01.10.2019 року № 22-38/49 лазерний вимірювач TruCAM LТІ 20/20 відноситься доручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювання, тобто без триноги.

Даний лист ДП «Укрметртестстандарт» від 01.10.2019 року № 22-38/49 не скасовано та не оскаржено в судовому порядку.

Відтак, в даному випадку порушення позивачем ПДР зафіксовано пристрої вимірювання швидкості TruCAM в ручному режимі, а не в автоматичному, тому вимоги ст.40 ЗУ «Про національну поліцію» не розповсюджуються на спірні відносини.

Лазерний вимірювач швидкості «TruCAM» LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 «TruCAM», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

В свою чергу відповідачем, 11.04.2024 року було подано відповідь на відзив, в якому щодо спростування аргументів відповідача та викладу обставин справи, зазначив наступне:

17.02.2024 року працівником управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції - Коханом Ю.Ю. позивача було зупинено в той час як останній керував ТЗ «ВМW Х-1» з державним номерним знаком НОМЕР_1 та складено адміністративні матеріали, а саме - Постанову про адміністративне правопорушення серії БАБ №585933 від 17.02.2024.

Згідно змісту Постанови в пункті 5 зазначено: «17.02.2024 року о 10 год 05 хв на 38 км а/д Н-09 с. Вільхівка рухався зі швидкістю 89 км/год, чим перевищив обмеження швидкості руху в населеному пункті на 39 км/год., чим порушив п.п. 12.4. ПДР України» та накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач звертає увагу суду на те, що 17.02.2024 року він дійсно керував ТЗ «ВМW Х-1» з державним номерним знаком НОМЕР_1 у відповідності до пункту 12.6. а ПДР України. Згідно п. 12.6.а ПДР України - Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51 5.51 "Початок населеного пункту" дозволяється рух зі швидкістю: автобусам (мікроавтобусам), що здійснюють перевезення організованих груп дітей, легковим автомобілям з причепом і мотоциклам не більше 80 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП України, відповідальність настає за перевищення швидкості більше як на 20 км/год. Тобто, притягнення до відповідальності повинно наставати за перевищення швидкості, а саме руху на ТЗ - 100 км/год.

У зв`язку з введенням в Україні правового режиму Воєнного стану Указом №64/2022 від 24.02.2022 р. для шифрування та недопущення руху ворожої сили окупанта вглиб території України, всі дорожні знаки були зняті з попередньо встановлених місць або закриті сторонніми предметами. Рухаючись автомобільною дорогою Н-09 на 38 км позивач зазначає, що рухався в межах дозволеної швидкості.

Як зазначено позивачем, дорожнього знаку 5.49 «Початок населеного пункту» який би показав про розташування населеного пункту Вільхівка встановлено не було. Тому останній не знав і не міг знати, що рухаюсь в межах населеного пункту так як дорожнього знаку 5.49 «Початок населеного пункту» не було.

Також, ОСОБА_1 зазначив, що 17.02.2024 року після того як позивач зупинився на транспортному засобі на вимогу поліцейського, останній підійшовши до водійської дверки майже одразу почав виносити постанову про адміністративне правопорушення. Інспектор не повідомив позивача про початок розгляду справи та повернув в сторону останнього синій прилад з екраном на якому, як зазначає позивач він нічого не побачив через засліплення сонячними промінями та через погану якість екрану. Інспектором не було сказано, що він пред`являє ОСОБА_1 докази скоєнння правопорушення, тільки пізніше останній здогадався, що це, мабуть, був пристрій ТруКам. Таким чином з доказом скоєння правопорушення позивач не ознайомився. Поліцейський належним чином не ознайомив позивача з правами особи яка притягається до адміністративної відповідальності так як не в повній мірі зачитав права.

Після встановлення особи позивача за допомогою посвідчення водія, яке останній пред`явив поліцейському через застосунок ДІЯ, поліцейський одразу повідомив його про те що, «... буде на Вас складена постанова за ч.1 ст. 122 КУпАП». Дані дії поліцейського свідчать про упереджене ставлення до позивача. Тобто, інспектор не діяв відповідно до порядку розгляду справи передбаченого п. 9 розділу III Інструкції №1395.

Також, позивач зазначив, що в постанові серії БАБ №58593 дійсно стоїть його підпис в пункті 8 «ознайомлення з правами особи яка притягається до адміністративної відповідальності» проте, він підписав автоматично там де показав поліцейський не перечитуючи так як останній тиснув на нього. Таким чином, позивач вважає, що інспектор не з`ясував обставини передбачені для встановлення під час розгляду справи про адміністративні правопорушення, порушивши вимогу ст. 280 КУпАП. Даний підхід поліцейського свідчить про упереджене ставлення до позивача та бажання покарати - виконати показник по постановах, не з`ясувавши обставин справи.

Також, позивачем у відповіді на відзив відмічено, що відповідно до змісту п. 2, ч.2 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався). Відповідач надає суду для дослідження відеозапис з нагрудної камери поліцейського та з пристрою ТруКам 000774 як доказ,при цьому в постанові серії БАБ №585933 поліцейський не зазначив технічний засіб яким велась відеофіксація розгляду справи, що є прямим порушенням вимог змісту постанови передбачених ст. 283 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, позивач ОСОБА_1 вважає, що постанова про притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є необгрунтованою та незаконною, інспектор порушив процедуру розгляду справи та не довів вину позивача. На підставі чого позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду.

Представник позивача Римик В.М. в судове засідання не з`явилася, натомість подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі .

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 не з`явився, натомість подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі.

Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі вищенаведеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що інспектором УПП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції Кохан Ю.Ю. було складено постанову серії БАБ №585933 від 17.02.2024 року відносно позивача ОСОБА_1 та якою останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340,00 гривень.

Диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, який полягає, зокрема, перевищенні встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Згідно з п.12.4 ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно дост. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема ч. 1, 2, третя і 5 статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП встановлюють, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, має містити також відомості, зокрема відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності посилань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач в населеному пункті порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДР України на 39 км/год.

При цьому, суд враховує положення ст. 40 Закону № 580-VIII, згідно якої поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання ПДР.

Відповідач надає суду для дослідження відеозапис з нагрудної камери поліцейського та за пристрою TruCAM як доказ при цьому в постанові серії БАБ №585933 поліцейський не зазначив технічний засіб яким велась відеофіксація розгляду справи., що є прямим порушенням вимог змісту постанови передбачених ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 76 КАС України докази по справі про адміністративне правопорушення мають бути: належні (ст. 73), допустимі (ст. 74), достатні (ст. 76). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Допустимими є докази які отримані в законний спосіб суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази , які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином відеозапис з нагрудної камери поліцейського щодо розгляду справи є належним доказом та на основі його дослідження не може грунтуватися Рішення суду.

Також доцільно використати практику Верховного Суду у складі КАС викладену у справі № 524/9716/16-а про адміністративне правопорушення щодо зазначення технічного засобу в постанові.

Водночас, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі) не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Також, суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.31.2018 у справі № 524/5536/17 та віл 17.07.2019 у справі № 295/3099/17: від 27 червня 2019 року справа N 560/751/17 адміністративне провадження N К/9901/2047/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

На підставі ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення;

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищенаведене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що постанова серії БАБ №585933 від 17.02.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відтак, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає до закриття.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 162, 268-272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд -

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 585933 від 17.02.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП України - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.А. Даруда