Справа № 520/7877/22
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Мельников Р.В.

30 квітня 2024 р.Справа № 520/7877/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Курило Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою представника відповідача Одеського державного університету внутрішніх справ адвоката Хрипко Максима Юрійовича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Одеського державного університету внутрішніх справ, третя особа: Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

23.09.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідачів Міністерства внутрішніх справ України та Одеського державного університету внутрішніх справ в частині відмови в зарахування йому згідно витягу з наказу ОДУВС про звільнення № 23 о/с від 13.03.2015, до календарної вислуги років (17 років 07 місяців 02 дні) на пільгових умовах часу участі у складі національного персоналу МВС України в міжнародній операції ООН з підтримання миру і безпеки в Ліберії з 07.07.2006 року по 08.07.2008 року, з 12.06.2009 року по 13.06.2011 року в Східному Тіморі та з 22.09.2012 року по 10.03.2014 року на Кіпрі - один місяць за три та проходження служби на посаді оперуповноваженого спеціального відділення державної служби боротьби з економічної злочинністю УМВС України з 22.08.2001 року по 27.07.2004 року - один місяць за півтора місяці, що загалом в календарному та в пільговому обчисленні становитиме 31 рік 02 місяці 20 днів;

- зобов`язати Одеський державний університет внутрішніх справ зарахувати йому пільгову вислугу років в календарну, з розрахунку один місяць за три, за періоди проходження служби в миротворчій операції ООН з підтримання миру та безпеки у Ліберії, Східному Тіморі та Кіпрі у відповідності до вимог Закону України від 23.04.1999 року № 613-XIV «Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки» (далі Закон № 613-XIV) та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплата пенсій і грошової допомоги особам офіцерського і рядового складу органів внутрішніх справ поліцейським та членам їх сімей» (далі Постанова № 393) та зарахувати йому пільгову вислугу років в календарну, з розрахунку один місяць за півтора, за періоди проходження служби з 22.08.2001 року по 27.07.2004 року оперуповноваженим спеціального відділення державної служби боротьби з економічної злочинності у вугільній промисловості при УМВС України в Луганській області у відповідності до вимог до п. 3 постанови № 393 (зі змінами, внесеними постановою КМ України від 22.06.2005 року № 497), що загалом в календарному та в пільговому обчисленні становитиме 31 рік 02 місяці 20 днів;

- зобов`язати Одеський державний університет внутрішніх справ оформити та направити необхідні документи до органів Пенсійного фонду щодо призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-XII), де зазначити зарахування до вислуги (календарних) років для призначення такої пенсії періоду проходження служби в місіях ООН (07.07.2006 року по 08.07.2008 року, з 12.06.2009 року по 13.06.2011 року та 22.09.2012 року по 10.03.2014 року) з розрахунку один місяць за три, та оперуповноваженим у підрозділах УМВС України (з 22.08.2001 року по 27.07.2004 року) з розрахунку один місяць за півтора, а у разі відсутності на момент подання заяви необхідних документів для призначення пенсії - надати допомогу в їх одержанні;

- зобов`язати Одеський державний університет внутрішніх справ внести зміни до наказу ОДУВС від 13.03.2015 року № 23 щодо зарахування йому пільгової вислуги років в календарну, з розрахунку один місяць за три, за періоди проходження служби в миротворчій операції ООН з підтримання миру та безпеки у Ліберії, Східному Тіморі та Кіпрі у відповідності до вимог Закону № 613-XIV та постанови № 393 та зарахування пільгової вислуги років в календарну, з розрахунку один місяць за півтора, за періоди проходження служби з 22.08.2001 року по 27.07.2004 року оперуповноваженим спеціального відділення державної служби боротьби з економічної злочинності у вугільній промисловості при УМВС України в Луганській області у відповідності до вимог до п. 3 постанови № 393 (зі змінами, внесеними постановою КМ України від 22.06.2005 року № 497), що загалом в календарному та в пільговому обчисленні становитиме 31 рік 02 місяці 20 днів.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до п. 3 постанови № 393 (зі змінами, внесеними постановою № 497) до вислуги років для призначення пенсій зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяці час проходження служби особами начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах боротьби з економічною злочинністю за переліком посад і на умовах, що визначаються Міністерством внутрішніх справ. Пунктом 1 наказу МВС України від 20.07.2006 року № 722 затверджено Перелік посад начальницького складу підрозділів боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ, за якими зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяці, зокрема, і за посадою оперуповноваженого державної служби боротьби з економічної злочинності. Таким чином, за період проходження служби на посаді оперуповноваженого спеціального відділення державної служби боротьби з економічної злочинності у вугільній промисловості при УМВС України в Луганській області з 22.08.2001 року по 27.07.2004 року календарна вислуга становить 02 роки 11 місяців 6 днів, а з урахування один місяць за півтора місяці складає - 04 роки 04 місяці та 24 дні.

Також позивач зазначає, що згідно із ч. 3 ст. 8 Закону № 613-XIV вислуга років і трудовий стаж громадян України за час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу обчислюється з розрахунку один місяць за три місяці. Статтею 1 Закону № 613-XIV визначено, що національний персонал - окремі військовослужбовці Збройних Сил України, інших військових формувань, поліцейські, особи начальницького і рядового складу державних органів, які можуть оснащуватися вогнепальною (стрілецькою) зброєю та боєприпасами до неї відповідно до пропозицій міжнародних організацій у сфері безпеки, а також працівники Збройних Сил України, інших військових формувань, державних органів і установ України, які направляються Україною для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки і не входять до складу національного контингенту. Таким чином, за періоди служби в міжнародних місіях ООН з підтримання миру та безпеки ООН з 07.07.2006 року по 08.07.2008 року (2 роки 0 місяців 1 день, місія ООН в Ліберії), з 12.06.2009 року по 13.06.2011 року (2 роки 0 місяців 1 день, місія ООН в Східному Тиморі) та з 22.09.2012 року по 10.03.2014 року (1 рік 5 місяців 18 днів, місія ООН на Кіпрі) календарна вислуга становить 05 років 05 місяців 20 днів, а з урахуванням ч. 3 ст. 8 Закону № 613-XV - 16 років 05 місяці 00 днів.

Заперечуючи проти вимог позивача, у відзиві на адміністративний позов Міністерство внутрішніх справ України зазначає, що відповідальними структурними підрозділами, на які покладено функції щодо підготовки необхідних документів для призначення особі пенсії, є відповідні вектори із соціально-гуманітарних питань Територіальних медичних об`єднань МВС України. Враховуючи, що позивач проходив службу в Одеському державному університеті внутрішніх справ, функції щодо підготовки документів в даному випадку покладені на сектор із соціально-гуманітарних питань ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» (). Отже, належним відповідачем є ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області».

Заперечуючи проти вимог позивача, у відзиві на адміністративний позов Одеський державний університет внутрішніх справ зазначає, що згідно наказу від 13.03.2015 року № 23 о/с вислуга років на 13.03.2015 року (день звільнення позивача з ОВС) у календарному обчисленні становить 17 років 07 місяців 02 дні, а відповідно до п. «а» ст. 12 Закону № 2262-XII право на призначення пенсії за вислугу років набули особи звільнені зі служби у період з 01.10.2014 року по 30.09.2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше. На момент звернення позивач правових підстав для призначення пенсії та оформлення документів для цього не було.

Також зазначає, що позивачу повідомлялось, що Одеський державний університет внутрішніх справ не є органом, який приймає рішення про призначення або перерахунок пенсії, а всі зазначені позивачем документи, у його зверненні, оформлюються і надаються до відповідних органів (не видаються позивачу, а лише надаються для ознайомлення), а саме до ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» або пенсійного органу лише за запитом вищезазначених органів у випадку прийнятого ними рішення про призначення позивачу пенсії.

Крім того відповідач зазначив, що під час звернення позивач нічого не вказував з приводу поважності або ж неповажності його звернення із заявою про підготовку та подання документів для призначення пенсії через 7 років після виникнення права на пенсію, відповідно до його ж тверджень, тобто без дотримання строку. Зазначена обставина не надавала можливість, у порядку визначеному законодавством України, задовольнити прохання позивача, не допустивши при цьому порушення вимог законодавства.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 року (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження) частково задоволено вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 .

Так, судовим рішенням визнано протиправними дії Одеського державного університету внутрішніх справ в частині відмови в зарахування ОСОБА_1 згідно витягу з наказу Одеського державного університету внутрішніх справ про звільнення № 23 о/с від 13.03.2015, до календарної вислуги років (17 років 07 місяців 02 дні) на пільгових умовах часу участі у складі національного персоналу МВС України в міжнародній операції ООН з підтримання миру і безпеки в Ліберії з 07.07.2006 року по 08.07.2008 року, з 12.06.2009 року по 13.06.2011 року в Східному Тіморі та з 22.09.2012 року по 10.03.2014 року на Кіпрі - один місяць за три.

Зобов`язати Одеський державний університет внутрішніх справ зарахувати ОСОБА_1 пільгову вислугу років в календарну, з розрахунку один місяць за три, за періоди проходження служби в миротворчій операції ООН з підтримання миру та безпеки в Ліберії з 07.07.2006 року по 08.07.2008 року, з 12.06.2009 року по 13.06.2011 року в Східному Тіморі та з 22.09.2012 року по 10.03.2014 року у Кіпрі у відповідності до вимог Закону № 613-XIV та постанови № 393.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 992,40 грнн. за рахунок бюджетних асигнувань Одеського державного університету внутрішніх справ.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Висновок суду вмотивований тим, що зі змісту наказу МВС України № 722 вбачається, що останній було прийнято 20.07.2006 року, а набув такий чинності 11.08.2006 року. В той же час, у п. 2 зазначеного наказу вказано, що вислуга років для призначення пенсій на пільгових умовах зараховується особам, зазначеним у пункті 1 цього наказу, які перебували на службі після набрання чинності постановою № 497, при цьому таким особам на пільгових умовах зараховується весь час проходження служби на відповідних посадах. Таким чином, з огляду на обставини того, що позивач до набрання чинності вказаним наказом перебував на посаді оперуповноваженого спеціального відділення державної служби боротьби з економічної злочинності у вугільній промисловості при УМВС України в Луганській області, а саме з 22.08.2001 року по 27.07.2004 року, але був з останньої звільнений, то вислуга за вказаний період не підлягає пільговому обчисленню з урахуванням один місяць за півтора місяці.

Також, з огляду на норми діючого законодавства за періоди служби в міжнародних місіях ООН з підтримання миру та безпеки ООН з 07.07.2006 року по 08.07.2008 року (02 роки 00 місяців 01 день, місія ООН в Ліберії), з 12.06.2009 року по 13.06.2011 року (02 роки 00 місяців 01 день, місія ООН в Східному Тиморі) та з 22.09.2012 року по 10.03.2014 року (01 рік 05 місяців 18 днів, місія ООН на Кіпрі), суд дійшов висновку, що календарна вислуга позивача становить 05 років 05 місяців 20 днів, а з урахуванням ч. 3 ст. 8 Закону № 613-XIV - 16 років 05 місяці 00 днів.

Крім того суд зазначив, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення їм пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії та встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу ПФУ або відмовити у такому поданні.

Також суд зазначив, що доводи представника Одеського державного університету внутрішніх справ про відсутність у діях позивача поважності причин пропущення строку на звернення із відповідною заявою про призначення пенсії після спливу більше ніж семи років з моменту коли, як він вважає, в нього виникли підстави для призначення пенсії, не можуть вважатися судом обґрунтованими та доведеними, оскільки під час розгляду справи було встановлено, що передумовою звернення позивача до суду було звернення останнього до Одеського державного університету внутрішніх справ та ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» із відповідними заявами про призначення пенсії за вислугу років.

В той же час, належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Одеського державного університету внутрішніх справ зарахувати ОСОБА_1 пільгову вислугу років в календарну, з розрахунку один місяць за три, за періоди проходження служби в миротворчій операції ООН з підтримання миру та безпеки у Ліберії, Східному Тіморі та Кіпрі у відповідності до вимог Закону № 613-XIV та постанови № 393.

При цьому, суд зазначив, що оскільки матеріали справи не містять доказів звернення позивача до Міністерства внутрішніх справ України з приводу порушених у позовній заяві питань та не містять доказів відмови останньому у задоволенні його вимог, то відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача в цій частині.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Одеський державний університет внутрішніх справ оформити та направити необхідні документи до органів Пенсійного фонду щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону № 2262-XII, де зазначити зарахування до вислуги (календарних) років для призначення такої пенсії періоду проходження служби в місіях ООН (07.07.2006 року по 08.07.2008 року, з 12.06.2009 року по 13.06.2011 року та 22.09.2012 року по 10.03.2014 року) з розрахунку один місяць за три, а у разі відсутності на момент подання заяви необхідних документів для призначення пенсії - надати допомогу в їх одержанні суд зазначив, що з огляду на обставини справи такі є передчасними та направленими на майбутнє.

Стосовно позовних вимог позивача про внесення змін до наказу від 13.03.2015 року № 23 щодо зарахування позивачу пільгової вислуги років в календарну, з розрахунку один місяць за три, за періоди проходження служби в миротворчій операції ООН з підтримання миру та безпеки у Ліберії, Східному Тіморі та Кіпрі у відповідності до вимог Закону № 613-XIV та постанови № 393 та зарахування пільгової вислуги років в календарну, з розрахунку один місяць за півтора, за періоди проходження служби з 22.08.2001 року по 27.07.2004 року оперуповноваженим спеціального відділення державної служби боротьби з економічної злочинності у вугільній промисловості при УМВС України в Луганській області у відповідності до вимог до п. 3 постанови № 393 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2005 року № 497), що загалом в календарному та в пільговому обчисленні становитиме 31 рік 02 місяці 20 днів суд зазначив, що останні задоволенню не підлягають, оскільки в наказі про звільнення не йдеться про вислугу років для призначення пенсії, яка підлягає обчисленню відповідно до Закону № 2262-XII та постанови № 393.

Наказ про звільнення позивача не є тим документом, який визначає вислугу років. Вислуга років позивача в календарному та пільговому обчисленні визначається на підставі інших документів, зокрема трудової книжки, послужного списку, довідок про участь позивача в антитерористичній операції, які відповідно до вимог законодавства і мають бути враховані відповідачем при застосуванні наведених вимог законодавства.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі представник відповідача Одеського державного університету внутрішніх справ адвокат Хрипко М.Ю., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні вимог адміністративного позову відмовити.

Аргументи, наведені представником відповідача в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов. Крім того представник відповідача зазначає, що позивачем на адресу суду не було надано копії трудової книжки, з урахуванням чого не існує можливості встановити, а чи дійсно Одеський державний університет внутрішніх справ був саме тією уповноваженою особою до якої повинен був звертатись позивач, оскільки після звільнення з Одеського державного університету внутрішніх справ, позивач міг знову вступити до служби до будь-якого іншого органу і в такому разі Одеський державний університет внутрішніх справ може бути не тим органом, до якого повинен був звертатись позивач, але зазначена обставина під час розгляду справи досліджена судом не була.

Позивачем ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції не оскаржувалося.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду, - без змін.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 11.08.1997 року по 13.03.2015 року ОСОБА_1 проходив службу на посадах офіцерського складу у підрозділах Міністерства Внутрішніх Справ України з відповідними відрядженням до миротворчих операцій ООН з підтримання миру та безпеки.

Наказом Одеського державного університету внутрішніх справ від 13.03.2015 року № 23 о/с майор міліції ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за ст. 64 п. «ж» (за власним бажанням) з 13.03.2015 року. Станом на день звільнення вислуга років в органах внутрішніх справ в календарному обчисленні становить 17 років 07 місяців 02 дні, у пільговому 30 років 00 місяців 03 дні, для нарахування та виплати грошової допомоги при звільнені 17 років 07 місяців 02 дні (а.с. 12).

Як убачається із витягу з послужного списку архівної особової справи майора міліції у запасі ОСОБА_1 (а.с. 14-16), позивач приймав участь в міжнародних операція ООН з підтримання миру та безпеки, зокрема: з 07.07.2006 року по 08.07.2008 року (02 роки 00 місяців 01 день) - місія ООН в Ліберії; з 12.06.2009 року по 13.06.2011 року (02 роки 00 місяців 01 день) - місія ООН в Східному Тиморі; з 22.09.2012 року по 10.03.2014 року (01 рік 05 місяців 18 днів) - місія ООН на Кіпрі (а.с. 14-16).

24.12.2021 року позивач звернувся до Одеського державного університету внутрішніх справ з листом, яким просив підготовити та подати відповідні необхідні документи до ГУ ПФУ у Харківській області для прийняття рішення щодо призначення йому пільгової пенсії за вислугою років (додаток 2), а копію розрахунку його вислуги років для призначення пенсії направити на його поштову адресу. Під час розрахунку вислуги років просив обов`язково врахувати вимоги ст. 8 Закону № 613-XIV, якими передбачено, що соціальний захист учасників міжнародних миротворчих операцій і членів їх сімей забезпечується згідно з законами України. Якщо міжнародними договорами або угодами, в яких бере участь Україна, встановлені більш високі гарантії захисту учасників міжнародних операцій з підтримання миру і безпеки, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються норми відповідного міжнародного договору або міжнародної угоди. Вислуга років і трудовий стаж громадян України за час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу обчислюються з розрахунку один місяць за три місяці. Також позивач просив звернути увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 року у справі № 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі № 725/1959/17, від 27.03.2018 року у справі № 295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є вищезазначений закон. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. Вказана позиція була також підтримана у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 року у справі № 480/4241/18 (а.с. 30-31).

09.02.2022 року позивач звернувся до Одеського державного університету внутрішніх справ із додатковою заявою до основаної заяви від 24.12.2021 року, якою просив надати відповідь: яке прийнято рішення щодо призначення йому пільгової пенсії за вислугою років; чи підготовлений та направлений пакет відповідних документів до ГУ ПФУ в Харківській області; чи надіслана йому копія розрахунку вислуги років (а.с. 32).

За результатами розгляду листа від 09.02.2022 року (вх. № З-36 від 09.02.2022 року) Одеський державний університет внутрішніх справ листом від 07.03.2022 року № 1/з-36 повідомив позивача, що згідно вимог Закону № 2262-ХІІ правових підстав для підготовки та подання документів для призначення пенсії за вислуги років згідно цього закону немає. Також повідомлено, що Одеський державний університет внутрішніх справ не є органом, який приймає рішення про призначення або перерахунок пенсії, а всі зазначені ним документи оформляються і надаються до відповідних органів (не видаються йому, а лише надаються для ознайомлення), а саме до ДУ «Територіального медичного об`єднання МВС України по Одеській області» або ГУ ПФУ лише за запитом вищезазначених органів у випадку прийнятого ними рішення про призначення пенсії (а.с. 34-38).

30.08.2022 року позивач звернувся до ДУ «Територіального медичного об`єднання МВС України по Одеській області» з листом, яким просив підготовити та подати відповідні необхідні документи до ГУ ПФУ у Харківській області для прийняття рішення щодо призначення йому пільгової пенсії за вислугою років (додаток 2), а копію розрахунку його вислуги років для призначення пенсії направити на його поштову адресу. Під час розрахунку вислуги років просив обов`язково врахувати вимоги ст. 8 Закону № 613-XIV, якими передбачено, що соціальний захист учасників міжнародних миротворчих операцій і членів їх сімей забезпечується згідно з законами України. Якщо міжнародними договорами або угодами, в яких бере участь Україна, встановлені більш високі гарантії захисту учасників міжнародних операцій з підтримання миру і безпеки, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються норми відповідного міжнародного договору або міжнародної угоди. Вислуга років і трудовий стаж громадян України за час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу обчислюються з розрахунку один місяць за три місяці. Також позивач просив звернути увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 року у справі № 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі № 725/1959/17, від 27.03.2018 року у справі № 295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є вищезазначений закон. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. Вказана позиція була також підтримана у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 року у справі № 480/4241/18 (а.с. 30-31). (а.с. 39-40).

ДУ «Територіального медичного об`єднання МВС України по Одеській області» листом від 19.09.2022 року № 33/36-З-1444, 1600 повідомлено позивача, що згідно вимог Закону № 2262-ХІІ правових підстав для підготовки та подання документів для призначення пенсії за вислуги років згідно цього закону немає (а.с.41-43).

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції не оскаржується, у зв`язку з чим розглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги Одеського державного університету внутрішніх справ.

Як убачається із інформації Одеського державного університету внутрішніх справ від 26.04.2024 року до трудового стажу позивача ОСОБА_1 , який підлягає врахуванню для призначення пенсії, зараховані з розрахунку один місяць служби за три місяці, періоди участі позивача в міжнародних операція ООН з підтримання миру та безпеки: з 07.07.2006 року по 08.07.2008 року (02 роки 00 місяців 01 день) - місія ООН в Ліберії, зараховано у пільговому обчисленні 04 роки 00 місяців 02 дні (коефіцієнт 1:3); з 12.06.2009 року по 15.06.2011 року (02 роки 00 місяців 03 дні) - місія ООН в Східному Тиморі, зараховано у пільговому обчисленні 04 роки 00 місяців 06 дні (коефіцієнт 1:3); з 22.09.2012 року по 10.03.2014 року (01 рік 05 місяців 18 днів) - місія ООН на Кіпрі, зараховано у пільговому обчисленні 02 роки 11 місяців 06 дні (коефіцієнт 1:3).

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що при застосуванні коефіцієнту 1:3 до періоду участі позивача в міжнародних операція ООН з підтримання миру та безпеки: з 07.07.2006 року по 08.07.2008 року (02 роки 00 місяців 01 день) - місія ООН в Ліберії, у пільговому обчисленні становить 06 років 00 місяців 03 дні; з 12.06.2009 року по 15.06.2011 року (02 роки 00 місяців 03 дні) - місія ООН в Східному Тиморі, у пільговому обчисленні становить - 06 роки 00 місяців 09 дні; з 22.09.2012 року по 10.03.2014 року (01 рік 05 місяців 18 днів) - місія ООН на Кіпрі, у пільговому обчисленні становить 04 роки 04 місяців 21 день.

Таким чином, Одеським державним університетом внутрішніх справ при розрахунку вислуги років ОСОБА_1 у пільговому обчисленні замість коефіцієнту 1:3 застосовано коефіцієнт 1:2.

Згідно із ч. 3 ст. 8 Закону № 613-XIV вислуга років і трудовий стаж громадян України за час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу обчислюються з розрахунку один місяць за три місяці.

У ст. 1 вказаного Закону визначено, що національний контингент - військові підрозділи, оснащені відповідним озброєнням і військовою технікою, засобами підтримки і зв`язку, що направляються Україною для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки, у тому числі у складі багатонаціональних військових формувань високої готовності військові підрозділи Збройних Сил України, інших військових формувань, котрі входять до складу об`єднаних військових підрозділів, що створюються спільно з іншими державами для участі у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки (спільні батальйони тощо).

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон № 2262-XII.

Пунктом «б» ст. 1-2 Закону № 2262-XII передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у п. "б"-"д", "ж" ст. 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у ч. 3 ст. 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у ч. 2 ст. 17 цього Закону.

Своєю чергою, ст. 17-1 Закону № 2262-XII визначено, що порядок обчислення вислуги років встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393, яка визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 року у справі № 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі № 725/1959/17, від 27.03.2018 року у справі № 295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Таким чином, у справі № 805/3923/18-а Верховний Суд прийшов до висновків, що для набуття права на призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону № 2262-XII, враховується як календарна, так і пільгова вислуга років в сукупності.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 27.06.2018 у справі № 750/9775/16-а, де зазначено, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення

Вказана позиція була також підтримана у постановах Верховного Суду від 14.04.2021 року у справі № 480/4241/18, від 13.05.2021 року № 140/1753/19.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 пільгову вислугу років в календарну, з розрахунку один місяць за три, за періоди проходження служби в миротворчій операції ООН з підтримання миру та безпеки в Ліберії з 07.07.2006 року по 08.07.2008 року, з 12.06.2009 року по 13.06.2011 року в Східному Тіморі та з 22.09.2012 року по 10.03.2014 року у Кіпрі у відповідності до вимог Закону № 613-XIV та постанови № 393.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги представника відповідача Одеського державного університету внутрішніх справ адвоката Хрипко М.Ю. про скасування судового рішення в частині, якою судом відмовлено у задоволені вимог адміністративного позову ОСОБА_1 , оскільки апеляційна скарга в цій частині не вмотивована та не містить доводів щодо неправомірності рішення суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін (п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України).

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача Одеського державного університету внутрішніх справ адвоката Хрипко Максима Юрійовича залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Курило
Постанова у повному обсязі складена і підписана 07 травня 2024 року.