Справа № 280/1593/24
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року Справа № 280/1593/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., за участю секретаря судового засідання Шаповалова Б.М.,

представника позивача Кофанової Н.В.,

представника відповідача Маланії М.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКИЙ ГРАФІТ» (Південне шосе, буд. 20, м. Запоріжжя, 69006), в особі представника адвоката Кофанової Наталії Василівни (вул. Перемоги, 111/39, м. Запоріжжя, 69600), до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (пр. Олександра Поля, буд. 57, м. Дніпро, 49031) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКИЙ ГРАФІТ» (далі позивач, ПрАТ «УКРГРАФІТ»), в особі представника адвоката Кофанової Наталії Василівни, до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі відповідач, СМУ ДПС по роботі з ВПП), в який позивач просить суд:

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 21.01.2024 №45/32-00-07-05-19, від 24.01.2024 №46/32-00-07-05-19.

Крім того, просить: розглянути справу в порядку загального позовного провадження, стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 3 082,94 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що норми чинного Податкового кодексу України визначають чіткі законодавчі вимоги для отримання права ПрАТ «УКРГРАФІТ» на включення до складу податкового кредиту сум ПДВ з придбання товарів/послуг та права на отримання бюджетного відшкодування. Так, до складу податкового кредиту вересня 2023 року ПрАТ «УКРГРАФІТ» правомірно включено суму ПДВ 2440,00 грн. по податковій накладної №6 від 14.09.2023 на загальну суму 14 640,00 грн. в т.ч. ПДВ, виписаної ТОВ «ТД «УКРІНТЕХ». При проведенні перевірки позивачем було надано відповідачу всі наявні та належно оформлені первинні документи та пояснення стосовно здійсненої господарської операції з ТОВ «ТД «УКРІНТЕХ», що підтверджується матеріалами перевірки. Доказів наявності ознак фіктивності в діяльності контрагента позивача, нікчемності або недійсності угоди, відсутності реального характеру цієї операції матеріали перевірки не містять. Надані позивачем відповідачу первинні бухгалтерські та інші документи підтверджують вчинення господарської операції та настання обставин, з якими закон пов`язує право на віднесення суми ПДВ, сплаченого позивачем у вартості придбаного товару, до складу податкового кредиту. Оскільки надані до перевірки документи мають усі необхідні реквізити, відповідають як за формальними ознаками, так і за юридичним змістом, а операції за ними є реальними, то очевидним є те, що висновки перевіряючих в Акті перевірки про «безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій» є прямо протилежними фактичним обставинам та фактичному змісту усіх документів, що надавалися для перевірки, а отже є необґрунтованими та безпідставними. Стосовно придбання ПрАТ «УКРГРАФІТ» послуг у ТОВ «РБК «НІКОС», зазначає, що відповідно до даних ЄРПН податкова накладна №20 від 01.07.2021 була зареєстрована в ЄРПН за рішенням комісії/суду 07.08.2023, після чого сума ПДВ за виписаною ТОВ «РБК «НІКОС» податковою накладною №20 від 01.07.2021 року була включена ПрАТ «УКРГРАФІТ» в податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2023 року. При цьому судовими рішенням було встановлено, що ТОВ «РБК «НІКОС» було додано вичерпні пояснення та документи, що свідчать про товарність та реальність здійсненої господарської операції щодо отриманих від ПрАТ «УКРГРАФІТ» платежів передоплати за договором підряду №804/2180307/27 від 07.05.2021 і виходячи зі специфіки господарських відносин та наданих документів, що підтверджують реальність здійсненої оплати, з метою подальшого виконання договірних зобов`язань. Крім того, відповідачем вже досліджувались в 2021 році обставини виконання робіт ТОВ «РБК «НІКОС» по укладеному із ПрАТ «УКРГРАФІТ» договору. Зазначені в акті перевірки контрагенти підприємства на момент здійснення господарських операцій були зареєстровані як платники податків в органах податкового контролю, мали статус платників ПДВ та, відповідно, мали повноваження на складення податкових накладних. В зв`язку з чим вважає, що на підставі визначених законодавством документів, які містять відомості про господарські операції, ПрАТ «УКРГРАФІТ» згідно вимог чинного законодавства, правомірно відображено в податковому обліку суми податкового кредиту за вересень 2023 року по операціям з ТОВ «ТД «УКРІНТЕХ» та ТОВ «РБК «НІКОС». Також, на думку позивача, висновок відповідача про порушення ПрАТ «УКРГРАФІТ» законодавчо встановленого терміну складення та реєстрації в ЄРПН податкових накладних но операціям з вивезення товарів за межі митної території України, що оподатковуються за нульовою ставкою, згідно оформлених митних декларацій у вересні 2023 року суперечить законодавству України та фактичним обставинам, а отже є необґрунтованим та безпідставним. З урахуванням викладеного вважає, що оскільки ПрАТ «УКРГРАФІТ» не порушило встановлений законодавством порядок оподаткування юридичних осіб та не ухилялось від сплати податків і зборів, що належать до системи оподаткування, прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення від 24.01.2024 №45/32-00-07-05-19 та від 24.01.2024 №46/32-00-07-05-19 є протиправними, та підлягають скасуванню. Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 21.02.2024 розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 19.03.2024.

05.03.2024 засобами системи «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування відзиву СМУ ДПС по роботі з ВПП зазначило, що в ході проведення перевірки контролюючим органом встановлено порушення п. 187.1 ст. 187, п.п. 195.1.1 п. 195.1 ст.195, п. 200.1, абз. в) п.200.4 ст.200 ПК України, та як наслідок завищення суми податкового кредиту відповідно до податкової декларації з ПДВ за вересень 2023 року на суму 127 329 грн. при відображенні в податковій звітності взаємовідносин з контрагентами, при відсутності можливості їх здійснення при відображенні в податковій звітності взаємовідносин з контрагентами, які декларують господарські операції при відсутності можливості їх здійснення (недостатня кількості персоналу для надання послуг/виконання робіт; відсутність (або незначна наявність) основних засобів; відсутність технічної та матеріальної бази для виконання робіт/послуг, постачання ТМЦ; неможливість виробництва ТМЦ, відсутність фактичних виробників по ланцюгу придбання/реалізації товарів, робіт/послуг; неможливість реального здійснення платником податків господарських операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг тощо), а саме: ТОВ «ТД «УКРІНТЕХ» та ТОВ «РБК «НІКОС». Факти, викладені в Акті перевірки, свідчать про відсутність реального здійснення господарських операцій між ТОВ «ТД «УКРІНТЕХ», ТОВ «РБК «НІКОС» та ПрАТ «УКРГРАФІТ» та, як наслідок, недостовірність даних відповідних первинних документів за змістом пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції. ПрАТ «УКРГРАФІТ» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з придбання ТМЦ у ТОВ «ТД «УКРІНТЕХ» та як наслідок порушено абз. а) п. 198.1, п.198.2, п. 198.3 ст.198 з урахуванням норм п.44.1 ст. 44, ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення ПрАТ «УКРГРАФІТ» суми податкового кредиту (рядок 17) вересня 2023 року в розмірі 2 440 гривень. Також, ПрАТ «УКРГРАФІТ» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з придбання послуг у ТОВ «РБК «НІКОС» та як наслідок порушено абз. а) п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 з урахуванням норм п.44.1 ст. 44, ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення значення рядку 16 Декларації за вересень 2023 року та відповідно до завищення суми податкового кредиту (рядок 17) вересня 2023 року в розмірі 124 889 гривень. Крім того, перевіркою встановлено, що ПрАТ «УКРГРАФІТ» за вересень 2023 року не складено та не зареєстровано у законодавчо встановлений термін в «Єдиному реєстрі податкових накладних» податкові накладні та/або розрахунки коригувань по операціям з вивезення товарів за межі митної території України, що оподатковуються за нульовою ставкою, згідно оформлених митних декларацій за вересень 2023 року на суму 66 009 894,58 грн. На підставі висновків, викладених в Акті документальної позапланової невиїзної перевірки, відповідачем було прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- від 24.01.2024 року №45/32-00-07-05-19 форми «В4», яким встановлено завищення суми податкового кредиту відповідно до податкової декларації з ПДВ за вересень 2023 року на суму 127 329 грн.;

- від 24.01.2024 року №46/32-00-07-05-19 форми «ПН», яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 78 200 грн. у зв`язку з відсутністю реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

СМУ ДПС по роботі з ВПП вважає, що висновки зроблені за результатами перевірки щодо встановлених ПрАТ «УКРГРАФІТ» порушень, є об`єктивними, обґрунтованими, задокументованими та такими, що відповідають нормам чинного законодавства.

Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

08.03.2024 засобами системи «Електронний суд» від представника відповідача до суду надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 11.03.2024 заява представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції була задоволена.

Протокольною ухвалою від 19.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 02.04.2024.

22.03.2024 засобами системи «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява про долучення до матеріалів справи додаткових документів (доказів).

29.03.2024 від представника позивача надійшли пояснення в яких він просить суд:

- відмовити в задоволенні заяви відповідача від 22.03.2024 про долучення доказів до матеріалів справи №280/1593/24;

- врахувати дані пояснення при розгляді справи №280/1593/24 та приєднати до матеріалів справи документи згідно додатку до даних пояснень.

01.04.2024 від позивача надійшли «тези виступу», які по суті є більш стислим обґрунтуванням позовних вимог викладених в позові.

Протокольною ухвалою суду від 10.04.2024 в судовому засіданні оголошена перерва до 15.04.2024.

15.04.2024, у судовому засіданні, представник позивача підтримав заявлені вимоги в повному обсязі. Надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та «тезах виступу». Просив суд задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Сторони під час розгляду справи, у судовому засіданні, повідомили, що ними надано всі необхідні документи для вирішення спору по суті.

У судовому засіданні 15.04.2024 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, судом встановлені наступні обставини.

На підставі наказу СМУ ДПС по роботі з ВПП від 16.11.2023 №282-п, відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. п.п. 78.1.8 п.78.1 ст.78, п. 79.2 ст. 79, п.п. 69,2-1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) з урахуванням Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПрАТ «УКРГРАФІТ», з метою законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., у тому числі заявленого до бюджетного відшкодування по декларації з податку на додану вартість за вересень 2023 року (від 19.10.2023 №).

За результатами перевірки відповідачем складено Акт №1193/32-00-0705-14/00196204 від 15.12.2023 (далі за текстом - Акт перевірки), в якому встановлено порушення:

1) абз. а) п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 з урахуванням норм п.44.1 ст. 44, ст. 201 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), що призвело до завищення суми податкового кредиту податкової декларації з ПДВ за вересень 2023 року у розмірі 127 329 гривень.

Вищезазначене призвело до порушення:

п. 200.1, абз. в) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), внаслідок чого завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 127 329 гривень.

2) п. 187.1 ст. 187, п.п. 195.1.1 п. 195.1 ст.195 Податкового Кодексу України, п.1, 3 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 28 січня 2016 року №21 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 28 грудня 2022 року №463), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 р. за №159/28289, в результаті чого встановлено завищення показника р.2 Декларації з ПДВ за вересень 2023 року на суму 14 168 658 гривень.

3) п.187.1 ст.187, п.п.195.1.1 п.195.1 ст.195, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України, п.2, п.3, п.5, п.12 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» (зі змінами та доповненнями, діючими в перевіряємому періоді), не складено та відповідно не зареєстровано протягом граничного строку податкові накладні (у кількості 23 штук) по операціям з вивезення товарів за межі митної території України, що оподатковуються за нульовою ставкою, за вересень 2023 року на суму постачання 66 009 894,58 гривень.

З висновками відповідача, викладеними в Акті перевірки, ПрАТ «УКРГРАФІТ» не погодилося. Акт перевірки було підписано посадовими особами ПрАТ «Укрграфіт» із запереченнями, які за вих. №10/2990 від 28.12.2013 були направлені відповідачу.

За результатами розгляду заперечень ПрАТ «УКРГРАФІТ» на акт перевірки, відповідачем надано відповідь від 17.01.2024 вих. №389/6/32-00-07-05-04 з повідомленням висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень, згідно якого відповідач з доводами ПрАТ «УКРГРАФІТ» не погодився та вважає, що висновки акту перевірки є правомірними та відповідають нормам діючого податкового законодавства та цивільного права.

На підставі Акту перевірки №1193/32-00-0705-14/00196204 від 15.12.2023 відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

1) від 24.01.2024 №45/32-00-07-05-19 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код платежу 14010100) в сумі 127 329,00 грн.;

2) від 24.01.2024 №46/32-00-07-05-19 про застосування штрафної санкції в сумі 78 200,00 грн. за податком на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код платежу 14010100) за відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вважаючи висновки Акту перевірки хибними та не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Щодо висновків відповідача про «непідтвердженість» господарських операцій, завищення суми податкового кредиту податкової декларації з ПДВ за вересень 2023 року, завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

В Акті перевірки (Додатку 6 до Акту перевірки) відповідач вказує на не підтвердженість реальності здійснення господарських операцій:

- з придбання ПрАТ «УКРГРАФІТ» товаро-матеріальних цінностей у ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «УКРІНТЕХ» (код за ), що призвело до завищення ПрАТ «УКРГРАФІТ» суми податкового кредиту (рядок 17) Декларації з податку на додану вартість вересня 2023 року в розмірі 2440,00 грн.;

- з придбання ПрАТ «УКРГРАФІТ» послуг у ТОВ «РЕМОНТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «НІКОС» (код за ), що призвело до завищення значення рядку 16 Декларації за вересень 2023 року та відповідно до завищення суми податкового кредиту (рядок17) вересня 2023 року в розмірі 124 889,00 грн.

Відповідач вважає, що ПрАТ «УКРГРАФІТ» здійснено безпідставне документальне оформлення зазначених господарських операцій, які, на його думку, є нереальними (неможливість виробництва ТМЦ/послуг, не встановлення джерела походження товару/послуг), що призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ (показник рядка 19 Декларації) та завищення суми податкового кредиту (рядок 17) вересня 2023 року в загальному розмірі 127 329,00 грн.

Нереальність господарських операцій з вказаними контрагентами відповідач пов`язує з відсутністю у вказаних контрагентів позивача матеріально-технічної бази для виробництва/зберігання товару (виконання робіт/послуг); не встановленням придбання ТМЦ по ланцюгу постачання; не встановленням виробника товару; недостатньою кількістю працівників, відсутністю основних засобів; відсутністю залучених осіб (субпідрядників).

Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, тут і далі в редакції чинній на час виникнення правовідносин (далі ПК України), є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Відповідно до пп. 14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Податковий кодекс України надає визначення розумної економічної причини (ділової мети), як причини, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності. Економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому (підпункт 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-ХІV господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Крім того, необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також в пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р. (далі - Положення №88), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Згідно п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість з постачання послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.

Згідно п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з абзацом першим п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

За змістом п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; (...).

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до пункту 200.8 статті 200 ПК України до податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій.

Згідно п. 200.14 ст. 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Наведені положення ПК України визначають чіткі законодавчі вимоги для отримання права ПрАТ «УКРГРАФІТ» на включення до складу податкового кредиту сум IIДВ з придбання товарів/послуг та права на отримання бюджетного відшкодування.

Стосовно придбання ПрАТ «УКРГРАФІТ» товаро-матеріальних цінностей у ТОВ «ТОРГОВЕЛЬНИЙ ДІМ «УКРІНТЕХ» (ТОВ «ТД «УКРІНТЕХ»).

З матеріалів справи встановлено, що ПрАТ «УКРГРАФІТ» є промисловим підприємством, яке виробляє графітовані електроди, вуглецеві маси і пасти різного призначення, футерувальну продукцію, на основі вуглецю для підприємств чорної і кольорової металургії, машинобудівної, хімічної та інших галузей промисловості.

При надходженні сировини, яка використовується у виробництві продукції (кокс, антрацит тощо), до її передачі у виробництво, Центральною науково-дослідницькою лабораторією ПрАТ «УКРГРАФІТ» (ЦНДЛ) виконуються роботи з визначення мікроструктури сировинних матеріалів шляхом проведення мікроструктурного аналізу за допомогою оптичного інвертованого мікроскопа Leica у відбитому світлі, на спеціально підготовлених зразках матеріалу. Підготовка зразків передбачає їх виготовлення, шліфування та полірування на шліфувально-полірувальному верстаті Phoenix-Beta виробництва BUEHLER Ltd. Німеччина. Для фінального полірування ЦНДЛ використовується полірувальна тканина Alupol-Plus, d-250 мм на самоклеючій основі.

Для полірування зразків ЦНДЛ використовуються в середньому 2 упаковки (10 шт.) полірувальної тканини Alupol-Plus, d-250 мм на рік. (Інформаційна довідка від 12.02.2024 року №42/372, яка додана до позову).

В серпні 2021 року ТОВ «ТД «УКРІНТЕХ» поставлена позивачу «Alupol-Plus, 250мм. Полірувальна тканина, самоклеюча основа», що підтверджується наданими позивачем документами.

У вересні 2023 року згідно видаткової накладної № 40 від 21.09.2023 року ТОВ «ТД «УКРІНТЕХ» поставлений ПрАТ «УКРГРАФІТ» товар - «Alupol-Plus Полірувальна тканина на самоклеючій основі, d-250 мм, (5шт в упаковці)» на суму 14 640,00 грн. у т.ч. ПДВ 2440,00 грн., що підтверджується відповідними первинними та іншими документами, які надавались відповідачу при проведенні перевірки, а саме:

- договірний рахунок №176 від 11.09.2023 (№804/2321161/06 від 11.09.2023);

- видаткова накладна № 40 від 21.09.2023 на суму 14640,00 грн., у т.ч. ПДВ 2440,00 грн.;

- інформаційний лист від 16.06.2015 виробника товару MeteCata (made in Germany) щодо технічних характеристик полірувальної тканини Alupol-Plus;

- експрес-накладна ТОВ «Нова пошта» №1156 від 21.09.2023, дата доставки ТМЦ 22.09.2023;

- витяг з журналу реєстрації довіреностей ПрАТ «УКРГРАФІТ», номер реєстрації довіреності №623 від 19.09.2023 на отримання тканини полірувальної у ТОВ «ТД «УКРІНТЕХ» (м. Харьків) інженеру І кат. ОСОБА_1 ;

- прибутковий ордер №221-РР від 22.09.2023 на суму 14640 грн., у т.ч. ПДВ 2440 грн.;

- відомість аналітичного обліку розрахунків по рахунку 6311 (розрахунки з вітчизняними постачальниками (матеріали) за вересень 2023 року;

- витяг з оборотної відомості по складу електро-кабельної продукції, запчастин Склад №19005 з 01.09.2023 по 30.09.2023;

- накладна вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів №3/15200/0202 від 04.10.2023 на суму 12200,00 грн. на відпуск полірувальної тканини Alupol-Plus зі складу №19005 у підрозділ 15200;

- платіжна інструкція №3913 від 14.09.2023 на суму 14640,00 грн., у т.ч. ПДВ 2440,00 грн., що підтверджує факт оплати товару (передоплата).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України ТОВ «ТД «УКРІНТЕХ» виписана податкова накладна №6 від 14.09.2023 та зареєстрована в ЄРПН, докази чого надані позивачем.

Згідно п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з абзацом першим пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

До складу податкового кредиту вересня 2023 року ПрАТ «УКРГРАФІТ» включено суму ПДВ 2440,00 грн. по податковій накладної №6 від 14.09.2023 на загальну суму 14640,00 грн., в т.ч. ПДВ, виписаної ТОВ «ТД «УКРІНТЕХ» (рядок 10.1 Декларації за вересень 2023 року).

Як зазначив позивач в позовній заяві, перед укладенням угоди із постачальником товару ним було здійснено належну перевірку контрагента, в ході якої було встановлено:

- згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ТД «УКРІНТЕХ» зареєстровано як юридична особа з 22.05.2020, основний вид діяльності - код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (основний);

- наявність реєстрації як платника податків;

- відсутність компрометуючої постачальника інформації в мережі інтернет (зокрема, щодо порушених кримінальних справ та справ про банкрутство в Державному реєстрі судових рішень, наявність податкового боргу, боргів в Єдиному реєстрі боржників).

Крім того, згідно інформації електронної системи публічних закупівель Рrozorro протягом кількох років ТОВ «ТД «УКРІНТЕХ» є постійним учасником тендерів з державних закупівель та виконавцем договорів, укладених із замовниками тендерів-державними підприємствами та установами, докази чого надані позивачем.

Номенклатура товару не передбачає обов`язку постачальника мати якісь окремі додаткові документи - дозволи, ліцензії, сертифікати тощо.

Таким чином, до укладення угоди з постачальником товару позивач, доступними йому заходами, пересвідчився, що постачальник зареєстрований в державному реєстрі як юридична особа, в податковому органі як платник податків, має необхідний обсяг повноважень для здійснення даного виду господарської діяльності, має доброчесну репутацію, є постійним учасником і переможцем тендерів з державних закупівель, що свідчить про проявлення позивачем належної обачності при виборі даного контрагента.

При проведенні перевірки позивачем було надано відповідачу всі наявні та належно оформлені первинні документи та пояснення стосовно здійсненої господарської операції з ТОВ «ТД «УКРІНТЕХ», що підтверджується матеріалами перевірки. Доказів наявності ознак фіктивності в діяльності контрагента позивача, нікчемності або недійсності угоди, відсутності реального характеру цієї операції матеріали перевірки не містять.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, надані позивачем відповідачу первинні бухгалтерські та інші документи підтверджують вчинення господарської операції та настання обставин, з якими закон пов`язує право на віднесення суми ПДВ, сплаченого позивачем у вартості придбаного товару, до складу податкового кредиту.

Стосовно твердження відповідача, що «Складення ТОВ «ТОРГІВЕЛЬІІИЙ ДІМ «УКРІНТЕХ» розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №1 від 22.11.2023 (зареєстровано у ЄРПН 27.11.2023) до податкової накладної №6 від 14.09.2023, в якому постачальником у графі 4.2 розділу Б проставлена ознака імпортного товару (позначка «х») підтверджує відсутність права на податковий кредит ПрАТ «Укрграфіт» у вересні 2023 року у сумі ПДВ 2 440 грн...» (стор. 9 листа відповідача від 17.01.2024 за вих. №389/6/32-00-07-05-04 з повідомленням висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень), суд звертає увагу на наступне.

Під час перевірки ТОВ «ТД «УКРІНТЕХ» складено розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1 від 22.11.2023 до податкової накладної №6 від 14.09.2023, в якій постачальником проведено коригування коду ознаки імпортного товару «Alupol-Plus Полірувальна тканина на самоклеючій основі, d-250 мм, (5 шт в упаковці)», тобто у графі 4.2 розділу Б проставлена ознака «х» коду імпортного товару. Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1 від 22.11.2023 до податкової накладної №6 від 14.09.2023 було зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних 27.11.2023, реєстраційний номер .

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно п. 16 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, у разі постачання товару, ввезеного на митну територію України, у графі 3.2 розділу Б податкової накладної проставляється позначка «х». Графа 3.2 заповнюється на всіх етапах постачання товару.

В той же час, позначка ознака імпортованого товару не включена до переліку обов`язкових реквізитів податкової накладної, визначений пунктом 201.1 статті 201 ПК України.

Таким чином, сама по собі відсутність ознаки імпортного товару (позначка «х») в складеній ТОВ «ТД «УКРІНТЕХ» податковій накладній №6 від 14.09.2023 не позбавляє ПрАТ «УКРГРАФІТ» права на податковий кредит.

Відповідне роз`яснення надане Державною фіскальною службою в ІПК від 30.01.2019 №319/6/99-99-15-03-02-15/ІПК:

«Враховуючи те, що позначка ознаки імпортованого товару не включена до переліку обов`язкових реквізитів податкової накладної, який встановлено пунктом 201.1 статті 201 ПКУ, а її наявність не створює перешкод для ідентифікації здійсненної операції, заповнення (або не заповнення) графи 3,2 розділу Б податкової накладної не впливатимуть на право відображення податкового кредиту з ПДВ у покупця таких товарів (за умови правильного заповнення обов`язкових реквізитів податкової накладної, її реєстрації в ЄРПН та дотримання інших вимог ПК України щодо формування податкового кредиту)».

Згідно висновків, зазначених в Акті перевірки, нереальність господарської операції з вказаним контрагентом відповідач пов`язує із тим, що «неможливо встановити фактичного виробника товару ... та джерело походження товару» (стор. 3 Додатку 6 до Акту перевірки).

Слід зазначити, що документи, які підтверджують походження товару, в рамках внутрішнього законодавства не відносяться до обов`язкових документів, які мають оформлюватися сторонами під час купівлі-продажу товарів, для суб`єктів господарювання недержавного сектору економіки. Вид, зміст та обсяг цих документів, обов`язок їх надання, визначаються на розсуд сторін договору, а відсутність цих документів у покупця товару не обмежує обсяг його прав при веденні бухгалтерського та податкового обліку, в тому числі, не позбавляє його права формувати податковий кредит.

Документи, що підтверджують походження товару, його якісні характеристики, не є первинними документами, не відносяться до документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, а законодавством не передбачено їх складання та надання постачальником-резидентом в обов`язковому порядку.

Відсутність документа про походження товару не визначена законодавством як порушення податкового обліку; не спричиняє «юридичної дефектності відповідних первинних документів», зокрема, в розумінні податкового кодексу; не свідчить сама по собі, що товар «ніким не виготовлявся» та не міг бути поставлений постачальником; не спростовує правомірності формування позивачем даних податкового обліку та в жодному разі не може свідчити про «відсутність реально вчинених господарських операцій».

ПрАТ «УКРГРАФІТ» були надані до перевірки документи, які передбачені законодавством для ведення бухгалтерського та податкового обліку та є достатніми для здійснення контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За наявності у перевіряючих всієї інформації, пов`язаної з обчисленням і сплатою податків, обґрунтування порушення підприємством податкового законодавства неможливістю «встановити фактичного виробника товару ... та джерело походження товару» є безпідставним.

Постачальник товару - ТОВ «ТД «УКРІНТЕХ» листом від 22.12.2023 вих. №ТД-124 підтвердив факт здійснення господарської операції з поставки товару (Alupol-plus полірувальна тканина на самоклеючій основі, d 250 мм) на загальну суму 14 640,00 грн., в т.ч. ПДВ 2 440,00 грн.

Також на запит позивача від 22.12.2023 за №06/22-12 ТОВ «ТД «УКРІНТЕХ» були надані копії документів, що підтверджують придбання ТОВ «ТД «УКРІНТЕХ» даного товару у ФОП ОСОБА_2 (не платник ПДВ) з метою його поставки на ПрАТ «УКРГРАФІТ», а саме: рахунок на оплату №188 від 18.09.2023, видаткова накладна №139 від 18.09.2023, інформаційний лист виробника товару - Мет Сата (Німеччина) про технічні характеристики товару. Вказані документи були надані суду та надавались відповідачу разом із запереченнями ПрАТ «УКРГРАФІТ» на Акт перевірки.

Таким чином, оскільки надані до перевірки документи мають усі необхідні реквізити, відповідають як за формальними ознаками, так і за юридичним змістом, а операції за ними є реальними, то висновки перевіряючих в Акті перевірки про «безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій» є необґрунтованими та безпідставними.

Суд вважає, що ПрАТ «УКРГРАФІТ» правомірно відобразило суму податкового кредиту вересня 2023 року в розмірі 2440,00 грн. по взаєморозрахунках із постачальником ТОВ «ТД «УКРІНТЕХ» та не порушувало приписів абз. а) п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198, п.44.1 ст. 44. п. 200.1, абз. в) п.200.4 ст.200, ст. 201 ПК України.

Щодо висновку відповідача про не підтверджений «ланцюг постачання товару», то податкове законодавство України не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентом правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку, податкової дисципліни, нарахування та виплати заробітної плати тощо. Тобто, в будь-якому разі ПрАТ «УКРГРАФІТ» не може відповідати за порушення, допущені постачальниками, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цих осіб, якщо таке мало місце. Проте, відповідачем під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено, а всі вказані в Акті перевірки висновки про нібито не виконання ПрАТ «УКРГРАФІТ» свого податкового обов`язку, неналежної обачності до вибору контрагентів та створення формального документообігу «задля мінімізації стати податкових зобов`язань» носять виключно характер припущень.

Стосовно придбання (отримання) ПрАТ «УКРГРАФІТ» послуг у ТОВ «РЕМОНТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «НІКОС» (ТОВ «РБК «НІКОС»).

В лютому 2021 року в ході проведеного комісією ПрАТ «УКРГРАФІТ» позапланового огляду стану будівельних конструкцій будівлі АБК корпусу №3 цеха №4 у вісях 1-3, рядах А-В, виявлено руйнування огороджувальних конструкцій, стінових панелей, вертикальних та горизонтальних швів між стіновими панелями, віконних блоків II, III та IV поверхів, зварних швів, підвищену корозію заземлюючого провідника з полосової сталі.

За висновком комісії для забезпечення можливості подальшої експлуатації будівлі АБК корпусу 3 цеху №4 необхідно провести термінові заходи по відновленню огороджувальних конструкцій будівлі, стінових панелей, заміні вікон тощо (копія Акту позапланового огляду стану будівельних конструкцій будівлі АБК корпусу №3 цеха №4 у вісях 1-3, рядах А-В додана до позову).

З метою виконання зазначених робіт ПрАТ «УКРГРАФІТ» було укладено договір підряду №804/2180307/27 від 07.05.2021 (далі за текстом - договір підряду) з ТОВ «РБК «НІКОС», код за , відповідно до якого Підрядник зобов`язалося виконати поточний ремонт фасаду будівлі АБК корпусу 3 цеху №4 згідно переданої Замовником технічної документації та кошторисної документації (додаток №1 до договору).

Згідно п. 3.1 договору ціна всіх доручених Підряднику робіт складає 1 385 339,65 грн., в т.ч. ПДВ 230 889,94 грн.

Згідно п. 4.1 договору підряду Замовник перераховує Підряднику передоплату в розмірі 416 000,00 грн. з ПДВ на підставі оригіналу рахунку Підрядника.

Згідно п. 4.2 договору Замовник перераховує Підряднику передоплату в розмірі 400 000,00 грн. з ПДВ на підставі оригіналу рахунку Підрядника через 30 календарних днів від дати початку робіт.

Згідно п. 4.3 договору підряду кінцевий розрахунок (за вирахуванням перерахованої Замовником передоплати) за належно виконані Підрядником і прийняті Замовником роботи здійснюється протягом 10 календарних днів від дати підписання Замовником Довідки (форма КБ-3) і Акту (форма КБ-2в), але не раніше надання повного пакета документів, передбачених і оформлених відповідно до п. 4.4 договору і реєстрації в ЄРПН податкової накладної в законодавчо встановлені терміни і порядку.

Згідно п.6.1, 6.2 договору підряду роботи виконуються з матеріалів Підрядника, за винятком визначених кошторисною документацією матеріалів, які надаються Замовником.

На викання вимог п. 4.1 договору підряду, на підставі отриманого від ТОВ «РБК «НІКОС» рахунку-фактури №Ні-0000003 від 13.05.2021, ПрАТ «УКРГРАФІТ» 21.05.2021 перерахувало на користь ТОВ «РБК «НІКОС» передоплату в розмірі 416 000,00 грн. платіжною інструкцією №523 від 21.05.2021, зазначена платіжна інструкція додана до позову.

ТОВ «РБК «НІКОС» в установлені законодавством терміни, по факту отримання передоплати, склало податкову накладну №18 від 21.05.2021 та направило її на реєстрацію у ЄРПН.

14.06.2021 реєстрація податкової накладної №18 від 21.05.2021 в ЄРПН була зупинена, відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України (квитанція реєстраційний номер №).

Відповідно до даних ЄРПН податкова накладна №18 від 21.05.2021 була зареєстрована в ЄРПН за рішенням комісії/суду 07.08.2023, після чого сума ПДВ за виписаною ТОВ «РБК «НІКОС» податковою накладною №18 від 21.05.2021 була включена ПрАТ «УКРГРАФІТ» в податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2023 року.

На викання вимог п. 4.2 договору підряду, на підставі отриманого від ТОВ «РБК «НІКОС» рахунку-фактури №Ні - 0000005 від 25.06.2021, ПрАТ «УКРГРАФІТ» 01.07.2021 року перерахувало на користь ТОВ «РБК «НІКОС» передоплату в розмірі 333 333,33 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №711 від 01.07.2021, яка додана до позову.

При цьому, згідно із умовами п. 3 додатку №6 до договору підряду ПрАТ «УКРГРАФІТ» було зменшено суму передоплати, визначену в п. 4.2 договору (400 000,00 грн.), на суму ПДВ у розмірі 66 666,66 грн.:

«3. У разі якщо виписані податкові накладні не зареєстровані Підрядником в ЄРПН у встановлений законодавством термін, сума чергового платежу, що підлягає до сплати оплачується Замовником за вирахуванням суми, яка становить 20 % вартості виконаних робіт, документи за якими оформлено з порушенням чинного законодавства України (податкові накладні зареєстровані в ЄРПН)».

ТОВ «РБК «НІКОС» в установлені законодавством терміни, по факту отримання передоплати, склало податкову накладну №20 від 01.07.2021 та направило її на реєстрацію у ЄРПН.

29.07.2021 реєстрація податкової накладної №20 від 01.07.2021 в ЄРПН була зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України (квитанція реєстраційний номер №).

Відповідно до даних ЄРПН податкова накладна №20 від 01.07.2021 була зареєстрована в ЄРПН за рішенням комісії/суду 07.08.2023, після чого сума ПДВ за виписаною ТОВ «РБК «НІКОС» податковою накладною №20 від 01.07.2021 була включена ПрАТ «УКРГРАФІТ» в податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2023 року.

Суд звертає увагу, що обставини зупинення реєстрації податкових накладних №18 від 21.05.2021 та №20 від 01.07.2021, виписаних ТОВ «РБК «НІКОС» по факту отримання передоплати від ПрАТ «УКРГРАФІТ» по договору підряду та обставини отримання передоплати, досліджувались Запорізьким окружним адміністративним судом.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2021 по справі №280/6225/21 визнано протиправним та скасовано рішення Комісії ГУ ДПС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №2782471/37443251 від 18.06.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної №18 від 21.05.2021. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою їх подання на реєстрацію, податкову накладну ТОВ «РБК «НІКОС» №18 від 21.05.2021.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.11.2021 по справі №280/7245/21 визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Запорізькій області за №2956477/37443251 від 06.08.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної за №20 від 01.07.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ «РБК «НІКОС» №20 від 01.07.2021.

Зазначеними рішеннями суду, які набрали законної сили, підтверджується, що у ТОВ «РБК «НІКОС» наявна ліцензія на проведення господарської діяльності, пов`язаної зі створенням об`єктів архітектури Серія АЕ №290349 від 25.04.2014. Для здійснення господарської діяльності у підприємства наявні наймані працівники, орендоване нежитлове приміщення для розміщення офісу та складу. Податковий борг станом на час складання позову у Товариства відсутній. Податкова звітність подається вчасно та сумлінно.

Також судом підтверджено, що для виконання умов укладеного із ПрАТ «УКРГРАФІТ» договору підряду №804/2180307/27 від 07.05.2021. ТОВ «РБК «НІКОС» уклало договір субпідряду з ТОВ «ПРОМАЛЬПА» за №14/05-21. Відповідно до предмету договору підряду №14/05-21 від 14.05.2021 з ТОВ «ПРОМАЛЬПА» визначено, що в рамках Договору підряду №804/2180307/27 від 07.05.2021 Генпідрядник доручає, а підрядник зобов`язується виконати комплекс робіт по поточному ремонту фасаду будівлі АПК корпусу 3 цеху №4 та передати їх результати в обумовлений у договорі строк.

В свою чергу ТОВ «ПРОМАЛЬПА» з метою виконання договору субпідряду уклало відповідні договори з постачальниками: ТОВ «Перший дім» (код за ) договір про постачання матеріалів будівельного призначення від 05.05.2021 №ЗП-0521/04; ТОВ «Покрівля та Фасад» (код за ) договір поставки №САLL-78 від 01.07.2021.

Підставою відмови в реєстрації податкових накладних податковий орган вказує на ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи) у тому числі рахунків - фактури/інвойсів, актів приймання - передачі товарів (робіт, послуг) тощо.

Судом встановлено, що ТОВ «РБК «НІКОС» надані необхідні первинні документи, які за формою, змістом та походженням відповідають вимогам ст. 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88), свідчать про реальність здійснених господарських операції та вказують на наявність у ТОВ «РБК «НІКОС» ділової мети, визначення якої наведено у пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Судом встановлено, що складські документи ТОВ «РБК «НІКОС» вимагаються податковим органом безпідставно, так як податкові накладні видані на підставі здійсненої передплати, а не за фактом виконання робіт. При цьому, будівельні матеріали, що використовуються у будівництві зберігаються та придбаваються субпідрядником ТОВ «ПРОМАЛЬПА».

Судом встановлено, що ТОВ «РБК «НІКОС» було додано вичерпні пояснення та документи, що свідчать про товарність та реальність здійсненої господарської операції щодо отриманих від ПрАТ «УКРГРАФІТ» платежів передоплати за договором підряду №804/2180307/27 від 07.05.2021 і виходячи зі специфіки господарських відносин та наданих документів, що підтверджують реальність здійсненої оплати, з метою подальшого виконання договірних зобов`язань, зазначена вище підстава відмови в реєстрації податкових накладних є некоректною та не відповідає дійсності.

Таким чином ПрАТ «УКРГРАФІТ» мало господарські відносини з реальним суб`єктом господарювання і господарські операції з поставки ТОВ «РБК «НІКОС» робіт/послуг по договору підряду мали реальний характер.

Перед укладенням договору підряду позивачем було здійснено належну перевірку контрагента, в ході якої було встановлено:

- згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «РБК «НІКОС» зареєстровано як юридична особа з 23.12.2010, види діяльності: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); 43.21 Електромонтажні роботи; 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 43.91 Покрівельні роботи; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; 71.11 Діяльність у сфері архітектури;

- наявність реєстрації як платника податків;

- наявність ліцензії, декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці;

- відсутність компрометуючої контрагента інформації в мережі інтернет (зокрема, щодо порушених кримінальних справ та справ про банкрутство в Державному реєстрі судових рішень, наявність податкового боргу, боргів в Єдиному реєстрі боржників).

По факту виконання та прийняття робіт по договору Сторонами підписані: акт №1/07 від 09.08.2021 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2021 року (КБ-2в) на суму 441799,16 грн. з ПДВ; акт №2/08 від 20.09.2021 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2021 року (КБ-2в) на суму 575694,42 грн. з ПДВ; акт №3/09 від 20.09.2021 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2021 року (КБ-2в) на суму 348236,14 грн. з ПДВ.

Відображенню у бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію, які повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства.

Враховуючи вимоги Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та вимоги Податкового кодексу України, наявність первинних документів є обов`язковою умовою для формування витрат. Крім того, факт виконання зобов`язання за правочином зумовлює складання й інших документів.

Відповідно, наявність всіх документів необхідних для ведення господарської діяльності є підставою для формування витрат та податкового кредиту.

Реальність здійснення господарських операцій по договору підряду із контрагентом ТОВ «РБК «НІКОС» повністю підтверджується сукупністю необхідних та належно оформлених документів, які містять всі необхідні та достатні відомості про господарські операції та підтверджують факт виконання робіт по договору, а саме: договір підряду №804/2180307/27 від 07.05.2021 з додатками; рахунок-фактура №Ні-0000003 від 13.05.2021 на суму 416000,00 грн.; рахунок-фактура №Ні-0000005 від 25.06.2021 на суму 400000,00 грн.; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2021 року (КБЗа) на суму 441799,16 грн. з ПДВ від 09.08.2021; акт №1/07 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2021 року (КБ-2в) на суму 441799,16 грн. з ПДВ від 09.08.2021; рахунок-фактура №Ні-0000007 від 09.08.2021 на суму 173469,58 грн.; рахунок-фактура №Ні-0000012 від 20.09.2021 на суму 376260,14 грн.; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2021 року (КБЗа) на суму 923930,56 грн. з ПДВ від 20.09.2021; акт №2/08 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2021 року (КБ-2в) на суму 575694,42 грн. з ПДВ від 20.09.2021; акт №3/09 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2021 року (КБ-2в) на суму 348236,14 грн. з ПДВ від 20.09.2021; підсумкові відомості ресурсів; розрахунки загальновиробничих витрат до актів КБ-2в; відомість аналітичного обліку розрахунків по рахунку 6313 (розрахунки з вітчизняними постачальниками-послуги) за серпень 2021 року - вересень 2023 року; відомість аналітичного обліку розрахунків по рахунку 3713 (розрахунки за виданими авансами-послуги) за травень 2021 року - серпень 2023 року.

Підтвердженням факту оплати ПрАТ «УКРГРАФІТ» виконаних ТОВ «РБК «НІКОС» робіт по договору підряду є платіжні інструкції: №523 від 21.05.2021 на суму 416000,00 грн. (передоплата згідно п.4.1 договору); №711 від 10.07.2021 на суму 333333,33 грн. (передоплата згідно п. 4.2 договору); №664.1 від 17.08.2021 на суму 144557,98 грн.; №789 від 04.10.2021 на суму 28911,60 грн.; №474 від 25.10.2021 на суму 239398,19 грн.; №511 від 26.10.2021 на суму 78639,73 грн. (Зазначені документи додані до матеріалів справи).

Таким чином, до укладення договору підряду із ТОВ «РБК «НІКОС» позивач, доступними йому заходами, пересвідчився, що контрагент зареєстрований в державному реєстрі як юридична особа, в податковому органі як платник податків, має необхідний обсяг повноважень для здійснення даного виду господарської діяльності, має доброчесну репутацію, що свідчить про проявлення позивачем належної обачності при виборі даного контрагента.

При проведенні перевірки позивачем було надано відповідачу всі наявні та належно оформлені первинні документи та пояснення стосовно здійсненої господарських операцій з ТОВ «РБК «НІКОС», що підтверджується матеріалами перевірки. Доказів наявності ознак фіктивності в діяльності контрагента позивача, нікчемності або недійсності угоди, відсутності реального характеру цих операцій матеріали перевірки не містять.

Таким чипом, враховуючи вищевикладене, надані позивачем відповідачу первинні бухгалтерські та інші документи підтверджують вчинення господарської операції та настання обставин, з якими закон пов`язує право на віднесення суми ПДВ, сплаченого позивачем у вартості придбаного товару, до складу податкового кредиту.

В акті перевірки відповідач ставить під сумнів право позивача на включення до податкового кредиту серпня 2023 року суми ПДВ по податковим накладним №18 від 21.05.2021 та №20 від 01.07.2021, виписаним ТОВ «РБК «НІКОС» по факту передоплати на загальну суму 749 333,28 грн., в т.ч. ПДВ 124 888,88 грн. (рядок 16 Декларації за вересень 2023 року).

При цьому, відповідач посилається на нереальність господарської операції з вказаним контрагентом з причин «неможливо встановити фактичного виробника послуг, які надані ТОВ «РЕМОНТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «НІКОС» на адресу ПрАТ «УКРГРАФІТ», тобто, цей висновок відповідача стосується факту виконання робіт/послуг, які на момент здійснення передоплати не були виконані.

Разом із цим, виписані ТОВ «РБК «НІКОС» податкові накладні №22 від 17.08.2021 та №24 від 20.09.2021 по факту виконання робіт по договору підряду були зареєстровані у ЄРПН за Рішеннями про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних №3120896/37443251 від 16.09.2021 та №3258931/37443251 від 20.10.2021.

Дана обставина свідчить про те, що ТОВ «РБК «НІКОС» надало копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для прийняття рішення Комісією регіонального рівня про реєстрацію в Реєстрі. За результатами розгляду документів Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної було прийнято рішення про реєстрацію податкових накладних №22 від 17.08.2021 та №24 від 20.09.2021 в ЄРПН.

Суми ПДВ за вищезазначеними податковими накладними були включені ПрАТ «УКРГРАФІТ» до Податкових декларацій з податку на додану вартість за вересень 2021 року, реєстраційний номер від 19.10.2021 та жовтень 2021 року, реєстраційний номер від 19.11.2021 (долучені до матеріалів справи).

Враховуючи зазначене, відповідачем вже досліджувались в 2021 році обставини виконання робіт ТОВ «РБК «НІКОС» по укладеному із ПрАТ «УКРГРАФІТ» договору.

При цьому, відповідач не мав жодних зауважень до документів, якими підтверджується факт виконання робіт та сумнівів щодо реальності здійснення даних господарських операцій, погодився із правомірністю включення ПрАТ «УКРГРАФІТ» сум ПДВ по податковим накладним ТОВ «РБК «НІКОС», виписаним но факту виконання робіт за договором підряду, до податкового кредиту і підтвердив суми бюджетного відшкодування.

Додатково, разом із запереченнями на Акт перевірки ПрАТ «УКРГРАФІТ» були надані відповідачу наступні документи: листування між ТОВ «РБК «НІКОС» та ПрАТ «УКРГРАФІТ» щодо узгодження залучення субпідрядника до виконання договору підряду: листи ТОВ «РБК «НІКОС» від 12.05.2021, від 17.05.2021; лист ПрАТ «УКРГРАФІТ» від 14.05.2021 вих. № 02/23284; листи ТОВ «РБК «НІКОС» про оформлення тимчасових перепусток від 18.05.2021, від 07.06.2021, від 17.06.2021, від 29.06.2021, від 22.07.2021, від 30.08.2021; лист ПрАТ «УКРГРАФІТ» від 22.12.2023 вих. №02/2961 про підтвердження виконання робіт по договору підряду; лист ТОВ «ПРОМАЛЬПА» б/н про підтвердження виконання робіт; договір №14/05-21, укладений між ТОВ «ПРОМАЛЬПА» та ТОВ «РБК «НІКОС»; ліцензія ТОВ «ПРОМАЛЬПА» від 26.07.2017 за №31-Л; рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2021 по справі №280/6225/21, від 12.11.2021 по справі №280/7245/21.

Вищезазначені документи додані до матеріалів справи.

В відповіді від 17.01.2024 року вих. №389/6/32-00-07-05-04 з повідомленням висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень відповідач підтверджує виконання субпідрядником робіт по договору підряду, а саме:

«Згідно даних ЄРПН, ТОВ «ПромАльпа» () виписано на адресу ТОВ «РБК «НІКОС» податкові накладні (травень, липень, серпень, вересень 2021) на виконання поточного ремонту фасаду будівлі АПК корпусу 3 цеху №4».

В запереченнях на Акт перевірки ПрАТ «УКРГРАФІТ» було пояснено, що згідно ч.1 ст. 838 Цивільного кодексу України та умов договору підряду (п. 7.5 договору підряду) Підрядник має право залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи.

Згідно ч. 2 ст. 838 ЦК України замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, факт виконання робіт по договору підряду №804/2180307/27 від 07.05,2021, укладеному між ПрАТ «УКРГРАФІТ» та ТОВ «РБК «НІКОС», фіксується та підтверджується виключно документами, складеними сторонами цього договору.

Документи, що стосуються залучення субпідрядної організації до виконання договору підряду, не є первинними документами для ПрАТ «УКРГРАФІТ», не відносяться до документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою ПрАТ «УКРГРАФІТ» податків і зборів. Відповідно, у позивача відсутній обов`язок надавати такі документи до перевірки, що жодним чином не свідчить про відсутність домовленості про залучення субпідрядника до виконання робіт по договору.

Враховуючи зазначене, ПрАТ «УКРГРАФІТ» згідно вимог чинного законодавства, на підставі визначених законодавством документів, які містять відомості про господарські операції, відобразило в податковому обліку підприємства суми податкового кредиту по господарським операціям з ТОВ «РБК «НІКОС».

Згідно з абзацом першим пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підставою для формування ПрАТ «УКРГРАФІТ» податкового кредиту з ПДВ були податкові накладні №18 від 21.05.2021 та №20 від 01.07.2021, виписані ТОВ «РБК «НІКОС» по факту отримання передоплати по договору підряду, зареєстровані в ЄРПН за рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2021 по справі №280/6225/21, від 12.11.2021 по справі №280/7245/21.

Факт відображення у бухгалтерському та податковому обліку господарських операцій на підставі відповідних первинних документів та у бухгалтерському обліку бухгалтерських проведень підтверджено перевіряючими в Акті перевірки.

Зі змісту первинних документів вбачається, що вони мають усі необхідні обов`язкові реквізити. Документи оформлені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Таким чином, оскільки надані до перевірки документи мають усі необхідні реквізити, відповідають як за формальними ознаками, так і за юридичним змістом, а операції за ними є реальними, то очевидним є те, що висновок відповідача про «безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій» є необґрунтованим та безпідставним.

ПрАТ «УКРГРАФІТ» правомірно відобразило податковий кредит на суму 124 888,88 грн. податкової декларації з ПДВ за серпень 2023 року по взаєморозрахунках із ТОВ «РБК «НІКОС» та не порушувало приписів абз. а) п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.44.1 ст. 44, п. 200.1. абз. в) п.200.4 ст.200. ст. 201 ПК України.

Щодо обставин взаємовідносин підрядників із особами, які фактично виконували роботи, слід зазначити, що податкове законодавство України не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентом правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку, податкової дисципліни, нарахування та виплати заробітної плати тощо. Тобто, в будь-якому разі ПрАТ «УКРГРАФІТ» не може відповідати за порушення, допущені контрагентами, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цих осіб, якщо таке мало місце. Проте, відповідачем під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено, а всі вказані в Акті перевірки висновки про нібито не виконання ПрАТ «Укграфіт» свого податкового обов`язку, неналежної обачності до вибору контрагентів та створення формального документообігу «задля мінімізації сплати податкових зобов`язань» носять виключно характер припущень.

Стосовно твердження відповідача, що наявність «рішень про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, є додатковою інформацією, отриманою на підставі ст. 72 та ст. 83 Податкового кодексу, що підтверджує факт нереальності фінансово-господарських взаємовідносин».

Суд зазначає, що податкова інформація, наявна у контролюючого органу, є лише статистичними даними, які самі по собі не можуть свідчити про вчинення позивачем порушень.

Будь-яка податкова інформація, зокрема, надана іншими контролюючими органами носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні закону.

Така позиція підтримується Верховним Судом, про що свідчить правовий висновок останнього, викладений у постановах від 02.04.2020 по справі №160/93/19, від 04.06.2020 по справі №340/422/19 та від 16.04.2021 по справі №813/1301/15.

Верховний Суд у постанові від 22.07.2021 по справі №520/480/20 вказав:

«Саме лише посилання ГУ ДПС у касаційній скарзі про те, що аналіз діяльності ТОВ «ТД АГРО-АЛЬЯНС» свідчить про наявність ризиків маніпулювання показниками податкової звітності та даними Єдиного реєстру податкових накладних, а також мінімізації платежів до бюджету, без належного обґрунтування і документального підтвердження, не може свідчити про відповідність рішення №18524 критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень і закріплені у частині другій статті 2 КАС України».

Таким чином, рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, тим більше, якщо прийняття такого рішення не пов`язане із здійсненням господарських операцій з позивачем, в жодному разі само по собі не підтверджує факт нереальності фінансово-господарських взаємовідносин.

Позивач не наділений повноваженнями проводити перевірку дотримання контрагентом вимог податкового законодавства та не має доступу до інформації щодо наявності або відсутності прийнятих відносно контрагента рішень про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

З введенням 24.02.2022 правового режиму воєнного стану на території України позивач взагалі позбавлений можливості здійснити перевірку надійності ділового партнера, зокрема, щодо сумлінності у сплаті податків, шляхом отримання податкової інформації про наявність податкового боргу на офіційному вебпорталі ДПС, в тому числі, через електронний сервіс «Дізнайся більше про свого бізнес-партнера».

Враховуючи зазначене, наявність прийнятих щодо контрагентів рішень про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, доступу до інформації про які позивач не має, жодним чином не свідчить про не проявлення позивачем «належної обачності» та нереальність фінансово-господарських взаємовідносин.

Реальність здійснення господарських операцій із контрагентами ТОВ «ТД «УКРІНТЕХ» та ТОВ «РБК «НІКОС» повністю підтверджується сукупністю усіх необхідних та належно оформлених документів, які містять всі необхідні та достатні відомості про господарські операції, підтверджують факт виконання поставки товару/виконання робіт та були надані до перевірки.

Зі змісту первинних документів вбачається, що вони мають усі необхідні обов`язкові реквізити. Документи оформлені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Факт відображення у бухгалтерському та податковому обліку господарських операцій на підставі відповідних первинних документів та у бухгалтерському обліку бухгалтерських проведень підтверджено перевіряючими в Акті перевірки.

Підставою для формування ПрАТ «УКРГРАФІТ» податкового кредиту з ПДВ були виписані постачальником та підрядником податкові накладні, зареєстровані в ЄРПН.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 17 січня 2018 року у справі №826/1244/13-а, поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування та податкового законодавства, a тому можливі порушення податкового законодавства з боку контрагента-постачальника, за відсутності доказів протиправної змови учасників операцій з метою отримання позивачем (покупцем) необґрунтованої податкової вигоди не є безумовною підставою для висновку про порушення саме покупцем вимог податкового законодавства та позбавлення його права сформованих податкових вигод за фактично вчиненою операцією. Будь-яка неправомірна діяльність контрагента не впливає на результати діяльності суб`єка господарювання і не може бути підставою для притягнення до відповідальності платника податків, оскільки відповідно до статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Зазначена правова позиція також викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року (справа №820/2638/17), від 15 травня 2018 року (справа №815/423/17), від 16 травня 2018 року (справа №2а-0870/12052/11), від 31 липня 2018 року (справа №818/515/14), від 31 липня 2018 року (справа №815/3725/13-а), від 08 листопада 2018 року (справа №826/15028/17), від 24 грудня 2020 року (справа №280/1911/19), від 04 лютого 2021 року (справа №813/418/17) та інших.

Неприпустимість притягнення до відповідальності одного суб`єкта господарювання за неправомірні дії іншого підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема висновками ЄСПЛ у справі «Булвес» АД проти Болгарії».

Висновками судової практики України та практики ЄС (справі «Булвес» АД проти Болгарії», «Інтерсплав проти України») є те, що суб`єкт господарювання не повинен нести відповідальність за наслідки невиконання контрагентом його обов`язків щодо дотримання податкового законодавства. Добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом. У разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретним суб`єктом господарювання, вони повинні застосувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Стосовно граничного строку реєстрації податкових накладних по операціям з вивезення товарів за межі митної території України, що оподатковуються за нульовою ставкою.

В Акті перевірки відповідач вказує, що ПрАТ «УКРГРАФІТ» на дату виникнення податкового зобов`язання не складено та не зареєстровано у законодавчо встановлений термін в «Єдиному реєстрі податкових накладних» податкові накладні по операціям з вивезення товарів за межі митної території України, що оподатковуються за нульовою ставкою, згідно оформлених митних декларацій у вересні 2023 року у кількості 23 штук, що призвело до порушення позивачем вимог:

2) п. 187.1 ст. 187, п.п. 195.1.1 п. 195.1 ст.195 Податкового кодексу України, п.1, 3 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 28 січня 2016 року №21 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 28 грудня 2022 року №463), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 р. за №159/28289, в результаті чого встановлено завищення показника р.2 Декларації з ПДВ за вересень 2023 року на суму 14168658 гривень.

3) п. 187.1 ст. 187, п.п.195.1.1 п. 195.1 ст.195, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, п.2, п.3, п.5, п.12 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» (зі змінами та доповненнями, діючими в перевіряємому періоді), не складено та відповідно не зареєстровано протягом граничного строку податкові накладні (у кількості 23 штук) по операціям з вивезення товарів за межі митної території України, що оподатковуються за нульовою ставкою, за вересень 2023 року на суму постачання 66009894,58 гривень.

Відповідач в обґрунтування своїх висновків зазначає, що при експорті товарів датою виникнення податкового зобов`язання з ПДВ є дата оформлення митної декларації, яка відображає завершення процедури митного оформлення експортної операції, що визначається за фактом проставлення посадовою особою митного органу на всіх аркушах такої декларації відбитка особистої номерної печатки, та засвідчує факт перетинання митного кордону України, а в разі електронного декларування - за фактом засвідчення електронним цифровим підписом посадової особи митного органу електронної митної декларації, після перетворення її у візуальну форму.

Зазначені висновки відповідача спростовуються наступним.

У своєї діяльності ПрАТ «УКРГРАФІТ» здійснює господарські операції з вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту.

Згідно з підпунктом «г» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з вивезення товарів за межі митної території України.

Відповідно до пп. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195 ПК України операції з вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту оподатковуються за нульовою ставкою. Товари вважаються вивезеними за межі митної території України, якщо таке вивезення підтверджене в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, митною декларацією, оформленою відповідно до вимог Митного кодексу України.

Згідно з ч. 5 ст. 255 Митного кодексу України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставляння відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Відповідно до п. 16 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. №450 (далі - Положення №450) електронна митна декларація вважається оформленою за наявності внесеної до неї посадовою особою митного органу, яка завершила митне оформлення, за допомогою автоматизованої системи митного оформлення відмітки про завершення митного оформлення та засвідчення такої декларації електронним цифровим підписом посадової особи митного органу, яка завершила митне оформлення.

Відповідно до п. 30 Положення №450, вивезення товарів за межі митної території України підтверджується у разі поміщення товарів у митні режими експорту - митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, чи додатковою декларацією, а також повідомленням про фактичне вивезення товарів за межі митної території України. Повідомлення про фактичне вивезення товарів за межі митної території України містить відомості про кількість та номери у митній декларації товарів, вивезених за межі митної території України, дату їх фактичного вивезення, а у разі митного оформлення товарів за електронною митною декларацією також відомості про номер митної декларації.

Згідно з п. 32 Положення №450 повідомлення про фактичне вивезення товарів за межі митної території України з використанням електронного підпису посадової особи Держмитслужби чи електронної печатки митного органу, які базуються на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа, також надсилається Держмитслужбою у визначені цим пунктом строки декларанту або уповноваженій ним особі.

З наведених вимог митного законодавства вбачається, що факт перетинання товаром митного кордону України підтверджується повідомленням про фактичне вивезення товарів за межі митної території України разом з митною декларацією, оформленою у встановленому порядку.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Кодексом термін.

Згідно із пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з ПДВ за операціями з експорту товарів є дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства.

З аналізу зазначених положень діючого законодавства вбачається, що за операціями з експорту товарів датою виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, та відповідно, датою складання податкової накладної, є дата підтвердження факту вивезення товарів за межі митної території України (дата перетину вантажем кордону України), про яку свідчить повідомлення про фактичне вивезення товарів за межі митної території України разом із митною декларацією, оформленою у встановленому порядку.

В той же час, норми пункту 187.1 статті 187 ПК України припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків, що стосуються визначення дати виникнення податкових зобов`язань та дати складання податкових накладних у разі експорту вантажу, у випадку, коли дата оформлення митної декларації та дата фактичного вивезення товарів за межі митної території України припадають на різні податкові періоди.

Щодо цього питання надані відповідні роз`яснення податкового органу, зокрема, в листі ДПС України від 26.10.2012 №4322/0/61-12/15-3115:

«у випадку коли першою подією при визначенні дати виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість є експорт товарів, датою виникнення податкових зобов`язань є дата підтвердження факту вивезення товарів за межі митної території України, тобто дата здійснення відповідного запису на митній декларації посадовою особою митного органу, засвідченого печаткою.».

В листі МНУ ДФС - Центральний офіс з ОВП від 03.12.2015 №26416/10/28-10-06-11 надані аналогічні роз`яснення на практичному прикладі:

«При складанні податкової накладної у разі експорту вантажу, який фактично перетнув кордон України 03.11.2015, а дата оформлення митної декларації є 30.10.2015, датою складання податкової накладної є дата перетину вантажу кордону України, тобто 03.11.2015».

Відповідно, з часу прийняття Податкового кодексу України, при здійсненні експорту товарів позивач правомірно визначав дату виникнення податкових зобов`язань, та відповідно, дату складання податкової накладної по даті підтвердження факту вивезення товарів за межі митної території України (дата перетину вантажем кордону України), про яку свідчить повідомлення про фактичне вивезення товарів за межі митної території України разом із митною декларацією, оформленою у встановленому порядку.

Таке правозастосування відповідає висновкам Верховного Суду, зробленим, зокрема, в наступних справах:

Постанова Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №814/3437/15:

«Експортна операція у розумінні статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» передбачає здійснення суб`єктом господарювання експорту.

При цьому моментом здійснення експорту (імпорту) - відповідно до абзацу тридцять восьмого статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» є момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Таким чином, моментом вчинення експортної операції, зокрема моментом поставки товару за такою операцією. для застосування статей 1, 2, 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» є момент фактичного перетину експортованим товаром митного кордону України».

Постанова Верховного Суду від 09.07.2020 у справі №814/3437/15:

«Наведене у сукупності дає підстави для висновку, що оформлена митна декларація не є єдиним документом, яким засвідчується факт та дата фактичного переміщення товарів через митний кордон, а є заявою, що містить відомості про товари та мету їх переміщення через митний кордон України і засвідчує право суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності на розміщення товарів у визначений митний режим, підтверджує (а не встановлює) права і обов`язки зазначених у такій декларації осіб щодо здійснення ними відповідних операцій.

Таким чином моментом вчинення експортної (імпортної) операції, зокрема моментом поставки товару за такою операцією, для застосування статей 1, 2, 4 Закону №185/94-BP є момент фактичного перетину експортованим (імпортованим) товаром митного кордону України.

Як зазначив позивач в позовній заяві, що до часу проведення перевірки, за результатами якої відповідачем складено Акт №1193/32-00-0705-14/00196204 від 15.12.2023 та прийняті оскаржені податкові повідомлення-рішення, відповідачем, за аналогічних умов, жодного разу не висувалися зауваження щодо невірного визначення позивачем дати виникнення податкових зобов`язань під час здійснення експортних операцій (за фактом перетину митного кордону України), з урахуванням систематичного проведення протягом кількох років контрольно-перевірочних заходів, направлених на дослідження правомірності формування позивачем показників податкової звітності з податку на додану вартість, в тому числі щодо правильності визначення від`ємного значення податку на додану вартість.

Як приклад, до позову позивачем додана Податкова декларація з податку на додану вартість за червень 2023 року з додатками. В поданому разом із податковою декларацією Реєстрі митних декларацій (включені до рядка 2.1 податкової декларації) вказані дати реєстрації податкових накладних в ЄРПН (колонка «Дата включення до реєстру»), які відповідають даті фактичного вивезення товарів за межі митної території України (колонка «Дата вивозу»).

Також, матеріали попередніх перевірок позивача, які проводилися податковим органом, не містять зауважень щодо неправильного визначення дати виникнення податкових зобов`язань за наслідками здійснення експортних операцій (за фактом перетину митного кордону України), в тому числі щодо нереєстрації та/або несвоєчасної реєстрації податкових накладних за фактом проведення експортних операцій, а саме:

1) Планова виїзна документальна перевірка за період 2013 - 1 кв.2016 (Акт від 10.08.2016 №70/28-04-14-00/00196204) - зауважень не було.

2) Документальна позапланова перевірка ДПС з питань декларування суми від`ємного значення ПДВ більше 100 тис.грн за липень 2019 року (Довідка від 03.10.2019 №3/28-10-51 -07/00196204) - зауважень не було.

3) Камеральні перевірки декларацій з ПДВ щомісяця - до вересня 2023 року -зауважень не було.

Зокрема, в п. 3.9 на стор. 11 Довідки від 03.10.2019 №3/28-10-51-07/00196204 про результати проведеної Офісом ВПП ДПС документальної позапланової перевірки ПрАТ «УКРГРАФІТ» з питань декларування суми від`ємного значення податку на додану вартість, яка становить більше 100 тис.грн. за липень 2019 року зазначено:

«3.9. Станом на час проведення перевірки за результатами опрацювання податкових періодів, починаючи з періоду виникнення від 'ємного значення, не встановлено включення ПрАТ «УКРГРАФІТ» до складу податкового кредиту за липень 2019 року податкових накладних, які зареєстровані з порушенням терміну у Єдиному реєстрі податкових накладних».

При цьому, в Додатку 3.2 «Перелік експортних операцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» в розрізі митних декларацій за червень-липень 2019 р.» до Довідки та в «Реєстрі ВМД за липень 2019 до рядку 2 Декларації з ПДВ», дата реєстрації податкових накладних в ЄРПН відповідає даті фактичного перетину експортованим товаром кордону України і є відмінною від дати декларування (дати митної декларації).

У висновках Акту від 10.08.2016 №70/28-04-14-00/00196204, складеного СДПІ з обслуговування ВП у м. Запоріжжі МГУ ДФС за результатами проведеної планової виїзної документальної перевірки позивача за період 2013-1 кв.2016, також не зазначено про наявність порушень позивачем п. 187.1 ст. 187 ПК України, терміну реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Таким чином, протягом тривалого часу (з 2010 року до кінця 2023 року) не зазнавали змін як приписи п.187.1 ст. 187 ПК України так і підхід податкових органів до їх практичного застосування позивачем - податковою визнавалась правомірність дій позивача по визначенню дати виникнення податкових зобов`язань, та відповідно, дати складання податкової накладної по даті підтвердження факту вивезення товарів за межі митної території України (дата перетину вантажем кордону України).

Слід зазначити, що зміна контролюючим органом способу трактування та застосування норм податкового законодавства при проведенні перевірок з аналогічних питань господарської діяльності платника податків суперечить принципу «належного урядування», яким передбачено, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає па такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб

Крім того, згідно пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України податкове законодавство ґрунтується на принципі презумпції правомірності рішення платника податку, відповідно до якого рішення платника податку є правомірними в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Згідно п. 56.21 ст. 56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Оскільки в даному випадку норми пункту 187.1 статті 187 ПК України припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків та враховуючи відсутність факту завдання матеріальної шкоди державному бюджету внаслідок оподаткування даних операцій за нульовою ставкою, відповідач мав діяти у відповідності із приписами пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 та п. 56.21 ст. 56 ПК України з дотриманням принципу «належного урядування».

Зміна контролюючим органом способу трактування та застосування норм податкового законодавства при проведенні перевірок з аналогічних питань господарської діяльності платника податків суперечить принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення ЄСПЛ у справах «Рисовський проти України», заява №29979/04, «Беєлер проти Італії», заява №33202/96, «Онер`їлдіз проти Туреччини», заява №48939/99, Megadat.com S.r.l. проти Молдови», заява №21151/04, «Москаль проти Польщі», заява №10373/05).».

Враховуючи викладене, висновок відповідача про порушення ПрАТ «УКРГРАФІТ» законодавчо встановленого терміну складення та реєстрації в ЄРПН податкових накладних по операціям з вивезення товарів за межі митної території України, що оподатковуються за нульовою ставкою, згідно оформлених митних декларацій у вересні 2023 року є необґрунтованим та безпідставним.

На підтвердження цього до матеріалів справи позивачем додано Повідомлення про фактичне вивезення товарів за межі митної території України. Митні декларації, податкові накладні з квитанціями про реєстрацію в ЄРПН та Податкова декларація з податку на додану вартість за вересень 2023 року з додатками. В поданому разом із податковою декларацією Реєстрі митних декларацій вказані дати реєстрації податкових накладних в ЄРПН (графа «Дата включення до реєстру»), які відповідають даті фактичного вивезення товарів за межі митної території України (графа «Дата вивозу»).

За приписами ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Позиція ЄСПЛ щодо захисту прав суб`єктів господарювання від незаконних дій контролюючого органу полягає у наступному:

Рішення по справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява №387/03):

«...при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом»; тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими» (п. 53).

Утім наведені в Акті перевірки висновки базуються лише на припущеннях відповідача та не підтверджені належними і допустимими доказами.

Рішення по справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаг» та Вуліч проти Швеції» (заява №36985/97):

«...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав для призначення податкових штрафів має саме податкове управління» (п. 110).

У той же час відповідач не довів правомірність прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

Рішення по справі «Інтерсплав проти України» (заява №803/02):

«... у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку» (п. 38).

За відсутності встановлених порушень законодавства з боку позивача, відповідач безпідставно поклав відповідальність на даного платника податків ПрАТ «УКРГРАФІТ».

Суд звертає увагу на те, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У свою чергу, суд вважає, що відповідач не обґрунтував правомірність винесення спірних податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду з даним позовом, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 3082,94 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКИЙ ГРАФІТ» (Південне шосе, буд. 20, м. Запоріжжя, 69006), в особі представника адвоката Кофанової Наталії Василівни (вул. Перемоги, 111/39, м. Запоріжжя, 69600), до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (пр. Олександра Поля, буд. 57, м. Дніпро, 49031) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 24.01.2024 №45/32-00-07-05-19 та №46/32-00-07-05-19.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКИЙ ГРАФІТ» за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків витрати по сплаті судового збору в розмірі 3082,94 грн (три тисячі вісімдесят дві гривні 94 копійки).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано «07» травня 2024 року.

Суддя Р.В. Кисіль