Справа № 160/24934/23
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 травня 2024 року м. Дніпросправа № 160/24934/23

Головуючий суддя І інстанції Юрков Е.О.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 в адміністративній справі №160/24934/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України (код ЄДРПОУ ) щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України (код ЄДРПОУ ) № від 24.08.2023 про відмову ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 у призначенні пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити з 24.02.2022 року ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту а статті 12 Закону України №2262-ХП Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, виходячи з вислуги років 25 років 11 місяців 06 днів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № від 24.08.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити з 08.08.2023 року ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту а статті 12 Закону України №2262-ХП Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, виходячи з вислуги років 25 років 11 місяців 06 днів.

В задоволенні іншої частини вимог було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з 01 жовтня 2011 пункт а статті 12 Закону № 2262 поширює свою дію лише на осіб, які мають календарну вислугу років, яку заборонено обраховувати у будь-якому пільговому обчисленні. ОСОБА_1 , надано заяву про призначення пенсії за вислугу років, яка надійшла від Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 16.08.2023 вх. №2340/5. В наданому пакеті документів для призначення пенсії за вислугу років, а саме в розрахунку вислуги років про призначення пенсії від 11.08.2023 №118/34/01-2023 загальна вислуга років станом на 24.12.2021 складає 25 років 11 місяців 06 днів та у календарному обчисленні становить 17 років 04 місяців 10 днів. У зв`язку з відсутністю необхідної календарної вислуги років, передбаченої пунктом а статті 12 Закону №2262 та недосягненням на день звільнення заявником 45-річного віку, передбаченого пунктом б статті 12 Закону №2262 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проходила службу в органах Національної поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 21.12.2021 № 719 о/с ОСОБА_1 звільнена зі служби в поліції за власним бажанням з 24.12.2021, при цьому вказаним наказом визначено, що станом на день звільнення вислуга років у календарному обчисленні становить 17 років 04 місяці 10 днів, у пільговому обчисленні - 25 років 10 місяців 08 днів.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується дублікатом посвідчення серії НОМЕР_2 від 01.08.2022.

12.12.2022 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Національної поліції в Донецькій області із заявою, в якій просила підготувати та подати до уповноваженого органу Пенсійного фонду України необхідні документи для призначення пенсії за вислугу років відповідно статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (надалі Закон N 2262-ХІІ).

Згідно з листом Управління кадрового забезпечення ГУНП в Донецькій області від 28.12.2022 вих. 3508/12/01-2022 в задоволенні заяви відмовлено у зв`язку з відсутністю у позивача необхідної календарної вислуги років на день звільнення, передбаченої пунктом а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та відсутністю необхідного віку, передбаченого пунктом б статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

17 січня 2023 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023р. у справі № 160/888/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Донецькій області () щодо відмови в оформленні та направленні документів до органу Пенсійного фонду для призначення ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області () оформити та направити документи до відповідного органу Пенсійного фонду для призначення ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 пенсії за вислугу років відповідно статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Рішенням Третього апеляційного адміністративного суду від 11.07.2023 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 р. у справі № 160/888/23 залишено без задоволення.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 р. та Третього апеляційного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі № 160/888/23 Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області листом № 118/34/01-2023 від 11.08.2023 підготовлено необхідні документи та разом із заявою позивача про призначення пенсії за вислугу років направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № від 24.08.2023 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідної календарної вислуги років, передбаченої пунктом а статті 12 Закону №2262 та недосягненням на день звільнення заявником 45-річного віку, передбаченого пунктом б статті 12 Закону №2262. В рішенні зазначено, що загальна вислуга років позивача, станом на 24.12.2021 складає 25 років 11 місяців 06 днів та у календарному обчисленні становить 17 років 04 місяців 10 днів.

Не погодившись з рішенням відповідача ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом в цій справі.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач має необхідну кількість вислуги років у пільговому обчисленні, що є достатнім для призначення пенсії.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262), право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до пункту "а" статті 12 Закону №2262-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", «з» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з з 01 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних років і більше.

Статтею 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею цього Закону встановлено порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 (далі Порядок № 393, Постанова № 393).

Порядок № 393 визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Положеннями статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що право на пенсію за вислугу років відповідно виникає за наявності двох умов: звільнення зі служби та наявності необхідної вислуги років.

Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Постановою № 393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393.

Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена Постановою № 393.

Визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік 365 календарних днів, календарний місяць 30 календарних днів).

В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

З аналізу вищезазначених норм права випливає, що моментом виникнення у позивача права на пенсію за вислугою років є дата звільнення зі служби, а тому до спірних правовідносин належить застосовувати умови призначення пенсії за вислугу років, які діяли на момент звільнення позивача зі служби.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2021 року у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18.

У вищезазначеній постанові Судова палата сформувала наступні правові висновки: «В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до постанови № 393».

З урахуванням правового висновку, наведеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі 805/3923/18-а та постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання протиправним оскаржуваного рішення відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Так, встановлені обставини справи свідчать, що на момент звільнення загальна вислуга років позивача, станом на 24.12.2021 складала 25 років 11 місяців 06 днів та у календарному обчисленні становила 17 років 04 місяців 10 днів.

Таким чином, відповідач при розгляді документів позивача про призначення пенсії за вислугу років повинен був врахувати загальну вислугу років позивача, виходячи з пільгового стажу у розмірі 25 років 11 місяців 06 днів.

Зарахування до загальної вислуги років періодів у пільговому обрахуванні обумовлено зарахуванням позивача до сил та засобів, які беруть безпосередньо участь в антитерористичній операції (з 07.04.2014 по 06.11.2015 та з 07.11.2015 до 30.04.2018) та до складу сил та засобів, які беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів (з 01.05.2019 до 30.06.2019, з 01.09.2019 до 30.09.2019, з 01.12.2019 до 31.12.2019, з 01.05.2020 до 31.05.2020, з 01.09.2020 до 30.09.2020, з 01.04.2021 до 30.04.2021, з 01.06.2021 до 30.06.2021), що підтверджується довідками №2123/12/02-2022 від 22.08.2022 та №2103/12/02-2022 від 19.08.2022.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 року в адміністративній справі №160/24934/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає за виключенням наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.В. Сафронова