Справа № 580/1920/24
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року справа № 580/1920/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі, збільшеному до 100000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 12.06.2022 по 08.08.2022р., з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі, збільшеному до 100000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 12.06.2022 по 08.08.2022р., з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що за період з 12.06.2022 по 08.08.2022 позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в м. Краматорськ, що підтверджується довідкою від 25.08.2022 № 1641/4599, а тому набув право на отримання додаткової винагороди, у розмірі, збільшеному до 100000 грн, в розрахунку на місяць, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022, однак відповідач протиправно не нарахував та не виплатив позивачу вказану винагороду.

Ухвалою від 07.03.2024 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

02.04.2024 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що позивач, перебуваючи з 12.06.2022 по 08.08.2022 на території (в районі) здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави в зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, виконував бойові (спеціальні) завдання - брав безпосередню участь у бойових діях 8 днів у липні та 5 днів у серпні 2022 року, за що й отримав пропорційну частину додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн.

Крім того, просив залишити адміністративний позов позивача без розгляду, зазначивши, що виплату додаткової грошової винагороди, суми якої позивачем оскаржуються, здійснено 26.09.2022 та 31.10.2022, у зв`язку із чим позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду.

Надаючи оцінку доводам представника відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, суд зазначає, що в ухвалі від про відкриття провадження від 07.03.2024 суд надав оцінку обставині пропуску строку звернення із цим позовом до суду та визнав їх поважними, у зв`язку із чим клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду не може бути задоволене.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд зазначає таке.

Суд встановив, що згідно довідки ВЧ НОМЕР_2 від 25.08.2022 № 1641-4599 ОСОБА_1 у період з 12.06.2022 по 08.08.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, м. Краматорськ.

Відповідно до розрахунково-платіжної відомості № 648 (а.с. 50) на виплату додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн відповідно до постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 за липень 2022 року на підставі наказу в/ч НОМЕР_2 № 213 від 11.08.2022 за період безпосередньої участі в бойових діях з 21 по 28 липня 2022 року за 8 днів позивачу нараховано18064,52 грн та 26.09.2022 проведено виплату на його картковий рахунок (згідно виписки із карткового рахунку позивача у АТ Приватбанк, а.с.61).

Згідно розрахунково-платіжної відомості № 740 (а.с. 50 зворотній бік) на виплату додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн відповідно до постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 за серпень 2022 року на підставі наказу в/ч НОМЕР_2 № 281 від 22.09.2022 за період безпосередньої участі в бойових діях з 03 по 07 серпня 2022 року за 5 днів позивачу нараховано 11120,97 грн та 31.10.2022 проведено виплату на його картковий рахунок (згідно виписки із карткового рахунку позивача у АТ Приватбанк, а.с. 61).

Бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди за період з 12.06.2022 по 08.08.2022 у розмірі, збільшеному до 100000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів позивач вважає протиправною, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі Порядок № 260), відповідно до п. 2 якого грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Зміст вказаних норм дає підстави для висновку про те, що військовослужбовці Збройних Сил України за рахунок коштів державного бюджету отримують грошове забезпечення, яке складається із основних виплат, додаткових та одноразових виплат. При цьому, розмір грошового забезпечення встановлюється Кабінетом Міністрів України, а Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, в пункті 1 якої (у редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, зокрема, Збройних Сил, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Аналіз вказаних приписів постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 вказує на право військовослужбовців Збройних Сил України на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Суд встановив що відповідно до архівного витягу Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України (а.с. 26-28), за 21 липня 2022 року: Згідно БР командувача ОТУ Лиман № 98т від 20.07.2022 53Гр СпП ТГр СпД Черкаси, а саме: ... сол. ОСОБА_2 ... вийшла в р-н виконання бойових завдань. За 03 серпня 2022 року зазначено: БР ком. ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_1 № 125т від 02.08.22, БН ком. ТГр Черкаси № 6дск від 02.08.22 по 53 Гр СпП: виведення в р-н виконання бойових завдань ... в складі: .... сол. ОСОБА_1 ; за 08 серпня 2022 року зазначено: БР ком. ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_1 135т від 05.08.22 БН ком. ТГр СпД Черкаси № 7дск від 05.08.22 ТГр СпД Черкаси вийшла з зони виконання бойових, завдань, а саме м. Краматорськ, в ППД у повному составі. В наказах командира військової частини НОМЕР_2 ...період безпосередньої участі з 21.07 по 28.07 (довідка від 02.07.2022 № 31З/ОТУЛ/5558д) (наказ від 11 серпня 2022 року № 213); ...період безпосередньої участі з 03.08 по 07.08 (довідка № 313/ОТУЛ/6295д від 07.08.2022) (наказ від 22 вересня 2022 року № 281).

Таким чином, вищевказані первинні документи (бойові розпорядження, бойові накази) підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони у періоди з 21.07.2022 по 28.07.2022 та з 03.08.2022 по 07.08.2022 у червні-серпні 2022.

Суд врахував, що відповідно до розрахунково-платіжної відомості № 648 (а.с. 50) на виплату додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн відповідно до постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 за липень 2022 року на підставі наказу в/ч НОМЕР_2 № 213 від 11.08.2022 за період безпосередньої участі в бойових діях з 21 по 28 липня 2022 року за 8 днів позивачу нараховано18064,52 грн та 26.09.2022 проведено виплату на його картковий рахунок. Згідно розрахунково-платіжної відомості № 740 (а.с. 50 зворотній бік) на виплату додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн відповідно до постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 за серпень 2022 року на підставі наказу в/ч НОМЕР_2 № 281 від 22.09.2022 за період безпосередньої участі в бойових діях з 03 по 07 серпня 2022 року за 5 днів позивачу нараховано 11120,97 грн та 31.10.2022 проведено виплату на його картковий рахунок.

З урахуванням зазначеного, доводи позовної заяви, що у спірному періоді додаткова винагорода у розмірі 100000 грн не виплачувалась, суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Посилання позивача на довідку ВЧ НОМЕР_2 від 25.08.2022 № 1641-4599, як на підставу для виплати спірної додаткової винагороди у розмірі 100000 грн за весь період з 12.06.2022 по 08.08.2022, суд вважає необґрунтованими, оскільки зазначена довідка не відноситься до переліку первинних документів, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях, або заходах, оскільки видається з метою встановлення військовослужбовцю статусу учасника бойових дій та не є самостійною і достатньою підставою для підтвердження обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях за весь спірний період.

Підсумовуючи наведене, враховуючи встановлені обставини виплати позивачу спірної додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн пропорційно часу його безпосередньої участі у бойових діях, суд, за наслідками розгляду цієї справи, не встановив ознак протиправності у діях відповідача.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 5 статті 139 вказаного Кодексу у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача, який звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, не підлягають задоволенню, а відповідач не надав доказів понесення судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 );

2) відповідач Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 06.05.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК