Справа № 460/21897/23
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2024-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

за результатами вирішення заяви про відвід

03 травня 2024 року Р і в н е №460/21897/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді О.Р. Греська, розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Н.С. Гудимі в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суду від 27.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 13.10.2023 прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог від 10.10.2023.

Ухвалою суду від 27.10.2023 в порядку ч.13 ст.171 КАС України залишено позовну заяву без руху та надано позивачу 5-денний строк з дня одержання цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: документа про сплату судового збору у розмірі 11809,60 грн. або документів, які підтверджують наявність підстав для звільнення від сплати судового збору відповідно до вимог закону.

За наслідками розгляду поданого 31.10.2023 клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, ухвалою від 01.11.2023 суд постановив відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору в сумі 11809,60 грн. за подання цього позову до ухвалення судового рішення у справі та продовжити розгляд справи №460/21897/23.

07.11.2023 на адресу суду надійшла заява (клопотання) позивача, в якій останній просив надати доступ до правосуддя, звільнити від сплати судового збору.

Ухвалою суду від 10.11.2023 заяву позивача від 07.11.2023 повернуто заявнику з підстав, визначених ч.2 ст.167 КАС України.

30.11.2023 на адресу суду від Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшов запит щодо витребування справи №460/21897/23 для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 у цій справі.

Ухвалою суду від 04.12.2023 провадження у справі зупинено до перегляду Восьмим апеляційним адміністративним судом ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 10.11.2023 в порядку апеляційного провадження.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено та ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10.11.2023 скасовано. У вказаній постанові колегія суддів дійшла висновку щодо передчасності висновку суду першої інстанції про повернення клопотання позивача від 06.11.2023 про звільнення від сплати судового збору без розгляду, оскільки його клопотання від 30.10.2023 про звільнення від сплати судового збору фактично не було вирішене судом.

03.04.2024 адміністративна справа №460/21897/23 повернулася на адресу Рівненського окружного адміністративного суду із суду апеляційної інстанції та ухвалою суду від 10.04.2024 провадження у справі поновлено.

Після повернення адміністративної справи з суду апеляційної інстанції, суд повернувся до розгляду питання про звільнення позивача від сплати судового збору та відповідності поданого позову вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

Так, ухвалою суду від 10.04.2024 суд залишив позовну заяву без руху з підстав, визначених ч.13 ст.171 КАС України, та надав позивачу 5-денний строк з дня одержання ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

22.04.2024 на адресу суду від позивача надійшла заява, якою останній просив звільнити його від сплати судового збору.

За результатами її розгляду ухвалою суду від 25.05.2024 відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору та продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду документа про сплату судового збору.

03.05.2024 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Гудими Н.С. та передачу справи на повторний розподіл автоматизованої системи документообігу суду для відсутності сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді для надання стороні достатніх гарантій для виключення будь-якого сумніву з цього приводу.

Ухвалою від 03.05.2024 суддею Н.С. Гудимою визнано заяву ОСОБА_1 про відвід необґрунтованою та передано справу №460/21897/23 для вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу і підлягає визначенню у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

За результатами автоматизованого розподілу справи №460/21897/23 для вирішення питання про відвід визначеного головуючим суддею О.Р. Греська.

Відповідно до частини восьмої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді Н.С. Гудими в порядку письмового провадження.

За приписами частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи заяву про відвід судді Н.С. Гудимі , суд зазначає наступне.

Заява про відвід головуючого судді обґрунтована ухваленням суддею незаконного рішення у цій справі та за відсутності довіри позивача у цій справі. Заявник вказує, що судом чиниться опір з надуманими обмеженнями та перепонами у доступі позивача до правосуддя з надмірним формальним підходом при вирішенні питання щодо повторного прийняття позовної заяви з порушенням права на справедливий судовий захист. Зазначається, що судом здійснюється безпідставне затягування та неприйняття рішення суду, істотне порушення норм процесуального права у цій справі, що унеможливлює реалізацію прав позивача, призводить до зниження довіри до судді Гудима Н.С. , яка цілеспрямовано перешкоджає та позбавляє позивача справедливого судового захисту, яке гарантоване позивачу Конституцією та законами України. При цьому, заявник стверджує, що підставою для відводу згідно з ч.1 ст. 36 КАС України, не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді, участь судді у розгляді справи унеможливлюється за наявності в учасника судового розгляду будь-яких сумнівів щодо його неупередженості.

Підстави для відводу судді встановлені статтями 36, 37 КАС України.

За правилами частин першої та другої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, а саме обставин щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Слід зазначити, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно із законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного закону не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість (безсторонність) судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості необхідно керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Так ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

При цьому, згідно з частиною третьою статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд зазначає, що позивачем до заяви про відвід не долучено жодного доказу на підтвердження та обґрунтування факту прямої чи опосередкованої заінтересованості судді в результаті розгляду справи чи обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Окрім цього, зі змісту самої заяви про відвід неможливо встановити жодних конкретизованих фактів з приводу того, в чому ж полягає пряма чи опосередкована заінтересованість судді в результаті розгляду справи.

Суд зазначає, що для відведення судді в разі наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Тому, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Отже, аргументи, якими заявник мотивує свою заяву, не викликають обґрунтованих сумнівів в об`єктивності судді, оскільки відсутні докази, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді як з погляду на «суб`єктивний критерій», так і з погляду на «об`єктивний критерій», сформульовані Європейським судом з прав людини.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій в ухвалі від 17.07.2020 у справі №826/11409/17.

Суд не встановив наявність обставин, вказаних пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 КАС України, що могли б стати підставою для відводу судді Н.С. Гудими .

Крім того, суд зазначає, що заявником не надано доказів упередженості або необ`єктивності судді у вирішенні даної справи для цілей відводу на підставі пункту 4 частини першої статті 36 КАС України.

Зазначені в заяві обставини є необґрунтованими та не можуть свідчити про наявність підстав для відводу судді у справі №460/21897/23, оскільки незгода позивача з процесуальними рішеннями, які приймаються головуючим суддею, не є підставою для відводу.

Тому, заява про відвід судді Н.С. Гудими задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36-40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Н.С. Гудими в адміністративній справі №460/21897/23 - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Олег ГРЕСЬКО