Справа № 440/9739/22
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

02 травня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/9739/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Березіній С.Ю.,

представника заявника - Бондаря Б.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про відмову ОСОБА_1 у перегляді причинного зв`язку отримання захворювання та причини травмування 23 травня 2022 року під час виконання службових (бойових) завдань за призначенням по забезпеченням національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, під час захисту Батьківщини, оформленого протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 02 серпня 2022 року № 777,

- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та переглянути рішення оформлене протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 02 серпня 2022 року № 777 щодо встановлення причинного зв`язку захворювання (поранень) отриманого ОСОБА_1 23 травня 2022 року під час виконання службових (бойових) завдань за призначенням по забезпеченням національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, під час захисту Батьківщини.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року позов ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправною відмову Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, викладену в листі № 598/3092 від 20 вересня 2022 року, щодо перегляду причинного зв`язку отримання ОСОБА_1 захворювання та причини травмування 23 травня 2022 року під час виконання службових (бойових) завдань за призначенням по забезпеченням національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, під час захисту Батьківщини, оформленого протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 02 серпня 2022 року № 777. Зобов`язано Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07 вересня 2022 року щодо перегляду причинного зв`язку захворювання, (поранень) отриманих ОСОБА_1 23 травня 2022 року під час виконання службових (бойових) завдань за призначенням по забезпеченням національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, під час захисту Батьківщини. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

19 квітня 2023 року Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи №440/9739/22.

12 квітня 2024 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування заяви Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України зазначила, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року по справі № 440/9739/22 штатною ВЛК Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України вирішено, що постанова про причинний зв`язок деформуючого остеоартрозу лівого кульшового суглобу ОСОБА_1 за протоколом засідання ВЛК ЦВЛК ЗС України від 02 серпня 2022 року № 777 прийнята обгрунтовано, тобто, підстав для її відміни, скасування або прийняття іншої постанови, а отже, і задоволення вимог позивача, наразі немає.

Вищевказане рішення оформлено протоколом засідання штатної ВЛК Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 27 лютого 2024 року № 1315.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року заяву Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії призначено до розгляду.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому кодексом адміністративного судочинства України порядку.

Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав.

Дослідивши матеріали справи та заяви, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі "Шмалько проти України", заява №60750/00 від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі "Валерій Фуклєв проти України" від 07 червня 2005 року, заява №6318/03; пункт 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року, заява №60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15 жовтня 2009 року, заява №40450/04; пункт 64 рішення у справі "Apostol v. Georgia" від 28 листопада 2006 року, заява №30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 1291 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Частина перша статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи по справі № 440/9739/22 видано 19 квітня 2023 року.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року зупинено дію рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року по справі № 440/9739/22.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року апеляційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України залишено без задоволення. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року по справі № 440/9739/22 залишено без змін.

19 грудня 2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Боярчуком О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 73637232 на підставі виконавчого листа № 440/9739/22 виданого Полтавським окружним адміністративним судом 19 квітня 2023 року.

За приписами частини другої статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Так, Верховний Суд у постанові від 05.11.2020 (справа № 752/2391/17 (2а-14/09)), дійшов висновку, що наведені в статті 374 КАС України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником поза межами виконавчого провадження чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Під іншими причинами слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Згідно з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 819/523/16, однією з підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, є його добровільне виконання.

Так, заявником не наведено підстав та не надано доказів про те, що саме на день видачі виконавчого листа 19.04.2023 та день відкриття виконавчого провадження - 19.12.2023, виконавчий лист видано помилково або обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою, або з інших причин, на підставі яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Крім того, заявник вказує, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року по справі № 440/9739/22 штатною ВЛК Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України вирішено, що постанова про причинний зв`язок деформуючого остеоартрозу лівого кульшового суглобу ОСОБА_1 за протоколом засідання ВЛК ЦВЛК ЗС України від 02 серпня 2022 року № 777 прийнята обгрунтовано, тобто, підстав для її відміни, скасування або прийняття іншої постанови, а отже, і задоволення вимог позивача, наразі немає.

У свою чергу, суд задовольняючи позов виходив з того, що "... ОСОБА_1 23 травня 2022 року приймав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах, що відповідає підпункту а) пункту 21.5. глави 2 Положення № 402.

У свою чергу згідно із підпунктом ґ) пункту 21.5. глави 2 Положення № 402 "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" цього пункту.

З аналізу наявних в матеріалах справи документів, суд приходить до висновку, що захворювання позивача, а саме: "Деформуючий артроз IV ступеня лівого кульшового суглобу зі змішаною комбінованою контрактурою та вираженим больовим синдромом при значному порушенні функції", у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що призвело до непридатності ОСОБА_1 до військової служби.

Вищевказане також відображено в протоколі Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України № 77 від 02 серпня 2022 року.

...

Вивчивши протокол Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України № 777 від 02 серпня 2022 року, судом встановлено, що в графі "Перебування на фронті (час входження частин до складу діючої армії, з зазначенням № сторінок переліку ГШ, участі у бойових діях у складі в/частин та країни, де велись бойові дії" зазначено - не приймав участі.

У свою чергу, суд вважає, що обставини за якими особа отримала захворювання, поранення (контузія, травма, каліцтво) є одними з ключових при визначенні причинного зв`язку та виборі формулювань в яких приймаються постанови ВЛК.

Як зазначено судом вище, ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях та згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 № 3483 від 06 червня 2022 року внаслідок обстрілу збройними силами російської федерації отримав травму стегна".

Зважаючи на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись статті 374 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 03 травня 2024 року.

Суддя С.О. Удовіченко