Справа № 208/908/22
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 травня 2024 року м. Дніпросправа № 208/908/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з питань безпеки на транспорті на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 04 серпня 2022 року (суддя Похваліта С.М.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпеки на транспорті про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, у якому просить постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі від 14.01.2022 серії ВМ № 00008088, скасувати. Справу про адміністративне правопорушення відносно нього, закрити. Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на свою користь ним судові витрати у розмірі 492,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.01.2022 страшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду за безпекою на наземному транспорті Колєснік Н.Г. відносно нього винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії ВМ № 00008088, як міру адміністративної відповідальності, яка встановлена ч.2 ст. 132-1 КУпАП. Позивач з оскаржуваною постановою не погоджується, оскільки не встановлено самого факту перевищення встановленого нормативу, а отже відповідач не надав жодного належного допустимого доказу, який би підтвердив виникнення ним адміністративного правопорушення. В спірній постанові не вказано відомості про нормативні вагові габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільного дороги, де безпосередньо нібито зафіксовано вчинення ним порушення, що передбачено додатком 1 до Інструкції № 512. Крім того транспортний засіб DAF FT FX 105.640 номерний знак НОМЕР_1 було передано ним в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «ХІМАВТОТРАНС». ОСОБА_2 надав в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «ХІМАВТОТРАНС» спеціалізований напівпричіп MAGYAR номерний знак НОМЕР_2 . 13.01.2022 р. ТОВ «ХІМАВТОТРАНС» здійснювало перевезення рідких азотних добрив за допомогою транспортного засобу НОМЕР_1 разом з цистерною НОМЕР_2 . 13.01.2022 ТОВ «ХІМАВТОТРАНС» здійснювало перевезення рідких азотних добрив за допомогою транспортного засобу DAF FT FX 105.640 номерний знак НОМЕР_1 разом з цистерною MAGYAR номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується Товарно-транспортною накладною № Р52 від 13.01.2022 згідно якою загальна маса транспортного засобу разом з цистерною та навантаженням складає 38,86 тон. Також зі створених відповідачем зображенням транспортного засобу НОМЕР_1 не можливо встановити, що він використовується саме з цистерною(напівпричепом), яка розрахована на перевезення подільних вантажів, в даному випадку це були наливні рідкі азотні добрива. У постанові відсутні відомості про нормативні вагові параметри для транспортних засобів, що встановлені на ділянці автомобільної дороги , де було зафіксовано порушення, які в стою чергу можуть бути змінені Укравтодором і Національною поліцією відповідно до приписів п. 22.5 ПДР України. Зокрема відповідач зазначив навантаження на одну вісь транспортного засобу на 22,4% (5,029тон), але не вказав на яку саме вісь перевищено навантаження, так як було встановлено, що ця вісь є саме одиночною, а не здвоєною чи строєною. Отже постанова містить відомості про перевищення навантаження у відсотках від невідомого максимального навантаження. Таким чином, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вчинення ним правопорушення, працівниками державної служби України з безпеки на транспортні не в повній мірі встановлено необхідні для вирішення справи обставини, а тому підлягають скасуванню.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 04 серпня 2022 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправною та скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі від 14.01.2022 р. серії ВМ № 00008088, про накладання на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., справу про адміністративне правопорушення, закрио.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Не погодившись з рішення суду першої інстанції, Державна служби України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що сам факт наявності товарно-транспортної накладної та/або звітами про зважування згідно з якими вантажним спеціалізованим транспортним засобом не спростовує перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає як на навантаження по осях, так і на загальну вагу транспортного засобу. Таким чином, у постанові про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зазначено виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Додатково зазначено, що посилання на відсутність факту вчинення адміністративного правопорушення, відсутність інформації у постанові та доказів на підтвердження цього, є необґрунтованими та на їх спростування наводимо методику розрахунку відсоткового перевищення фактичноїзагальної маси та окремих вагових параметрів транспортного засобу, яка застосовується Укртрансбезпекою при притягненні осіб до адміністративної відповідальності, що полягає в наступному. В свою чергу, згідно з частини 2 статті 132-1 КУпАП, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно. Таке перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. Відтак, постанова, що оскаржується позивачем у цій справі, за своїм змістом повністю відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою Укртрансбезпеки було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП.

У відзиві позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що змісту постанови ВМ № .01.2022 р. об 09 год.19 хв. за адресою Н-23 км2+998 Кіровоградська область, допущено рух транспортного засобу DAF FT FX 105.640 номерний знак НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених в пунктом 22.5 ПДР України. Навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 22,4% (5,029тон). Відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП штрафом в розмірі 34000 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступе.

Відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт», постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», положення про Державну службу України з безпеки на транспорті саме на Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеку) покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, зокрема з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань щодо здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів.

Згідно ст. 33 Закону України «Про автомобільний транспорт», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Нормами законодавства не врегульовано точне визначення автокрану, але колегією суддів під час розгляду справи встановлено, що автокран це вид спеціальної техніки, що переміщається без вантажу, не вимагаючи спеціальних шляхів та стійкість якого забезпечується за рахунок сили тяжіння.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (Правила), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до абз. 4 п. 4 Правил допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п. 22.5 Правил дорожнього руху на 2 % (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі - «Правила дорожнього руху»).

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, в редакції на час виникнення правовідносин, передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує: за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м); за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м); фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т); навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Отже, в силу п. 22.5 Правил дорожнього руху рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують вищезазначених показників.

В іншому випадку, рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до санкції ч. 2 ст. 132-1 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі: 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5 ПДР України, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративна відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Керуючись ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП закріплений обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Водночас, ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що постановою ВМ № .01.2022 об 09 год.19 хв. за адресою Н-23 км2+998 Кіровоградська область, зафіксовано рух транспортного засобу DAF FT FX 105.640 номерний знак НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених в пунктом 22.5 ПДР України.

Навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 22,4% (5,029тон).

Слід зазначити, що фіксація адміністративного правопорушення здійснена вимірювальним обладнанням в автоматичному режимі у русі типу WIM.

Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року №1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 року № 623).

Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Метадані повинні містити дані про засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Отже, у постанові серії ВМ № .01.2022 має бути зазначено не тільки навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 22,4% (5,029 тон), яке встановлено відповідачем, а й повну масу транспортного засобу та максимально дозволене навантаження на вісь.

Однак таких параметрів транспортного засобу в постанові серії ВМ № .01.2022 не зазначено, що не дає можливість надати оцінку, чи здійснено порушення вагових параметрів.

У вказаній постанові також, не зазначено яке саме максимальне навантаження на вісь дозволене.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції відсутність в постанові повної маси транспортного засобу та максимально дозволеного навантаження на вісь, не дають можливість встановити, чи здійснено позивачем порушення вагових норм.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно cвідоцтва по реєстрацію транспортного засобу DAF FT FX 105.640 номерний знак НОМЕР_1 є спеціальним вантажним сідловим тягачем (на шасі встановлено ящик для перевезення інструментів). Повна маса 19000, маса без навантаження 8150 (а.с. 10).

Згідно cвідоцтва по реєстрацію транспортного засобу DAF FT FX 105.640 номерний знак НОМЕР_1 є спеціальним вантажним сідловим тягачем(на шасі встановлено ящик для перевезення інструментів). Повна маса 19000, маса без навантаження 8150 (а.с. 10).

Проте, в постанові відповідача не зазначено категорії транспортного засобу, тип транспортного засобу.

MAGYAR, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є спеціалізованим напівпричепом-платформою для перевезення контейнерів сипних вантажів (зернових культур), повна маса 34000 кг, маса без навантаження 7700 кг.

Однак, в оскаржуваній постанові відсутні дані щодо марки, моделі, державного номерного знаку причепу, приєднаного до сідлового тягача DAF FT FX 105.640 номерний знак НОМЕР_1 .

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що 13.01.2022 ТОВ «ХІМАВТОТРАНС» здійснювало перевезення рідких азотних добрив за допомогою транспортного засобу DAF FT FX 105.640 номерний знак НОМЕР_1 разом з цистерною MAGYAR номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується Товарно-транспортною накладною № Р52 від 13.01.2022, згідно якою загальна маса транспортного засобу разом з цистерною та навантаженням складає 38,86 тон.

Наявність вантажу на вказаному причепі відповідачем не заперечується.

Вказане свідчить про те, що розрахунки спеціаліста щодо перевищення нормативних параметрів є неправильним внаслідок використання неправильних вихідних даних.

Колегія судді вважає, що з огляду на встановлення п. 22.5 Правил дорожнього руху різного значення нормативів параметрів допустимої загальної маси та допустимого навантаження на осі для контейнеровозів, сідлових тягачів та для інших транспортних засобів та їх составів, зазначення в постанові по справі про адміністративне правопорушення повних даних щодо складу транспортного засобу, рух якого зафіксовано із перевищенням встановлених нормативів, у тому числі щодо марки, моделі та державного номерного знаку як тягачу, так і напіпричепу, є визначальним для висновку про наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Доказів того, що відповідач, на виконання п. 6 Інструкції №512 скористався своїм правом уточнити необхідні відомості перед винесенням оскаржуваної постанови у спірному випадку, зокрема, виду причіпу позивача, матеріали справи не містять та відповідачем не доведено.

Зокрема, матеріали справи не містять доказів на спростування наданих позивачем доводів, водночас, матеріали справи не містять доказів на підтвердження правомірності винесеної відповідачем постанови.

Колегія суддів зазначає, що сам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини та наведені норми суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що факт порушення позивачем п. 22.5 ПДР не підтверджено належними та допустимими доказами.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України).

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі встановлених обставин та аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВМ № 00008088 від 14.01.2022 за порушення позивачем ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 34000 грн. та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Керуючись ст. ст. 72-77, 272, 286, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної служби України з питань безпеки на транспорті залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 04 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров