Справа № 750/3675/24
Суддя: Маринченко О. А.
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/3675/24
Провадження № 2-а/750/72/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Маринченко О.А., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

15 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1593758 від 05 березня 2024 року.

Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що він 05 березня 2024 року о 19 год. 04 хв. по вул. Громадська, 6-б у м. Чернігові керував транспортним засобом Ford transit connect з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив пункт 31.4.3 в) Правил дорожнього руху. Жодних доказів, які б свідчили про те, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, працівником поліції не надано. Коли до позивача підійшов працівник поліції, транспортний засіб, в якому він перебував, не рухався, а стояв припаркований біля гаражу з ввімкненим світлом фар, що виключає відповідальність за частиною першою статті 121 КУпАП. Доказів, що саме позивач керував транспортним засобом з непрацюючою фарою посадовою особою надано не було, а сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, розгляд справи про адміністративне правопорушення був здійснений з порушенням встановленого законодавством порядку. Вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві на позов відповідач вказує, що під час складання вказаної постанови було долучено відеодоказ, який підтверджує вчинення позивачем правопорушення. Так, в пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено п.в. (портативний відеореєстратор) № 287034, що і є технічним засобом за допомогою якого був здійснений відеозапис. Як вбачається із відеозапису, під час несення служби екіпажем патрульної поліції було виявлено транспортний засіб Ford transit connect, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відеозаписом підтверджується той факт, що зупинка транспортного засобу відбулася за допомогою проблискових маячків. Після зупинки транспортного засобу поліцейський підійшов, привітався та повідомив про причину зупинки. Водій вийшов з автомобіля та особисто переконався, що ліва фара не горіла в режимі ближнього світла та задній номерний знак не освічувався, що є порушеннями правил дорожнього руху. Крім того, позивач на місці зупинки просив поліцейського врахувати вимоги статті 33 КУпАП і застосувати до нього усне зауваження, як це передбачено статтею 22 КУпАП, з приводу чого, поліцейський повідомив позивача, що стаття передбачає адміністративну відповідальність із санкцією у виді штрафу. Поліцейським була дотримана передбачена законодавством процедура розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а саме: позивачу було повідомлено про суть вчиненого ним правопорушення; до початку винесення постанови поліцейський, який проводив розгляд справи, оголосив про початок розгляду справи та ознайомив позивача з правами, якими користується особа, стосовно якої проводиться розгляд справи та жодним чином не перешкоджав водієві у реалізації вказаних прав. Оскаржувана постанова винесена поліцейським з дотриманням вимог чинного законодавства, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

На підставі положень частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

05 березня 2024 року поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Веремієнком Дмитром Віталійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1593758, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 121 КУпАП (а.с. 8 на звороті-9).

Зі змісту постанови серії ЕНА № 1593758 слідує, що 05 березня 2024 року о 19 год. 04 хв. по вул. Громадська, 6-б у м. Чернігові водій керував транспортним засобом Ford transit connect, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив пункт 31.4.3 в) Правил дорожнього руху.

Постанова містить відомості про долучення до неї відео.

Згідно із статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дані положення кореспондуються в статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно із пунктом 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до пункту 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з пунктом 1.4. Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 19.1 а) Правил дорожнього руху у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої, зокрема, на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Відповідно до пунктів 31.4 та 31.4.3 в) Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей, зокрема, якщо не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також, частиною першою статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З відеозапису, наявного в матеріалах справи, слідує, що після зупинки автомобіля позивача та повідомлення позивачу працівником поліції, в тому числі і про те, що в його автомобілі не горить ліва фара в режимі ближнього світла, позивач заперечень стосовно даного факту не висловив.

При цьому, позивач просив обмежитися стосовно нього попередженням (усним зауваженням).

Крім того, відеозаписом спростовуються доводи позивача та підтверджується в тому числі, що поліцейським була дотримана процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин, оцінивши всі наявні в справі докази та доводи сторін в їх сукупності, суд вважає, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України було доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке встановлена адміністративна відповідальність за частиною першою статті 121 КУпАП та правомірність прийнятого рішення.

Також, слід зазначити, що позивач пред`явив позов до неналежного відповідача, оскільки належним відповідачем у даній справі є Департамент патрульної поліції, тобто, відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого винесена постанова про накладення адміністративного стягнення (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 у справі за №724/716/16-а).

За вказаних обставин, підстав для задоволення позову суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись статями 2, 6-10, 72, 77, 90, 241-246, 271, 272, 286, 297 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Громадська, 66, м. Чернігів) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя