Справа № 620/146/24
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 року Чернігів Справа № 620/146/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі також ГУ ПФУ в Чернігівській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 29.06.2023 № 39 щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком згідно з абз.2 ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення позивачу спірної пенсії з 21.06.2023, відповідно до її заяви, зарахувавши до страхового стажу: період навчання з 01.09.1978 по 14.07.1981; період отримання допомоги по безробіттю з 16.11.1992 по 15.08.1993; період роботи з 14.09.1993 по 10.06.1996, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 27.07.1981.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком, проте рішенням від 29.06.2023 № 39 у призначенні пенсії відмовлено. Позивач вважає оскаржуване рішення протиправним, оскільки стаж роботи підтверджується відомостями трудової книжки.

Ухвалою суду від 08.01.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки записи у трудовій книжці позивача внесені з порушення Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях, тому зарахувати спірний період до стажу неможливо.

Розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановив таке.

21.06.2023 позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії.

Рішенням ГУ ПФУ в Чернігівській області від 29.06.2023 № 39 відмовлено у призначенні пенсії позивачу за відсутності страхового стажу. Зокрема, не зараховано стаж роботи, зазначений у трудовій книжці серія НОМЕР_2 від 27.07.1981, за періоди: навчання з 01.09.1978 по 14.07,1981 (відсутня дата видачі диплому, диплом не надано); отримання допомоги по безробіттю з 16.11.1992 по 15.08.1993 (відсутня підстава призначення та припинення виплати допомоги по безробіттю); з 14.09.1993 но 10.06.1996 (на штампі та на печатці назву організації неможливо прочитати).

Вважаючи свої права порушеними позивач звернулась за їх захистом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі по тексту Закон № 1788-XII ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ( далі Порядок № 637 ).

Положеннями статті 62 Закону №1788-XII та пункту 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, зміст наведених норм дає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи.

Суд встановив, що трудова книжка серія НОМЕР_2 від 27.07.1981, видана на ім`я ОСОБА_1 , містить всі необхідні записи про роботу позивача. Відтак, стаж роботи позивача у спірний період підтверджується відомостями трудової книжки серії НОМЕР_2 від 27.07.1981.

Відмовляючи позивачу у зарахуванні спірного стажу, ГУ ПФУ в Чернігівській області виходило з наявністю встановлених порушень ведення трудової книжки.

Однак суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі № 754/14898/15-а.

Щодо посилань відповідача, як на підставу правомірності прийняття спірного рішення, ненадання позивачем додаткових підтверджуючих документів, суд зазначає наступне.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою з м. Сєвєродонецьк Луганської області, що підтверджується довідкою від 18.04.2022 № 7726-. За загальновідомими відомостями м. Сєвєродонецьк Луганської області з 24.02.2022 є окупованою територією.

Отже, на даний час отримання будь-яких документів на підприємстві, яке знаходиться на окупованій території неможливо. Водночас це не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

Щодо посилань відповідача, як на підставу правомірності прийняття спірного рішення, про неможливість ідентифікувати печатку організації на першій сторінці трудової книжки, то суд їх відхиляє, з огляду на таке.

ГУ ПФУ в Чернігівській області не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.

Крім того, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

У свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 21 лютого 2018 року в справі №687/975/17.

За умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 06 березня 2019 року у справі № 242/3016/17, від 19 вересня 2019 року у справі № 227/2041/17 та № 686/21006/16-а.

Суд зауважує, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірний період, а саме відомості про підприємство, дату прийняття позивача на посаду, назву цієї посади, дані про реквізити наказів про прийняття на роботу та звільнення з роботи; ці записи є належним та допустимим доказом підтвердження трудового стажу позивача.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що відповідач протиправно не зарахував позивачу до стажу спірні періоди, а тому оскаржуване рішення суд вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУПФ в Чернігівській області зарахувати з 21.06.2023 до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1978 по 14.07.1981; період отримання допомоги по безробіттю з 16.11.1992 по 15.08.1993; період роботи з 14.09.1993 по 10.06.1996, згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 27.07.1981, та прийняти відповідне рішення про призначення пенсії.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, на користь позивача підлягає стягненню, сплачений ним при поданні позовної заяви, судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 29.06.2023 № 39.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати з 21.06.2023 до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1978 по 14.07.1981; період отримання допомоги по безробіттю з 16.11.1992 по 15.08.1993; період роботи з 14.09.1993 по 10.06.1996, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 27.07.1981, та прийняти відповідне рішення про призначення пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп), сплачений відповідно до квитанції від 20.11.2023.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вул. П`ятницька, 83А,м. Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14005 .

Повний текст рішення виготовлено 02 травня 2024 року.

Суддя І.І. Соломко