Справа № 599/867/24
Суддя: Чорна В. Г.
Дата ухвалення: 2024-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 599/867/24
Номер провадження 2-а/599/10/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2024 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Чорної В. Г. при секретарі Бородайко І. В., розглянувши в письмовому провадженні в м. Зборові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області, в якому просить скасувати постанову інспектора ВП №2 (м.Зборів) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області Грицай Н.Я. серії ЕНА № 1847738 від 07.04.2024 про накладення адміністративного стягнення за ст.122 ч.2 КУпАП в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень, відносно нього, як незаконну.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що був зупинений поліцейським у зв`язку із тим, що він 07 квітня 2024 року о 12 год 43 хв, керував транспортним засобом «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 на 1 км автодороги Зборів- Поморяни, без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п.9.8 Правил дорожнього руху України. Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки при винесенні постанови, відповідач невірно застосував положення ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки цією частиною передбачено відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. У разі порушення вимог п.9.8 ПДР України, інспектор повинен був застосувати статтю 125 КУпАП. Просив скасувати постанову відповідача ЕНА № 1847738 від 07.04.2024, провадження у справі закрити.

Ухвалою судді від 19 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач представник Головного управління Національної поліції у Тернопільській області25 квітня 2024 року подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, у відзиві на позов, позовні вимоги не визнав,зазначив, що оскаржувана постанова ЕНА № 1847738 від 07.04.2024 є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. Так, зупинивши транспортний засіб, поліцейський підійшов до автомобіля, належним чином представився водію, проінформував його про порушення Правил дорожнього руху України та попросив пред`явити відповідні документи. На долучених до відзиву відеозаписах зафіксовано вчинене позивачем правопорушення, на відео вбачається, що транспортний засіб знаходиться поза межами населеного пункту та без ввімкненого ближнього світла фар. Подав до суду відеозапис, який підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Посилаючись на наведені обставини у відзиві на позов, просив відмовити у задоволенні позову.

Судом встановлено, що 07 квітня 2024 року інспектором інспектора ВП №2 (м.Зборів) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області Грицай Н.Я. винесена постанова серії ЕНА № 1847738 від 07.04.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якоїОСОБА_1 1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 07 квітня 2024 року о 12 год 43 хв, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 на 1 км автодороги Зборів- Поморяни, без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п.9.8 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого з 01 жовтня по 01 травня на транспортних засобах поза населеним пунктом повинні бути ввімкнені денні ходові вогні або ближнє світло фар.

Із досліджених відеозаписів з нагрудної камери працівника поліції судом встановлено, що 07 квітня 2024 року о 12 год 43 хв, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 на 1 км автодороги Зборів- Поморяни, без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом. Після зупинки ОСОБА_1 не заперечував вказаний факт, пояснивши, що ввімкне ближнє світло фар.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідач надав суду відеозапис, яким підтверджується, що позивач, під час керування транспортним засобом поза населеним пунктом не увімкнув ближнє світло фар.

Позивач не заперечує сам факт порушення правил дорожнього руху, а його доводи зводяться до невірної кваліфікації його дій відповідно до КУпАП.

У частині 2 ст.122 КУпАП вжита словесна конструкція «порушення правил … користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів».

Вираз «при початку руху чи зміні його напрямку» конструктивно відноситься до виразу «попереджувальними сигналами». Вираз «порушення правил … користування зовнішніми освітлювальними приладами» існує сам по собі.

Пунктом 9.8 ПДР України визначено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Ближнє світло фар виступає у викладі законодавця заміною денних ходових вогнів в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу.

Таким чином, ближнє світло фар, тоді, коли воно використовується з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами, є за своєю суттю зовнішнім освітлювальним приладом. Не увімкнення ближнього світла фар у вказаний період є порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами, передбаченим частиною 2 статті 122 КУпАП.

Згідно п.1.10 ПДР України, денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

Ближнє світло фар також відноситься до зовнішніх освітлювальних приладів.

Пунктом 19 ПДР України передбачено умови користування зовнішніми світловими приладами.

Правило п.9.8 фактично визначає порядок їх використання протягом певного періоду на рівні із вимогами розділу 19 Правил, незважаючи на положення п.9.1 Правил, якими передбачено, що увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є також попереджувальним сигналом.

Таким чином, ближнє світло фар є зовнішнім освітлювальним приладом та у разі його не ввімкнення відповідно до вимог ПДР України настає відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП, а не за ст.125 КУпАП, як вважає позивач.

Зазначене також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 17.05.2018 по справі №726/786/17 та від 07.02.2018 по справі №285/1619/17.

Отже доводи позивача щодо неправильної кваліфікації вчиненого ним правопорушення є невірними.

Матеріали справи містять належні докази у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд приходить до висновку, що позивачем було порушено ч.2 ст.122 КУпАП через недодержання вимог ПДР України, що проявилося у керуванні транспортним засобом поза межами населеного пункту без увімкнених денних ходових вогнів, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнього світла.

Процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення була дотримана в тій мірі, коли не виникає жодного розумного сумніву в висновках поліцейського про винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Позивачу були роз`яснені права і його поведінка під час спілкування з поліцейським підтверджує, що він ці права розумів.

Позивач, як видно з відеозапису, не заявляв клопотань у тому вигляді як вони мають бути заявлені, в тому числі і клопотання про відкладення розгляду справи.

Постанова, яку оспорює позивач, містить усі мінімально необхідні реквізити для того щоб бути залишеною в силі.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 72 КАС України, передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом та Конституцією України.

Таким чином, приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення ДТП та їх наслідків, суд приходить до висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.ст.122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова винесена правомірно та скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 121, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст.ст.245, 251, 280 КУпАП, суд,

УХВАЛИВ:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.Повне рішення суду складено 06 травня 2024 року.

Повне найменування учасників справи: позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

відповідач - Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, м. Тернопіль вул. Валова, 11 ідентифікаційний код 40108720, e-mail:

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В. Г.