Справа № 500/1884/24
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/1884/24

06 травня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить:

визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 23.02.2024 №61 в призначенні позивачу пенсії за віком та не зарахування періоду навчання до загального страхового стажу з 01.09.1979 по 11.10.1980,

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву щодо призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 08.01.2024, зарахувавши до вже зарахованого страхового стажу період навчання з 01.09.1979 по 11.10.1980 в ССПТУ-5.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся 15.02.2024 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 23.02.2024 №61 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком за відсутністю необхідного страхового стажу 31 рік, наявний страховий стаж 30 років 04 місяці 19 днів.

Згідно наданих документів до страхового стажу не зараховано певні періоди, а саме:

- з 01.09.1979 по 11.10.1980, оскільки в довідці про навчання №29 від 16.01.2024 по батькові не відповідає паспортним даним позивача (страховий стаж - складає 1 рік 1 місяць 10 днів);

з 09.06.2003 по 02.10.2003, оскільки зарахування до стажу даного періоду не передбачено законодавством, що складає 3 місяці 24 дні;

Позивач вважає, що відмова у призначенні пенсії за віком є неправомірною, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 02.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 КАС України встановлено відповідачам 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

17.04.2024 від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 повністю.

Вказує, що 15.02.2024 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком згідно з статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняло рішення №61 від 23.02.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком.

Страховий стаж позивача - 30 років 04 місяців 19 днів при необхідному 31 рік згідно частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до стажу позивача не може бути зараховано період навчання з 01.09.1979 по 11.10.1980 згідно з довідкою №29 від 16.01.2024, оскільки по батькові не відповідає паспортним даним позивача.

Тому, у пенсійного органу відсутні підстави для зарахування вказаного періоду до стажу позивача та призначення йому пенсії за віком.

26.04.2024 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області своїм правом не скористався та відзиву на позов не подав.

Частиною шостою статті 162 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

15.02.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, рішенням якого №61 від 23.02.2024 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком.

Вік заявника 60 років 1 місяць.

Страховий стаж позивача - 30 років 04 місяців 19 днів.

Необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 31 рік.

Згідно наданих документів до страхового стажу не зараховано:

період навчання з 01.09.1979 по 11.10.1980 згідно з довідкою №29 від 16.01.2024, оскільки по батькові не відповідає паспортним даним позивача;

період отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 09.06.2003 по 02.10.2003, оскільки зарахування до стажу даного періоду не передбачено законодавством.

Не погодившись із вказаним рішенням та вважаючи порушеним своє право на соціальний захист, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". (далі - Закон №1058-ІV).

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

При зверненні 15.02.2024 із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за наданими до заяви документами про стаж страховий стаж позивача склав 30 років 04 місяці 19 днів, оскільки не враховано період навчання з 01.09.1979 по 11.10.1980 згідно довідки №29 від 16.01.2024, так як по батькові не відповідає паспортним даним позивача та період отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 09.06.2003 по 02.10.2003, оскільки зарахування до стажу даного періоду не передбачено законодавством.

Спірним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №61 від 23.02.2024 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

За змістом положень статті 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Щодо зарахування до стажу періоду навчання у Збаразькому ССПТУ-5 з 01.09.1979 по 11.10 1980 згідно довідки №29 від 16.01.2024, то суд враховує таке.

Згідно з пунктом "д" статті 56 Закону №1788-XI до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує трудовий стаж є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними документами.

Час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Відповідно до атестату №11386 Державного комітету Української РСР по професійно-технічній освіті ОСОБА_2 27 вересня 1979 року всткпив і 11 жовтня 1980 року закінчив сільське професійно-технічне училище №5 м. Збараж тернопільської області зі строком навчання один рік за професією тракторист-машиніст третього класу.

Як видно зі змісту довідки від 16.01.2024 №29 ОСОБА_2 дійсно навчався у Збаразькому ССПТУ-5 (тепер ДНЗ "ТПК ПВФП") з 01.09.1979 (наказ №478-к §2 від 01.09.1979) по 11.10.1990 (наказ №519-к від 11.10.1980) по професії: "Тракторист-машиніст третього класу". Денна форма навчання. Підстава: книга наказів 1978-1980 рр.; 1980-1982 рр.

Аналогічного змісту видана також довідка 21.03.2024 за №335 на підставі книги наказів 1978-1980 рр.; 1980-1982 рр.; поіменної книги ССПТУ-5 1979-1980рр.

Згідно довідки від 16.01.2024 №30 Збаразьке училище механізації с/г перетворене у Збаразьке сільське професійно-технічне училище №5, згідно наказу №11 від 11.04.1974, на підставі розпорядження Ради Міністрів Української PCP від 01.03.1974 №123 р. Збаразьке сільське професійно-технічне училище №5 перетворене в Збаразьке сільське середнє професійно-технічне училище №5.

27.12.1984 №69 в зв`язку з реорганізацією Збаразьке ССПТУ-5 перейменовано в середнє професійно-технічне училище №25.

17.08.1997 СПТУ-25 ліквідовано (наказ №09/73 від 17.08.1997).

З 01.09.1997 перейменовано в ПТУ №25 м. Збараж (наказ №136-К від 01.09.1997).

З 10.11.2014 перейменовано в ДНЗ "Збаразьке ПТУ" (наказ №11/131 від 10.11.2014).

З 27.07.2015 ДНЗ "Збаразьке ПТУ" реорганізовано (перетворено) в Державний навчальний заклад "Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою" ДНЗ "ТПК ПВФП" (наказ №382 від 31.03.2015)

До страхового стажу не зараховано спірний період навчання з 01.09.1979 по 11.10.1980 згідно з довідкою №29 від 16.01.2024, оскільки по батькові не відповідає паспортним даним позивача.

Згідно паспорта НОМЕР_1 , виданого Збаразьким РВ УМВС України в Тернопільській області 27 січня 2009 року позивач значиться як ОСОБА_1 , при цьому на російській мові - ОСОБА_3 як і у вище вказаному атестаті №11386.

Отже, слід констатувати, що беззаперечним є факт навчання позивача у період з 01.09.1979 по 11.10.1980 в ССПТУ-5 м. Збараж, що є визначальним при вирішенні питання щодо зарахування відповідного періоду до страхового стажу, а розбіжності у написанні по батькові позивача " ОСОБА_4 " - " ОСОБА_5 " не можуть бути підставою для незарахування спірного періоду навчання.

Крім того Верховний Суд у постанові від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а сформулював висновок про те, що " формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист."

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.01.2021 по справі №588/647/17 (провадження № К/9901/2643/18), яка в силу положень частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Враховуючи наведене суд доходить висновку за необхідне зарахувати до страхового стажу позивача період навчання у ССПТУ-5 м. Збараж Тернопільської області з 01.09.1979 по 11.10.1980.

Відтак рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №61 від 23.02.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком позивачу є протиправним та підлягає скасуванню.

Також з метою належного та ефективного відновлення порушеного права позивача, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, територіальний орган Пенсійного фонду України, до якого звернувся позивач, зарахувати до загального страхового стажу період роботи позивача з 01.09.1979 по 11.10.1980 у ССПТУ-5 м. Збараж Тернопільської області, повторно розглянути заяву від 15.02.2024 про призначення пенсії за віком та прийняти рішення.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією № від 29.03.2024.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд позов задовольняє повністю, то на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, рішення якого стало підставою звернення позивача до суду з цим позовом, судові витрати у сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №61 від 23.02.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1979 по 11.10.1980 в ССПТУ-5 м. Збараж Тернопільської області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.02.2024 про призначення пенсії за віком відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в користь ОСОБА_1 1211,20 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 06 травня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

відповідачі:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська область, Тернопільський район, 46001, ).

- Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, Вінницька область, Вінницький район,21005, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.