Справа № 200/5628/23
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року справа №200/5628/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року (повне судове рішення складено 01 лютого 2024 року) у справі № 200/5628/23 (суддя в І інстанції Стойка В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області про:

- визнання протиправною відмову Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області у виготовленні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , розрахованого відповідно до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-XII), положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704) із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481,00), встановленого законом на 01.01.2022 рік, шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684,00 грн), встановленого законом на 01.01.2023 рік на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до Постанови № 704, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які встановлені на 2022 та 2023 роки для проведення з 01 лютого 2022 та з 01 лютого 2023 року перерахунку основного розміру пенсії;

- зобов`язання Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві нову довідку про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону № 2262-XII, положень Постанови № 704 із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481,00), встановленого законом на 01.01.2022 рік, шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684,00 грн), встановленого законом на 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до Постанови № 704, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які встановлені на 2022 та 2023 роки для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01 лютого 2022 та 1 лютого 2023 року.

Позовні вимоги вмотивовано протиправністю відмови у наданні оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року. Зазначає, що визначення посадового окладу і окладу за військовим званням у 2022 та 2023 році повинно бути визначено шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ з врахуванням положень Постанови № 704.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Аргументами на підтвердження правомірності свого рішення зазначає, що на момент ініціювання позивачем перед ГУ СБУ у серпні 2023 року питання щодо складання довідки для перерахунку його пенсії у зв`язку із зростанням 01.01.2022, 01.01.2023 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, Постанова № 704 не визначала такий прожитковий мінімум як розрахункову величину для обчислення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

До того ж, ні Конституцією, ні законами України не визначено факту зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як підставу для підвищення грошового забезпечення військовослужбовців та пенсій, розміри яких перевищують такий прожитковий мінімум. Це стосується і Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», яким передбачено, що:

прожитковий мінімум є базовим державним соціальним стандартом, який встановлюється законом й на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення (ст.6);

державні соціальні стандарти у сфері доходів населення встановлюються з метою визначення розмірів державних соціальних гарантій у сфері оплати праці, виплат за обов`язковим державним соціальним страхуванням, права на отримання інших видів соціальних виплат і державної соціальної допомоги та їх розмірів, а також визначення пріоритетності напрямів державної соціальної політики (ст.7);

державні соціальні гарантії встановлюються законами України щодо забезпечення мінімальних розмірів заробітної плати і пенсії, неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, розмірів державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат, рівня життя населення, що постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, стипендій учням професійно-технічних закладів та студентам, індексації доходів населення, надання гарантованих обсягів соціально-культурного, житлово-комунального,

транспортного, побутового обслуговування та обслуговування у сфері освіти, охорони здоров`я, фізичної культури та спорту, торгівлі та громадського харчування, забезпечення пільгових умов задоволення потреб у товарах та послугах окремим категоріям громадян, які потребують соціальної підтримки, та є обов`язковими для усіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (ст. ст. 17,18,19).

Зазначає, що відображена в оскаржуваному судовому рішенні мотивація щодо необхідності застосування на підставі Закону № 2262-ХІІ і Постанови № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, для перерахунку пенсії позивача, розмір якої перевищує встановлені законом прожитковий мінімум та мінімальну заробітну плату, з 01.02.2022, 01.02.2023 хоча й вбачається соціально справедливою, однак є юридично хибною, тобто такою, що не відповідає чинним нормам матеріального права, згаданим вище за текстом.

Оскаржуваним рішенням суду першої інстанції зобов`язано ГУ СБУ видати довідки за формою, визначеною додатком 2 до Порядку № 45, для перерахунку пенсії Позивача всупереч інтересам як Кабінету Міністрів України, який не ініціював такий перерахунок відповідно до ч.4 ст.63 Закону № 2262-ХІІ та Порядку № 45, так й Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, які у зв`язку із відсутністю ініціативи Кабінету Міністрів України не приймали законних управлінських рішень, спрямованих на забезпечення перерахунку пенсії Позивача.

Натомість ні Кабінет Міністрів України, ні Пенсійний фонд України і Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві не були залучені судом до участі у справі № 200/5628/23, що, являючись порушенням норм процесуального права, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 48 КАС, згідно із вимогами п. 4 ч. 3 ст. 317 КАС є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Також апелянт в прохальній частині апеляційної скарги просив суд розглянути питання щодо постановлення згідно із ст. 249 КАС України та внесення на виконання до Кабінету Міністрів України (м. Київ, вул. Грушевського,12/2; код ЄДРПОУ - невідомий) окремої ухвали щодо усунення причин і умов, які заважають як підвищенню на підставі ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і викладеного у підпункті 1 пункту 62 мотивувальної частини постанови Верховного Суду від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21 висновку про застосування норм права у подібних правовідносинах розміру грошового забезпечення військовослужбовців СБУ, зокрема й шляхом здійснення його (грошового забезпечення) перерахунку з 01.01.2022, 01.01.2023, у зв`язку із зростанням станом на 1 січня 2022, 2023 років прожиткового мінімуму для працездатних осіб, так й подальшому виконанню вимог Порядку № 45, у тому числі з метою дотримання обумовленого п. 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 № З-рп/2012, ч. 2 ст. 242 КАС України принципу законності у ході досягнення повноти забезпечення відповідно до ч. 2 ст. 3 Конституції України прав ОСОБА_1 (позивача), за судовим захистом яких він звернувся у справі № 200/5628/23.

У клопотанні від 14 березня 2024 року відповідач просить врахувати у ході провадження у справі № 200/5628/23 аргументи, викладені у зверненні № 51/14-42434 від 14.03.2024 (пропозиції з питань нацбезпеки).

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно паспорту громадянина України НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на сьогоднішній день є пенсіонером, який перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України як одержувач пенсії на підставі Закону № 2262-XII.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 15.08.2023, в якій просив підготувати та надати до ГУ ПФУ в м. Києві нову довідку про розмір його грошового забезпечення, станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 для проведення з 01.02.2022 та 01.02.2023 перерахунку основного розміру пенсії, що сторонами на оспорюється.

Листом Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області від 28.08.2023 № 51/17/Є-2272/24 відмовлено позивачу, посилаючись на відсутність підстав для надання довідки про розмір його грошового забезпечення, станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд виходить з такого.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон № 2262-XII

За приписами частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. […].

Ця норма кореспондується з приписами частини вісімнадцятої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, згідно з якою, у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ встановлює право на перерахунок, підставою для якого визначає зміну (підвищення) грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Одночасно законодавець делегував Кабінету Міністрів України повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

Так, Кабінетом Міністрів України затверджено Постанову № 704, відповідно до абзацу 1 пункту 4 якої розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Вказаний пункт викладено судом в редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року № 481, оскільки зазначені зміни застосовуються з моменту набрання чинності з 20 травня 2023 року та не мають зворотної дії в часі.

При виборі та застосуванні норм права судом врахована правова позиція, викладена Верховним Судом у постановах від 02 серпня 2022 року у справі № 440/6017/21, від 27 лютого 2023 року у справі № 640/11131/21 та № 3402148/21 від 07 червня 2023, яка полягає в наступному.

З 01 січня 2020 року положення абзацу 1 пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців саме прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили - Законам України про Державний бюджет України на 2020 рік, 2021 рік, 2022 рік, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік, у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, і відповідно не містять застережень, які передбачав Закон України Про Державний бюджет України на 2019 рік, щодо застосування в 2019 році як розрахункової величини для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів саме прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 року.

Через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року згідно із Законами України про Державний бюджет України на 2020 рік, 2021 рік, 2022 рік, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування абзацу 1 пункту 4 постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Враховуючи викладену правову позицію та зміни до абзацу 1 пункту 4 Постанови № 704, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року № 481, слід зазначити, що, якщо право на отримання довідки (перерахунок пенсії) виникло станом на 01 січня 2020 2023 років, то військовослужбовці мають право і на його реалізацію та судовий захист, який відповідно до частини третьої статті 51 Закону № 2262-XII не обмежується строком.

Абзац 1 пункту 4 Постанови № 704 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року № 481 за умови незмінності правового регулювання наявного на сьогоднішній день підлягає застосуванню в подібних відносинах до військовослужбовців, яким пенсія призначається після 20 травня 2023 року.

Отже, позивач, якому призначена пенсія, має право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування абзацу 1 пункту 4 Постанови № 704 в редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року № 481 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 року та 01 січня 2023 року.

Частиною першою статті 63 Закону № 2262-XII передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Крім Порядку № 45, питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ регулює Порядок, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі Порядок № 3-1).

Згідно з пунктом 23 Порядку № 3-1 в редакції, яка була чинною на день звернення позивача до відповідача із заявою про видачу довідки (тобто до викладення порядку в новій редакції постановою правління Пенсійного фонду України від 02 березня 2023 року № 10-1), перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Отже, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначеної пенсії, може бути і відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи.

Визначаючи дату, з якого повинен здійснюватися перерахунок, суд керується приписами частини другої статті 51 Закону № 2262-ХІІ, відповідно до якої перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. […].

Відтак, датою проведення перерахунку пенсії є 01 лютого 2022 року та 01 лютого 2023 року (перше число місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії).

Застосовуючи висновки Верховного Суду, сформовані у постанові від 02 серпня 2022 року у справі № 440/6017/21, до обставин справи, місцевий суд дійшов правильного висновку, що відповідач, відмовляючи у наданні позивачеві довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також слід звернути увагу на положення ч. 5 ст. 242 КАС України, згідно з якими при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, місцевий суд дійшов правильного висновку, що протиправними діями відповідач порушив право позивача на належний соціальних захист та справедливий і гарантований державою рівень пенсійного забезпечення.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Щодо вимог відповідача про постановлення окремої ухвали апеляційний суд зазначає, що згідно статті 324 КАС України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 249 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що окрема ухвала є способом реагування суду на випадки виявлення порушення законності та правопорядку, які не можуть бути усунені ним самостійно при вирішенні адміністративного спору з використанням представлених адміністративним процесуальним законом засобів. Окрема ухвала виноситься судом, у зв`язку з виявленням під час судового розгляду порушення законності з боку, зокрема, суб`єкта владних повноважень, які не охоплюються предметом спору та не можуть бути усунені шляхом розв`язання спору по суті.

З викладеного вбачається, що постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду та здійснюється, якщо судом виявлено порушення закону та такі порушення є очевидно протиправними, тому суд вважає, що підстав для задоволення клопотання заявника про постановлення окремої ухвали наразі немає.

Щодо клопотання відповідача про врахування під час розгляду справи пропозицій з питань безпеки суд зазначає, що такі пропозиції не впливають на наведені вище висновки суду, які відповідають сформованій практиці Верховного Суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування у вказаній частині не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в зазначеній частині - без змін.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Служби безпеки України у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року у справі № 200/5682/23 залишити без змін.

Повне судове рішення 07 травня 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук