Справа № 373/954/24
Суддя: Лебідь В. В.
Дата ухвалення: 2024-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 373/954/24
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

03 травня 2024 року м. Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Лебідь В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання недійсними постанов державних виконавців, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області звернулась ОСОБА_1 з Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якому просить суд:

- поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду;

- звільнити від сплати судового збору;

- визнати недійсними постанови державних виконавців про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника, про призначення суб`єкта оціночної діяльності, про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, про стягнення виуонавчого збору, про арешт рахунків, про передачу виконавчого провадження, про прийняття виконавчого провадження;

- зобов`язати Виконавчу службу зняти арешти з земельної ділянки та незавершеного будівництвом житлового будинку за адресою: вул. Іванківська, 10-А, с. Рогозів, Бориспільсьский р-н, Київська обл., рахунку "Пакунок малюка" в АТ КБ "ПриватБанк" та АБ "Укргазбанк", іншого майна та активів, на які накладено арешти, про які позивач не знає;

- зобов`язати Бориспільський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Київській області повернути позивачу утримані кошти з рахунку в АБ "Укргазбанк" № НОМЕР_1 ;

- звільнити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з державної служби строком на 3 роки;

- зобов`язати Державну службу у Київській області провести службові розслідування щодо державних службовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області в цілому;

- на час розгляду цієї позовної заяви призупинити виконавче провадження, що відкрите Бориспільським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Київській області.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, крім іншого, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлений інший порядок судового провадження.

Особливості провадження у справах з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 КАС України.

За правилами ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, якщо законом встановлений інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби визначений у розділі X Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (Закон № 1404-VIII).

Статтею 3 Закону № 1404-VIII передбачений перелік рішень, що підлягають примусовому виконанню на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень іноземних судів; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Примусовому виконанню підлягають, зокрема, виконавчі документи, видані судами у передбачених законом випадках на виконання судових рішень, а також рішення інших органів.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

З матеріалів позовної заяви випливає, що позивач не погоджується з діями та рішеннями державних виконавців у межах виконавчого провадження № 56116680 від 05.04.2018, відкритого на підставі за виконавчого листа, виданого Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області на виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 20.04.2017 у справі № 373/2814/15, відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" стягується заборгованість за кредитним договором № 014/6225/119/010796 від 26 жовтня 2006 року у розмірі 19 174,04 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ 411 560 грн. 59 коп., та складається із заборгованості за кредитом в сумі 17 500,00 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ 375 628 грн. 21 коп., та заборгованості за відсотками в розмірі 1 674,04 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ 35 932 грн. 38 коп. Зміст виконавчого листа перевірено за допомогою автоматизованої системи документообігу суду "Д-3".

Позивач є боржником у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа, виданого Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за результатами перегляду цивільної справи та прийнятого 20.04.2017 Апеляційним судом Київської області рішення за позовом ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа № 373/2814/15).

Відповідно до ч. 1 ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).

Разом з цим, за змістом ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, виходячи із системного аналізу норм КАС України та ЗУ "Про виконавче провадження" в порядку адміністративного судочинства підлягають вирішенню питання, пов`язані з примусовим виконанням постанов про стягнення виконавчого збору, про стягнення витрат виконавчого провадження та про накладення штрафу, тобто постанов, які є окремими виконавчими документами.

У свою чергу, питання правомірності прийняття самих постанов про стягнення виконавчого збору та про стягнення витрат виконавчого провадження повинно вирішуватися за загальними правилами, встановленими частиною 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", а саме судом, який видав виконавчий документ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Беручи до уваги ту обставину, що позивач не погоджується із рішеннями та діями державних виконавців у межах виконавчого провадження № 56116680 від 05.04.2018, відкритого на підставі за виконавчого листа, виданого Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області на виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 20.04.2017 у цивільній справі № 373/2814/15, суд вважає, що позовні вимоги за не можуть розглядатись за правилами адміністративного судочинства, розгляд даного спору повинен здійснюватися судом, який видав виконавчий документ, у порядку цивільного судочинства. Таким чином, у відкритті провадження належить відмовити.

Крім цього, кожне рішення державного виконавця, що оскаржується в порядку цивільного або аідміністративного судочинства, слід визначити щонайменше у позовних вимогах за датою та державним виконавцем, що є недоліком позовної заяви, проте не є підставою для відмови у відкритті провадження. Визначення конкретного обсягу позовних вимог нерозривно пов`язано із розміром судового збору.

Крім цього, у позовній вимозі про зобов`язання Виконавчої служби слід визначити суб`єкта накладення арешту, реквізити оскаржуваних рішень та ідентифікувати виконавче провадження. За вимогою про зобов`язання Бориспільсьского міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області слід або звертатись до правонаступника Бориспільсьского міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області або визначити цей відділ державної виконавчої служби окремим відповідачем, проте звертається увага позивача, що правонаступником Бориспільсьского міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області і є Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що можна перевірити у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) за кодом 34977156. Вимога про звільнення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не належить до адміністративної юрисдикції. З приводу вимоги зобов`язати Державну службу у Київській області провести службові розслідування щодо державних службовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області в цілому, слід визначитись з колом відповідачів, вказати правильну назву відповідача та його реквізити, оскільки Державна служба у Київській області не визначена відповідачем і такий орган не обліковується у ЄДРПОУ.

Керуючись статтями 170, 248, 256 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі № 373/954/23 за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання недійсними постанов державних виконавців, зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що згідно з ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: В.В. ЛЕБІДЬ