Справа № 280/4093/24
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ЗАБЕЗПЕЧЕННІ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

08 травня 2024 рокуСправа № 280/4093/24 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

06.05.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач), у якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 28.04.2024 № 495 в частині притягнення позивача до дисциплінарної та матеріальної відповідальності, а саме пункти 5 та 6.

07.05.2024 до суду надійшла заява про забезпечення позову, у якій позивач просить суд забезпечити позов шляхом зупинення стягнення, яке здійснюється на підставі пункту 10 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.04.2024 № 495, до набрання законної сили судовим рішенням по справі.

За правилами частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

За приписами ч.2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За приписами частини 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина 2 статті 151 КАС України).

Слід зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивач посилається на те, що він наразі у складі військової частини НОМЕР_1 виконує бойові завдання з відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України, перебуваючи як військовослужбовець на повному державному забезпеченні. Зазначає, що грошове забезпечення військовослужбовця є єдиним джерелом існування для родини позивача, утримання з грошового забезпечення позивача значної суми до винесення рішення по справі може призвести до значного погіршення матеріального та психологічного стану родини позивача, яка потерпає від зміни звичного способу життя, пов`язаного із систематичним ризиком для нього. Зауважує, що оскаржуваний наказ в частині притягнення позивача до матеріальної відповідальності має ознаки очевидної протиправності, оскільки обгрунтуванням підстав притягнення позивача до матеріальної відповідальності є посилання на ст.77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, при чому, в оскаржуваному наказі не зазначено, яких саме. Зазначеною нормою визначені обов`язки заступника командира бригади з тилу, в той час, як позивач обіймає посаду начальника логістики - заступника командира військової частини і не є матеріально-відповідальною особою.

Водночас, слід зазначити, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного позивачем наказу може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності. Зокрема, саме під час судового розгляду суд може встановити коло посадових обов`язків позивача за займаною посадою, чи є позивач матеріально-відповідальною особою, а також чи відповідає оскаржуване рішення вимогам, визначеним ч.2 ст.2 КАС України.

Тобто, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності наказу, що оскаржується у даній справі. Крім того, встановлення ознак протиправності такого наказу, враховуючи предмет позову, є фактично вирішенням адміністративного спору до розгляду справи по суті, що суперечить основним засадам і принципам адміністративного судочинства.

Слід також зазначити, що інші обставини, якими обгрунтована заява, не підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, не доведено, що члени родини позивача перебувають на його утриманні, а також те, що з грошового забезпечення позивача наразі відбувається утримання певних сум на виконання оскаржуваного наказу.

Крім того, в заяві не наведено обґрунтування того, що невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Отже, перевіривши зазначені у заяві про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з`ясованим судом обставинам, можна дійти висновку про необґрунтованість поданої заяви та, як наслідок, про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст.150, 151, 154, 241, 243, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 08.05.2024.

Суддя М.О. Семененко