Справа № 420/28181/23
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2024-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/28181/23

Перша інстанція: суддя Хурса О. О.,

повний текст судового рішення

складено 09.02.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України (далі ФУГШ) та просив:

-визнати протиправною бездіяльність ФУГШ щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016 2019 роки;

-зобов`язати ФУГШ провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016 2019 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року у справі №420/27552/21 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 року у справі №420/27552/21;

-визнати протиправною бездіяльність ФУГШ щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні за 29 років;

-зобов`язати ФУГШ провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні за 29 років з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року у справі №420/27552/21 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 року у справі №420/27552/21;

-визнати протиправною бездіяльність ФУГШ щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2017 2019 роки;

-зобов`язати ФУГШ провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2017 2019 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року у справі №420/27552/21 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 року у справі №420/27552/21.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2024 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову в позові повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив військову службу в ВЧ НОМЕР_1 , яка в результаті зміни штату ввійшла до складу ВЧ НОМЕР_2 , та весь час був зарахований на грошове забезпечення до ФУГШ, що не заперечується сторонами.

Відповідно до наказу від 01.06.2019 року №123 позивача звільнено з військової служби та виплачено при звільненні:

- одноразову допомогу при звільненні за 29 календарних років виходячи з місячного грошового забезпечення;

- грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2017 рік - 17 дні, за 2018 рік - 45 діб, за 2019 рік - 45 діб.

Також, в період проходження військової служби позивачу виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2016 - 2019 роки в розмірі місячного грошового забезпечення.

Проте, при звільненні з військової служби позивачу не було виплачено індексацію грошового забезпечення.

У зв`язку з цим позивач 27 жовтня 2020 року звернувся з заявою до відповідача з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення.

У відповідь на заяву зазначено, що за період з 21.08.2016 року по 28.02.2018 року включно позивачу індексація грошового забезпечення не виплачувалась через відсутність фінансового ресурсу. Механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення немає.

Для вирішення спору позивач звернувся до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 року у справі №420/8696/21, яке постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року залишено без змін, зобов`язано ФУГШ нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 21.08.2016 року по 28.02.2018 року включно.

08.10.2021 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 року у справі №420/8696/21 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 21.08.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця січень 2016 року у сумі 3702,11 грн. із одночасним утримання військового збору 1,5%, що підтверджується повідомленням про надходження коштів (додаток №4 до позовної заяви).

Не погоджуючись із застосованим відповідачем базовим місяцем та як наслідок виплаченою сумою індексації грошового забезпечення позивач повторно звернувся до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року у справі №420/27552/21 зобов`язано ФУГШ нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 21.08.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення базового місяця - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись із рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року у справі №420/27552/21, позивачем було подано апеляційну скаргу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 року у справі №420/27552/21 додатково стягнуто з ФУГШ на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 01.06.2019 року включно у загальній сумі 53380,20 гривень, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078.

23.07.2023 року на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 року у справі №420/27552/21 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 01.06.2019 року включно у загальній сумі 53380,20 грн., відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078 із одночасним утримання військового збору 1,5%, що підтверджується банківською випискою (додаток №5 до позовної заяви).

29.09.2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року у справі №420/27552/21 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 21.08.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення базового місяця - січень 2008 року у загальній сумі 59288,91 грн. із одночасним утримання військового збору 1,5%, що підтверджується банківською випискою (додаток №6 до позовної заяви).

Після виплати індексації грошового забезпечення позивачу стало відомо, що відповідач:

- при обрахунку розміру грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 101 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі Закон №2011-XII) за 2016 - 2019 роки протиправно не враховував індексацію грошового забезпечення до складу грошового забезпечення з якого обраховано допомогу;

- при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за 25 років передбаченої частиною 2 статті 15 Закону №2011-XII протиправно не врахував індексацію грошового забезпечення до складу грошового забезпечення з якого обраховано допомогу;

- при обрахунку розміру грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2017 - 2019 роки протиправно не врахував індексацію грошового забезпечення до складу грошового забезпечення з якого обраховано допомогу.

Така протиправна бездіяльність відповідача призвела до того, що позивачу в неповному обсязі здійснено нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2016 - 2019 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за 29 років, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2017 - 2019 роки.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо неврахування індексації грошового забезпечення під час нарахування і виплати грошової допомоги для оздоровлення за 2016-2019 роки, ОГД при звільненні та грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2017-2019 роки, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що індексація грошового забезпечення входить до складу грошового забезпечення і має бути врахована під час обрахунку і виплати грошової допомоги для оздоровлення за 2016-2019 роки, ОГД при звільненні та грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2017-2019 роки.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначено Законом №2011-XII.

Частинами 1-4 статті 9 Закону №2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абзацом другим частини 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Частиною 1 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ визначено, що один раз в рік військовослужбовцям виплачується грошова допомога на оздоровлення обрахунок якої здійснюється виходячи з розміру місячного грошового забезпечення.

Частиною 2 статті 15 Закону №2011-XII визначено, що військовослужбовцям які звільняються зі служби виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Частиною 14 статті 15 Закону №2011-XII визначено, що військовослужбовцям які не використали щорічну або додаткову відпустку їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки обрахунок якої здійснюється виходячи з розміру місячного грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

З наведених правових норм вбачається, що обрахунок грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з місячного грошового забезпечення.

Частинами 3-4 статті 9 Закону №2011-ХІІ визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців підлягає індексації та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 р. №2017-ІІІ (далі - Закон №2017-ІІІ) визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина 2 статті 19 Закону № 2017-ІІІ).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 року №1282-ХІІ Про індексацію грошових доходів населення (далі Закон №1282-ХІІ).

Статтею 2 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб -роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється грошова допомога на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошова компенсація за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону №2017-Ш, Закону №1282-ХІІ, та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078 (далі - Порядок №1078).

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової компенсації за невикористані календарні дні основної відпустки.

Як вбачається з матеріалів справи, у даній справі спірним є питання правомірності дій відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошової допомоги для оздоровлення за 2016-2019 роки, ОГД при звільненні та грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2017-2019 роки без урахування індексації.

Відповідно до частини другої та частини третьої статті 9 Закону №2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункової величини не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Такий принциповий підхід застосовується незалежно від виду виплат.

Сторони не заперечують, що нарахування і виплата грошової допомоги для оздоровлення за 2016-2019 роки, ОГД при звільненні та грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2017-2019 роки, обчислено без урахування індексації грошового забезпечення.

Верховний суд у постанові від 09.11.2023 по справі № 140/6868/21 зробив висновок, що індексація є складовою заробітної плати (додатковою заробітною платою).

Таким чином, апеляційний суд вважає, що індексація грошового забезпечення входить до складу грошового забезпечення і має бути врахована під час обрахунку і виплати грошової допомоги для оздоровлення за 2016-2019 роки, ОГД при звільненні та грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2017-2019 роки.

Отже, суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність та помилково не враховано індексацію грошового забезпечення під час обрахунку і виплати грошової допомоги для оздоровлення за 2016-2019 роки, ОГД при звільненні та грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2017-2019 роки.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2024 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді А.В. Бойко О.А. Шевчук