Справа № 240/31206/23
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2024-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року м. Житомир

справа № 240/31206/23

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул.Лятошинського Бориса, 5, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в переході на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до стажу державної служби період роботи ОСОБА_1 на посаді інженера-землевпрорядника по Будичанській сільській раді Чуднівського районного відділу земельних ресурсів з 04.07.2001 по 01.11.2001, період роботи на посаді Будичанського сільського голови з 02.11.2001 по 05.07.2003, період роботи на посаді спеціаліста-землевпорядника Будичанської сільської ради з 01.06.2012 по 29.12.2014, період роботи на посаді спеціаліста-землевпорядника II категорії Будичанської сільської ради з 30.12.2014 по 11.02.2019, період роботи на посаді головного спеціаліста відділу земельних відносин та екології Чуднівської міської ради з 12.02.2019 по 04.01.2022, час військової служби у Збройних Силах з 02.11.1979 по 09.11.1981;

- зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення з одного виду пенсії на інший, з урахуванням правової оцінки, наведеної судом в рішенні.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 12.07.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про переведення його на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу». Однак відповідач відмовив у переведенні та перерахунку пенсії у зв"язку з тим, що відсутній стаж державної служби.

Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача, звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала про відкриття провадження була направлена позивачу та відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала отримана відповідачами.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі надіслав до суду відзив на позовну заяву (за вх.№86807/23), у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість.

В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що право на переведення на бажану пенсію позивач не має, оскільки періоди роботи з 04.07.2001 в органах місцевого самоврядування не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби.

Тому вказує, що відмова позивачу у задоволенні його заяви про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» є правомірною.

Згідно з ухвалою суду від 15.02.2024 залучено до участі у справі співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відзив на позовну заяву у строк, зазначений в ухвалі від 15.02.2024, до суду не надіслало.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

12 липня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській із заявою про перехід з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

З урахуванням принципу екстериторіальності, заяву позивача про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та 17 липня 2023 року прийнято рішення №38 про відмову у призначенні пенсії.

В зазначеному рішенні вказано, що час роботи в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» до липня 2001 року, тобто до дати набрання чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Вказано, що зараховано період роботи позивача з 10.02.1996 по 03.07.2001 до стажу державної служби, який дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України №3723, однак з 04.07.2001 посади органів місцевого самоврядування не відносяться до категорії посад державних службовців.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 46 Конституції України, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За змістом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Спірним питанням в межах розгляду даної справи, є наявності у позивача стажу роботи на державній службі та стажу, що може бути прирівняний до стажу державного службовця, необхідного для призначення пенсії державного службовця відповідно до положень ст. 37 Закон України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993.

Згідно із ст.1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 №2493-III (далі - Закон №2493-III) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Положення статей 2, 3 Закону №2493-III визначають, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до ч.7 ст.21 Закону №2493-III (в редакції станом на 01.05.2016) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Пенсійне забезпечення державних службовців станом до 01.05.2016 регулювалося Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII (далі - Закон №3723-ХІІ).

Водночас, з 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 за №889-VIII (далі - Закон №889-VІІІ), відповідно до статті 90 якого пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно із пунктом 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 11 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VІІІ Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Пункт 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VІІІ визначає, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Так, згідно з ч.1 ст.37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом 1 частини першої статті 28 Закону №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Таким чином, розділ XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачають, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 стажу державної служби не менше 20 років, така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.1994 №239 "Про віднесення посад працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєння їм рангів державних службовців" посади секретарів виконкомів селищних і сільських Рад народних депутатів було віднесено до шостої категорії посад державних службовців.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №229 від 25.03.2016, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII "Про державну службу".

Відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VІІІ стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Так, абзацом 13 пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі Порядок №283, втратив чинність 01.05.2016) передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема: на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Згідно з п.4 Порядку №283 обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Матеріали справи свідчать, що відмовляючи позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723, відповідачі вказали про не зарахування до стажу державної служби періоду роботи з 04.07.2001 до стажу державної служби, який дає право на призначення пенсії.

Водночас, судом встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці серії № НОМЕР_1 від 22.01.1982, ОСОБА_1 працював в період:

- з 10.02.1996 по 30.04.1996 на посаді землевпорядника Будичанської сільської ради;

- з 03.05.1996 по 01.11.2001 на посаді інженера-землевпрорядника по Будичанській сільській раді Чуднівського районного відділу земельних ресурсів;

- з 02.11.2001 по 05.07.2003 на посаді Будичанського сільського голови;

- з 01.06.2012 по 29.12.2014 працював на посаді спеціаліста-землевпорядника Будичанської сільської ради;

- з 30.12.2014 по 11.02.2019 працював на посаді спеціаліста-землевпорядника II категорії Будичанської сільської ради;

- з 12.02.2019 по 04.01.2022 працював на посаді головного спеціаліста відділу земельних відносин та екології Чуднівської міської ради.

З огляду на вказане посади, які обіймав позивач за час роботи в органах місцевого самоврядування, зокрема з 10.02.1996 по 04.01.2022 відносяться до посад, визначених ст.14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", що не є спірним у справі.

Водночас необхідно врахувати, що пунктом 4 частини 2 статті 46 Закону №889-VIII визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Таким чином, доводи відповідачів про те, що стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування з 2001 року, та станом на 01.05.2016 не може бути зарахований до стажу державної служби, який дає право на призначення пенсії за віком згідно із Законом України "Про державну службу", а лише до 04.07.2001 - є безпідставними.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що періоди роботи позивача на посадах в органах місцевого самоврядування, а саме з 04.07.2001 по 04.01.2022, включаються до стажу державної служби, що свідчить про те, що стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, дає право на призначення пенсії, відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" та з врахуванням пункту 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII.

Щодо позовної вимоги про зарахування позивачу до стажу державної служби періоду проходження строкової військової служби в рядах Радянської армії з 02.11.1979 по 09.11.1981, суд зазначає наступне.

Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 №2232-XII, відповідно до якої військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 3 Порядку № 283 передбачено, що час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях, включається до стажу державної служби.

Вказана правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, які викладені у постанові від 14.11.2018 у справі № 686/8090/17.

Відповідно до записів трудової книжки серії № НОМЕР_1 від 22.01.1982, ОСОБА_1 з 02.11.1979 по 09.11.1981 проходив службу в рядах Радянської армії (а.с.13).

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що період проходження позивачем строкової військової служби в рядах Радянської Армії з 02.11.1979 по 09.11.1981 підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом". Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Встановлені у справі обставини свідчать про те, що відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, діяло недобросовісно та необґрунтовано, не врахувало усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для призначення пенсії позивачу, і, як наслідок, допустило неналежний розгляд поданої ним заяви і документів та, відповідно, прийняло незаконне і необґрунтоване рішення.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачами неправомірно відмовлено позивачу у переведенні та перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», як наслідок, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №38 від 17.07.2023 про відмову позивачу у переведенні та перерахунку пенсії за віком відповідно ст.37 Закону України «Про державну службу», підлягає скасуванню.

З метою обрання належного способу захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов"язати саме Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, як територіальний орган Пенсійного фонду України на території якого зареєстроване місце проживання позивача, зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період проходження строкової військової служби з 02.11.1979 по 09.11.1981 та період роботи позивача на посадах в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 04.01.2022 та повторно розглянути питання щодо якого звернувся позивач (тобто повторно розглянути заяву позивача від 12.07.2023 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні (п. 10 ч. 2 ст.245, ч. 4 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України) та врахувати наявністі у позивача права на переведення та перерахунок пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», з дня звернення з відповідною заявою, а саме з 12 липня 2023 року.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи те що, відповідачами не надано суду доказів на підтвердження правомірності своєї відмови, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписівст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Ольжича, буд.7, м.Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н,10003, ) та Головнеого управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл.Соборна, 3, м.Слов"янськ, 84122, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №38 від 17.07.2023 про відмову ОСОБА_1 у переведенні та перерахунку пенсії за віком відповідно ст.37 Закону України «Про державну службу».

Зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період проходження строкової військової служби з 02.11.1979 по 09.11.1981 та період роботи ОСОБА_1 на посадах в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 04.01.2022 та повторно розглянути його заяву від 12.07.2023 про переведення та перерахунок пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», з урахуванням висновків суду у даній справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 536 (п"ятсот тридцять шість) грн 80 (вісімдесят) коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 536 (п"ятсот тридцять шість) грн 80 (вісімдесят) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 06 травня 2024 року.

Суддя А.В. Горовенко