Справа № 140/4629/24
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог

06 травня 2024 року ЛуцькСправа № 140/4629/24

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Андрусенко О. О., одержавши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить: 1) визнати бездіяльність відповідача протиправною, яка полягає у ненарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 08.07.2019 із застосуванням місяця підвищення доходу - березень 2018 року та із застосуванням щомісячної фіксованої індексації у розмірі 4 087,16 грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 107, з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078; 2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 08.07.2019 із застосуванням місяця для обчислення споживчих цін -березень 2018 року та із застосуванням щомісячної фіксованої індексації у розмірі 4 087,16 грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44, по день її фактичної виплати; 3) визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 380 010,40 грн.; 4) стягнути з відповідача середній заробіток у розмірі 380010,40 грн. за час затримки розрахунку при звільненні.

Позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 з 07.07.2016 по 08.07.2019. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 у справі № 140/6790/22 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 07.07.2016 по 28.02.2018 з урахуванням січня 2008 року, як базового місяця. На виконання вищевказаного рішення суду, 28.12.2022 відповідач виплатив грошові кошти у розмірі 66944,61 грн.

В подальшому, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 у справі №140/2194/23 стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 9859,96 грн. з утриманням із цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.08.2023 у справі №140/2194/23 апеляційну скаргу позивача задоволено частково, змінено рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 у справі №140/2194/23, а саме, в абзаці третьому резолютивної частині цього рішення суду замінено суму «9859,96 грн.» на «64444,16 грн.», у решті частині рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 в адміністративній справі №140/2194/23 залишено без змін.

Постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №140/2194/23 відповідачем виконана і вказані кошти в розмірі 64444,16 грн були позивачу перераховані.

Сторона позивача зазначає, що у квітні 2024 року стало відомо про те, що у постанові від 29.01.2024 у справі № 560/9586/22 Верховний Суд сформував позицію щодо застосування статті 117 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у редакції, викладеній згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (далі Закон №2352-ІХ), яка кардинально змінила підхід судової практики до питання стягнення середнього заробітку за спірний період, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Так, у тексті рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 у справі №140/2194/23 та у постанові суду апеляційної інстанції від 24.08.2023 у справі №140/2194/23 зазначено, що суд першої інстанції врахував внесені у статтю 117 КЗпП України зміни (в редакції Закону №2352-IX), згідно з якими, відповідач повинен виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців, тобто з 09.07.2019 (наступний день після звільнення з військової служби) по 08.01.2020 тривалістю 184 календарних днів.

Однак сторона позивача зазначає, що з урахуванням правової позиції, сформованої Верховним Судом у справі №560/9586/22, весь спірний у даному позові період з 09.07.2019 по 28.12.2022 умовно ділиться на два періоди: 1) період з 09.07.2019 по 18.07.2022 (1106 днів) до набрання чинності Законом №2352-ІХ, який регулюється редакцією статті 117 КЗпП України, до внесення у неї змін Законом №2352-ІХ; 2) період з 19.07.2022 до 28.12.2022 (163 днів) регулюється вже нині чинною редакцією статті 117 КЗпП України. Таким чином, належний позивачу середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні становить 444454,56 грн. (350,24 грн. х 1269 днів календарних днів), з них, відповідачем було вже сплачено 64444,16 грн., а до сплати лишилася сума 380 010,40 грн., яка і є предметом даного позову.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

У відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог необхідно відмовити, з огляду на таке.

Підстави відмови у відкритті провадження в адміністративній справі передбачені частиною першою статті 170 КАС України.

Так, пунктом 2 частини першої статті 170 КАС передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

З долучених до позовної заяви документів слідує, що позивач ОСОБА_1 у період з 07.07.2016 по 08.07.2019 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 у справі №140/6790/22 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07.07.2016 по 28.02.2018 (із встановленням січня 2008 року як базового місяця).

28.12.2022 на виконання вищевказаного рішення суду Військова частина НОМЕР_1 виплатила позивачу грошові кошти у розмірі 66944,61 грн., що підтверджено позовній заяві.

Згідно із даними комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що у лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок у розмірі 1341000,00 грн. з урахуванням істотності частки недоплаченої суми порівняно із середнім заробітком (справа №140/2194/23).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 у справі №140/2194/23 позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні; стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 9859,96 грн. з утриманням із цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.08.2023 у справі №140/2194/23 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 в адміністративній справі №140/2194/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення середнього грошового забезпечення за невчасний розрахунок при звільненні змінено, а саме, в абзаці третьому резолютивної частині цього рішення суду замінити суму «9859,96 грн. (дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять гривень дев`яносто шість копійок)» на «64444,16 грн. (шістдесят чотири тисячі чотириста сорок чотири гривні 16 копійок)». У решті частині рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 в адміністративній справі №140/2194/23 залишено без змін.

При цьому зі змісту судових рішень у справі №140/2194/23 вбачається, що предметом у справі №140/2194/23 було стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні саме за період з 09.07.2019 (наступний день після виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення) по 28.12.2022 (проведення розрахунку на виконання рішення суду від 29.11.2022 у справі №140/6790/22) у розмірі у розмірі 1341000,00 грн.

Зі змісту позовної заяви у справі №140/4629/24 слідує, що предметом спору у цій справі, що розглядається, є, зокрема, стягнення з Військової частини НОМЕР_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні також за період з 09.07.2019 по 28.12.2022, при цьому ОСОБА_1 заявляє до стягнення вже іншу суму 380010,40 грн.

Таким чином, на день звернення ОСОБА_1 до суду із даним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.07.2019 по 28.12.2022 було таке, що набрало законної сили, судове рішення у справі між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. При цьому в адміністративній справі №140/2194/23 судом надано оцінку спірним правовідносинам та прийнято рішення по суті спору, а заявлення позивачем до стягнення вже іншої суми не змінює та не встановлює нові підстави чи предмет спору.

Також необхідно зазначити, що наведені у позовній заяві у даній справі обставини (формування Верховним Судом правової позиції) не є підставою для виникнення будь-яких нових спірних правовідносин між сторонами, а у разі незгоди з судовим рішенням у справі №140/2194/23 позивач не позбавлений можливості в установленому законом порядку оскаржити таке судове рішення.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у даній справі в частині позовних вимог про визнання бездіяльності протиправною, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 380010,40 грн. та стягнення середнього заробітку у розмірі 380010,40 грн. за час затримки розрахунку при звільненні на підставі пункту 2 частини першої статті 170 КАС України.

Керуючись пунктом 2 частини першої статті 170, статтею 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в частині позовних вимог про визнання бездіяльності протиправною, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 380010,40 грн. та стягнення середнього заробітку у розмірі 380010,40 грн. за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О. О. Андрусенко