Справа № 523/747/24
Суддя: Середа І. В.
Дата ухвалення: 2024-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/747/24
Провадження №2-а/523/20/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови, закриття провадження у справі,

УСТАНОВИВ:

12 січня 2024 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 8500 грн та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обгрунтування вимог позивач вказав на те, що він є власником вантажного транспортного засобу трьохвісного вантажного сідлового тягача марки MAN TGX 26.440, державний номер НОМЕР_1 та трьохвісного напівпричіпу контейнеровозу марки FRUEHAUF державний номер НОМЕР_2 , що складає загальний шестивісний склад (сцепку) із двох ТЗ. Перевезення вантажів здійснюється нероздільно тягачем та причіпом (напівпричіпом).

Відповідачем 25 грудня 2023 року складено постанову в якій зазначено результати вагового контролю (зважування) в автоматичному режимі 21 грудня 2023 року транспортного засобу трьохвісного вантажного сідлового тягача марки MAN TGX 26.440, державний номер НОМЕР_1 зважувальним устаткуванням - заводський уніфікований №WIM 7S,Q-Free HI-TRAC TMU4WIM.076 002 на пункті габаритно-вагового контролю за адресою:М-30, км88+024 Тернопільська область .

В постанові не відображено (приховано) наявність при зважуванні в складі з тягачем ТЗ трьохвісного напівпричепу-контейнеровозу марки FRUEHAUF державний номер НОМЕР_2 , яким безпосередньо перевозився вантаж, адже , саме цьому транспортному засобу в сукупності з транспортним засобом тягачем , відповідач провів вагове вимірювання. У порушення вимог підпункту «б» пункту 22.5 ПДР, розрахунок відсотку перевищення ваги проводився відповідачем виходячи із нормативно допустимих для перевезення 40 тон, тоді як з урахуванням того, що транспортний засіб позивача складається з трьохвісного тягача та трьохвісного напівпричіпу контейнеровозу необхідно розраховувати з урахуванням допустимих 44 тон, а не 40 тон, як здійснено відповідачем. З урахуванням вказаного відсоток перевищення відсутній, при допустимій для перевезення масі 44 тони перевозилося 42,3 тони. Також позивачем висловлено сумнів в правильності замірів та відповідності вимірювального пристрою технічним вимогам.

Крім того, позивач заперечував проти його притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки на час перевірки та виявлення порушення відповідачем (30.11.23), транспортний засіб сідловий тягач марки MAN TGX 26.440, державний номер НОМЕР_1 , був зареєстрований на іншу особу (з 04.11.23 до 04.11.26 р) , а саме на ОСОБА_2

17 січня 2024 року позов залишено без руху через несплату судового збору та надано час для усунення недоліків.

02 лютого 2024 року у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд в порядку визначеному вимогами ст.268,286 КАС України.

27 лютого 2024 року представником відповідача подано відзив на позов, за змістом якого відповідач заперечує проти задоволення вимоги вказуючи на те, що належним чином в автоматичному режимі було зафіксовано вагові габарити транспортного засобу , винесено постанову відповідно до вимог нормативних та законодавчих актів. До конструкції контейнера внесено зміни, а також вбачається відсутність маркування та пломбування. Матеріали справи не містять відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів про іншого належного , окрім позивача, користувача належних останньому транспортних засобів. На підставі вказаного представник зазначила, що дії посадової особи та постанова є законними.

11 березня 2024 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив за змістом якої вказав, що твердження відповідача про віднесення транспортного засобу позивача до категорії, де допустима вага є 40 тон, а не 44 тони , без проведення відповідного фахового дослідження/експертизи є повністю недоречним та безпідставним, оскільки не підтверджені об`єктивними доказами. При цьому, також позивач звертав увагу на те, що його не було притягнуто до відповідальності за несанкційне переобладнання та за порушення процедури передачі транспортного засобу іншій особі.

14 березня 2024 року судом надано час для оплати позивачем судового збору, оскільки раніше подана квитанція стосувалася платника ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 ..

Сторони в засідання не прибули, повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомляли. В силу вимог ст.268 КАС України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 25 грудня 2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В. було винесено постанову серії АА №00016353 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 8500 грн. за вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови, 21 грудня 2023 о 19 год 09 хв., за адресою М-30, км 81+024, Тернопільська область, Топал Іван допустив рух транспортного засобу MAN TGX 26.440, державний номер НОМЕР_1 із перевищенням параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 5.75% (2.3 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2590 мм, 2-3: 1350 мм, 3-4: 5600 мм, 4-5: 1320 мм; 5-6: 1310 мм; навантаження на вісь 1 - 5800 кг, 2 - 6150 кг, 3 - 10350 кг, 4 - 8150 кг, 5 - 8250 кг; 6 - 8150 кг; загальна маса - 47000 кг.

Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса - 42300 кг.

Формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами: *% перевищення = ((Xфакт ? Xнорм ? похибка пристрою)/Xнорм)*100% Xфакт фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Xнорм нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху. Похибка пристрою регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Xфакт при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр), та становить: для параметру довжини ТЗ - 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі. Так, розрахунок перевищення за постановою АА № 00016353 виглядає наступним чином: 21 *% перевищення = ((47000кг 40000кг 10%*47000кг)/40000кг)*100%= =((7000кг-4700 кг)/40000 кг)*100%= (2300 кг/40000кг)*100% =5,75 %.

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 його видано 04 листопада 2023 року строком до 04 листопада 2026 року про реєстрацією транспортного засобу тягача MAN TGX 26.440, державний номер НОМЕР_1 , на ОСОБА_2 , з приміткою, що він не є власником.

За відомостями реєстраційної картки ТЗ 04 листопада 2023 року зареєстровано право користування ТЗ за ОСОБА_2 ..

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу FRUEHAUF державний номер НОМЕР_2 , спеціалізованого напівпричіпу н/пр-контейнеровоз переобладнаний для перевезення контейнера типу 1А, або доопр.(обріз. до н НОМЕР_5 , з/без тент)конт.тип 1А, як кузова власн.вигот.для переве.насипн.вант.(у т.ч.зерн культур) висн№592956.

Згідно листом Головного сервісного центру МВС від 15.02.2024 № 31/4486-4480-2024 на звернення відповідача зазначено, що станом на 15.02.2024 в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів (далі - ЄДРТЗ): - транспортний засіб MAN TGX 26.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , сідловий тягач - спеціалізований, 2012 р.в., ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_6 з 16.07.2019 по теперішній час зареєстрований на праві власності на ім`я фізичної особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації місця проживання (на дату реєстрації транспортного засобу): АДРЕСА_1 (копії реєстраційних карток додаються);

- до ЄДРТЗ не вносилася інформація про належного користувача вказаного у запиті автомобіля в Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1145;

- 04.11.2023 на зазначений автомобіль фізичній особі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса АДРЕСА_1 , за заявою власника було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу для поїздки за кордон СТО НОМЕР_9 на строк до 04.11.2026 .

Як вбачається з реєстраційних карток по транспортному засобу MAN TGX 26.440, тип кузова сідловий тягач спеціалізований , державний номерний знак НОМЕР_1 , 16.07.2019 власнику ОСОБА_1 видано свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_10 первинна реєстрація, 02.11.2023 власнику ОСОБА_1 видано свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_11 - перереєстрація при заміні свідоцтва про реєстрацію, 04.11.2023 на імя ОСОБА_2 видано свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , для поїздки за кордон, з правом користування до 04.11.2026.

Відповідно до фото фіксації транспортного засобу вбачається, що напівпричіп має тентований верх, тобто до конструкції контейнера внесено зміни. Також, з фотофіксації вбачається відсутність будь-якого маркування та пломбування. Крім того, відсутні кутові фітинги.

Згідно ч2 ст.77 КАС України в адміністративнихсправах пропротиправність рішень,дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свої рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 254 КУпАП визначено,що про вчинення адміністративного правопорушення,складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справ вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігай: правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачаєтьсяіз ст.280 КУпАП орган (посадоваособа)при розглядісправи проадміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати:чи буловчинено адміністративнеправопорушення,чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до підпункту «б» п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 ( в редакції на час фіксації події) рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси для:

Вантажні автомобілі: двовісний автомобіль 18 (для автомобільних доріг державного значення)14 трьохвісний автомобіль 25 (26)* (для автомобільних доріг державного значення) 21 чотирьохвісний автомобіль 32(для автомобільних доріг державного значення) 24 чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38(для автомобільних доріг державного значення) 24

Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36(для автомобільних доріг державного значення) 24 (для автомобільних доріг місцевого значення);двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40(для автомобільних доріг державного значення) 24 (для автомобільних доріг місцевого значення);трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40(для автомобільних доріг державного значення) 24(для автомобільних доріг місцевого значення); двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42(для автомобільних доріг державного значення) 24(для автомобільних доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 (для автомобільних доріг державного значення)24 (для автомобільних доріг місцевого значення);

Автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40(для автомобільних доріг державного значення) 24(для автомобільних доріг місцевого значення);

Для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни;

Згідно ч.2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Відповідно до положень ч.1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Крім того, частина перша статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» установлює, що транспортний засіб спеціалізованого призначення - це транспортний засіб, який призначений для перевезення певних категорій пасажирів чи вантажів (автобус для перевезення дітей, осіб з інвалідністю, пасажирів певних професій, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, ритуальний автомобіль тощо) та має спеціальне обладнання (таксі, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо).

Напівпричіпом визнається причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра маси транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача.

Відповідно до ст. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженихнаказом Міністерства транспорту України 14 жовтня 1997 року № 363 визначено, що сідельний тягач - це автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Відповідно допункту 1.10 Правил дорожнього руху, причіп - це транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортного засобу належать напівпричепи і причепи-розпуски.

Транспортним засобом визнається пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Вантажним автомобілем є автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.

Автопоїзд (транспортний состав) - це механічний транспортний засіб, що з`єднаний з одним або кількома причепами за допомогою зчіпного пристрою, а експлуатацією транспортного состава є транспортування тягачем причепа згідно із інструкцією щодо його використання (відповідність причепа тягачу, наявність страхового з`єднання, єдиної системи сигналізації, освітлення тощо).

При цьому, сідельний тягач в поєднанні з напівпричепом складають автомобільний поїзд та являються транспортним засобом, єдиним призначенням якого є перевезення вантажів, відтак, відносяться до категорії вантажних автомобілів.

Наведене кореспондується із пунктом 2.13 Правил дорожнього руху, відповідно до якого транспортний засіб для перевезення вантажів складається з тягача відповідної категорії та причепу.

У Правилах перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року за № 363 (надалі Наказ № 363), наведено визначення: вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше. Відповідно до п. п. 17.2 - 17.5 Наказу № 363 забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажнорозвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: - розпізнавальний знак; - номер контейнера; - найменування власника контейнера; - вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому, обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м). Крім цього, відповідно до вимог п. 17.15 Наказу № 363 після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил навісити бірку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача. Також, відповідно до пункту 9.7 Наказу № 363 пломбування вантажу, вкритого брезентом, можна виконувати тільки у випадках, коли з`єднання його з кузовом забезпечує неможливість доступу до вантажів без пошкодження брезенту. Пломби навішуються на кінцях з`єднувального матеріалу в місцях стикування останнього з кузовом рухомого складу. Відповідно до вимог законодавства забороняється перевезення вантажів у контейнерах, які завантажені з порушенням Міжнародної конвенції щодо безпечних контейнерів. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2022 у справі № 547/1025/21. Таким чином, максимально допустиме навантаження для вказаного транспортного засобу відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху є 40 т. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у Постанові від 29.01.2020 у справі № 814/1460/16.

Наказом №363 наведено визначення: вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше). Розрізняють контейнери універсальні, спеціалізовані і контейнери-платформи. Відповідно до п. п. 17.1 - 17.5 Наказу №363 універсальні автомобільні контейнери призначені для перевезення дрібних партій вантажів без тари, у первинній або у полегшеній тарі. В цих контейнерах перевозяться продовольчі і промислові товари широкого споживання, продукція виробничо-технічного призначення, сільськогосподарські продукти і домашні речі громадян. Забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Окремі вантажні місця, які подаються для перевезення в контейнері, мають бути масою не більше 80 кг. Спеціальні контейнери належать вантажовідправникам і вантажоодержувачам та призначаються для перевезення автомобільним транспортом певних видів вантажів, які потребують додержання особливих умов під час транспортування. Універсальні автомобільні контейнери, що належать Перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м; місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м). Крім цього, відповідно до вимог п. 17.15 Наказу № 363 після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил навісити бірку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача. Відповідно до вимог законодавства забороняється перевезення вантажів у контейнерах, які завантажені з порушенням Міжнародної конвенції щодо безпечних контейнерів.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (далі Порядок фіксації адміністративних правопорушень). Так, згідно пункту 2 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі система) взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи. Відповідно до пункту 7 Порядку фіксації адміністративних правопорушень фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку. Положеннями пункту 12 Порядку фіксації адміністративних правопорушень врегульовано, що автоматичний пункт може забезпечувати: - вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; - вимірювання загальної маси транспортного засобу; - визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; - вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; - визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; - вимірювання габаритів транспортного засобу; - фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу); - фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; - фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); - первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційнотелекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; - автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (пункт 14 Порядку фіксації адміністративних правопорушень). Згідно пункту 15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, метадані повинні містити дані про: - засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); - місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); - найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; - дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу 4 транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі); - фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, фотографія державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знаку; - відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності). Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних (пункт 10 Порядку фіксації адміністративних правопорушень). Відтак, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті здійснюється, за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

Фіксація правопорушення в автоматичному режимі на автомобільній дорозі М-30, км 88+024, Тернопільська обл., здійснювалася приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 76, Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, 076*002, є справним та придатним до експлуатації, що підтверджується свідоцтвами про повірку № 2456 від 21.08.2023; № 1677 від 22.11.2023; 22-01/27312, 27313 від 30.08.2023 сертифікатом перевірки 19 типу UA.TR.001 62-21 Rev.0 від 17.06.2020, UA.TR.001 100-21 Rev.0 від 27.09.2021, UA.TR.001 90-21 Rev.0 від 02.09.2021 щодо технічного засобу: «Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі».

Суд не приймає до уваги твердження позивача, оскільки відповідачем здійснено висновки по метаданим зафіксованим в автоматичному режимі, дані вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу в даному випадку є визначальними для висновку про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення.

Зазначене узгоджуються з висновками П`ятого апеляційного адміністративного суду зазначеною в постановах від 11.07.2023 року у справі № 513/1104/22; від 18.04.2023 року у справі №513/1085/22.

Щодо суб`єкта правопорушення необхідно зазначити наступне.

За ч.1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, несе відповідальна особа (особа за якою зареєстровано транспортний засіб) або належний користувач транспортного засобу, який внесений до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Відповідно до статті 279-5 КУпАП, у разі якщо адміністративні правопорушення, у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів здійснюються уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС.

Зокрема, згідно пункту 3 Розділу II Порядку ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2020 № 779 (надалі - Порядок 779), до ЄДРТЗ вноситься інформація про транспортні засоби, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, відомості про їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реестраційні документи на такі транспортні засоби (далі - об`єкти обліку).

У відповідності до пункту 4 Розділу II Порядку 779, внесення до ЄДРТЗ інформації про об`єкти обліку здійснюється в разі, зокрема, державної реєстрації транспортного засобу; перереєстрації транспортного засобу; зняття з обліку транспортного засобу; внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу; передачі права користування та/або розпорядження транспортним засобом іншій особі з видачою тимчасового реєстраційного талона.

Процедура внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу регулюється Порядком внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018р №1197.

Так, згідно пунктів 3, 24 вказаного Порядку, підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є: визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування; визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем; оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом; користування фізичною особою транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички); користування фізичною або юридичною особою транспортним засобом на підставі договору фінансового або оперативного лізингу; оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона. Внесення до Реєстру відомостей про належного користувача - працівника, визначеного керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, здійснюється у сервісному центрі МВС за заявою уповноваженого в установленому законодавством порядку представника юридичної особи або належного користувача.

Оскільки до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не вносились відомості про зміну користувача автомобіля, суд дійшов висновку, що у такому випадку адміністративну відповідальність повинна нести фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Стаття 14-3 КУпАП містить два взаємовиключні суб`єкти відповідальності. Сам по собі факт передачі транспортного засобу іншій особі в користування, без внесення відомостей про це до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, не звільняє власника від відповідальності незалежно від того, з чиєї вини невнесення відповідних відомостей до Реєстру мало місце.

При цьому позивач не позбавлений права звернення до суду для стягнення понесених невиправданих витрат та/або з вимогою щодо зобов`язання внести відомості про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Також суд звертає увагу на те, що право користування оформлялося на користувача ОСОБА_2 з метою поїздки за кордон.

Одночасно, не підтверджується дотримання умов звільнення позивача від адміністративної відповідальності, як власника вказаних транспортних засобів, які прямо передбачені вищенаведеними положеннями ст. 279-7 КУпАП, а саме, позивач в установлений строк з дня вручення йому постанов про накладення штрафу не повідомляв про відповідні обставини орган, що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, у тому числі користувачем транспортного засобу не було дотримано умов, які звільняють власника транспортних засобів від відповідальності.

Такі ж висновки були вказані П`ятим апеляційним адміністративним судом у справах № 516/386/23, 521/13510/22, 484/3584/22.

Отже, доводи позивача, що він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, є безпідставними.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, є доведеним, а рішення суб`єкта владних повноважень є правомірним та відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 2,5,9,77,90,255,268,286 КАС України,

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови, закриття провадження у справі .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення рішення.

Рішення складено 03.05.2024 р.

Суддя