Справа № 160/20044/22
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2024-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 травня 2024 року Справа №160/20044/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

03.03.2023 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.06.2023 року, позов по даній справі задоволено частково та зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області вжити заходів до виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2020 року по справі №160/7407/19 про стягнення з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) на користь ОСОБА_1 1977,40 грн. (одну тисячу дев`ятсот сімдесят сім гривень сорок копійок) судового збору.

12.07.2023 року ухвалою Верховного Суду відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12.06.2023 року у справі № 160/20044/22.

29.07.2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано 2 виконавчих листа.

23.08.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду виправлено описки у четвертому абзаці резолютивної частини рішення суду по даній справі, та у відповідних графах виконавчого листа, виданого на його виконання про зобов`язання вчинити певні дії, вказавши вірну назву відповідача (боржника) - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.

19.10.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду виправлено помилки у резолютивній частині рішення суду по даній справі та по всьому тексту виконавчих листів, виданих на його виконання, вказавши вірний РНОКПП ОСОБА_1 - .

24.04.2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій заявник просить: «зобов`язати керівництво Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області у 10-денний строк надати звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2023р. по адміністративній справі No160/20044/22 (залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.06.2023р.), а у разі ненадання такого звіту застосувати до керівництва ГУ ДКС України у Дніпропетровській області санкції, передбачені статтею 382 КАС України».

В обгрунтування заяви зазначено, що на початку листопада 2023 року відповідачу для виконання було направлено відповідний виконавчий лист з належними додатками, проте, станом на 05.04.2024 року вказаний виконавчий лист не виконано, про причини невиконання, заявника не повідомлено. Таким чином, маючи достатньо часу для виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 року по справі №160/20044/22 про зобов`язання ГУ ДКС України у Дніпропетровській області вжити заходів до виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2020р. по справі №160/7407/19 про стягнення з ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) на користь ОСОБА_1 1977,40 грн. судового збору), не вчинило належних дій для його виконання.

25.04.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду призначено заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю до розгляду в порядку письмового провадження з 01.05.2024 року.

26.04.2024 року від Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області надійшли заперечення на заяву про встановлення судового контролю, в яких просить відмовити у її задоволенні обґрунтовуючи наступним.

Після отримання відповідного виконавчого листа, з огляду на положення пп. 3 п. 8 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок), з огляду на те, що у заяві від 09.11.2023 ОСОБА_1 не зазначено про необхідність повідомлення про результати розгляду заяви, та за відсутності потреби у отриманні від стягувача додаткових відомостей, Головне управління не надсилало стягувачу відповідного листа про прийняття виконавчих документів по справах №160/20044/22, №160/7407/19 до виконання.

На виконання вимог п.28 Порядку, листом від 20.11.2023 №07-32-06/16038, Головне управління повідомило Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про надходження виконавчого документу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2020 по справі №160/7407/19 щодо безспірного списання коштів у розмір 1 977,40 грн.

Листом від 24.11.2023 №12.1-64/0345 Боржник повідомив про відсутність кошторисних призначень та відкритих асигнувань для виконання виконавчого документу за визначеними Боржником рахунками та кодами програмної і економічної класифікації видатків на користь стягувача.

Станом на 16.02.2024 на опрацюванні в Головному управлінні знаходиться виконавчий лист Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2020 по справі №160/7407/19 про стягнення судового збору у розмірі 1 977,40 грн. на користь ОСОБА_1 , який знаходиться в черзі за №10.

Станом на дату подачі заперечень, у Боржника недостатньо коштів, необхідних для безспірного списання.

На виконання пунктів 33, 47, 48 Порядку та Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» у Державній казначейській службі України відкрито рахунок для погашення заборгованості за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою».

З урахуванням того, що заборгованість за виконавчим листом Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2020 по справі №160/7407/19 не виплачена протягом двох місяців з дня надходження документів, відповідно до п. 33 Порядку, Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконавчий документ взятий на облік та поставлений у чергу за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою», про стягувача повідомлено листом від 25.01.2024 №04-10-10/1356.

Розглянувши заяву про встановлення судового контролю, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Крім того, за частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до приписів статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання.

У Рішенні від 30.06.2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Приписи статті 382 КАС України не передбачають умови, при настанні яких має бути застосована вказана процесуальна форма судового контролю. А отже, суд має оцінювати та враховувати обставин у кожній конкретній справі окремо.

Судом враховано, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року (справа №806/2143/15, адміністративне провадження №К/9901/5159/18) звертав увагу на те, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Постановою Верховного Суду від 30 квітня 2020 року (справа №804/2076/17) встановлена наступна позиція: "Сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність чи протиправні дії. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи".

Судом встановлено, що після отримання відповідного виконавчого листа, відповідачем були вчинені належні дії для його виконання, проте, з огляду на відсутність у боржника відповідних бюджетних асигнувань його не було виконано на протязі 2 місяців.

При цьому, згідно п. 33 Порядку у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника. У разі встановлення боржнику відповідних бюджетних асигнувань після передачі до Казначейства документів та відомостей орган Казначейства здійснює заходи, спрямовані на безспірне списання коштів з рахунків боржника, визначені цим Порядком.

З огляду на зазначене, у Державній казначейській службі України відкрито рахунок для погашення заборгованості за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою», а відповідний виконавчий документ взято на облік та поставлений у чергу за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою».

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що відповідач здійснив всі можливі заходи, спрямовані на виконання рішення суду, проте, воно залишається невиконаним з незалежних від нього підстав, з огляду на що у суду відсутні підстави для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 382 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 КАС України.

Суддя М.В. Дєєв