Справа № 240/33727/23
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2024-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 року м. Житомир справа № 240/33727/23

категорія 111060000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу № Ф-2545-51У від 23.02.2021 року про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 37 788,74 грн.

Позивач зазначає, що в листопаді 2023 року в ході ознайомлення в органі державної виконавчої служби із матеріалами виконавчого провадження дізнався про наявність оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 37788,74 грн. Підтверджує, що Позивач з 25.07.2001 року був зареєстрований фізичною особою-підприємцем, а 08.11.2023 року ініціював процедуру ліквідації такої підприємницької діяльності.

На думку Позивача, оскаржувана вимога є протиправною, так як в порушення вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування прийнята без проведення перевірки та без вручення її платнику.

Ухвалою суду від 26.12.2023 року позовну заяву після усунення її недоліків прийнято до розгляду, відкрито провадження і справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача, Головного управління ДПС у Житомирській області Державної податкової служби України, подав до суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечується і зазначається, що Позивач з 25.07.2001 року був зареєстрований фізичною особою-підприємцем та перебував на спрощеній системі оподаткування, але з 2017 року єдиний соціальний внесок не сплачував. За спірний період Позивач до податкового органу форму 8-ОПП або письмове повідомлення про відсутність підприємницької діяльності у спірний період 2017-2020 роки не подавав. Підприємницька діяльність Позивача була припинена лише в листопаді 2023 року. Відповідно до інтегрованої картки платника, який обрав спрощену систему оподаткування та осіб, за Позивачем за спірний період обліковується недоїмка з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 37 788,74 грн.

Представник Відповідача вважає, що оскаржувана вимога Позивачу вручена ще 02.10.2021 року, а тому Позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умов та порядку його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, регулюються правовими нормами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010року N 2464-VI (надалі - Закон N 2464-VI), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Судом встановлено та визнається сторонами, що ОСОБА_1 , Позивач у справі, з 25.07.2001 року по 02.11.2023 року був зареєстрований фізичною особою-підприємцем та до 30.09.2019року перебував на спрощеній системі оподаткування, а з 01.10.2019року - на загальній системі оподаткування. Вказані обставини визнаються Позивачем та підтверджуються дослідженими судом обліковими даними з інформаційної системи "Податковий блок" (інтегрованої картки платника) та відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивач відповідно до положень пункту 4 частини першої статті 4 Закону N 2464-VI протягом вказаного періоду був платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Сторонами визнається право Відповідача на здійснення контролю за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного внеску, та право Відповідача на винесення податкової вимоги про сплату боргу з єдиного внеску.

Судом встановлено, що Відповідачем Позивачу була винесена оскаржувана податкова вимога № Ф-2545-51У від 23.02.2021 року про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 37788,74 грн., в тому числі:

- за весь 2017рік в сумі 8448,00грн. (термін сплати 09.02.2018 року);

- за січень-березень 2018 року в сумі 2 457,18 грн. (термін сплати 19.04.2018 року);

- за квітень-червень 2018 року в сумі 2 457,18 грн. (термін сплати 19.07.2018 року);

- за липень-вересень 2018 року в сумі 2 457,18 грн. (термін сплати 19.10.2018 року);

- за жовтень-грудень 2018 року в сумі 2 457,18 грн. (термін сплати 21.01.2019 року);

- за січень-березень 2019 року в сумі 2 754,18 грн. (термін сплати 19.04.2019 року);

- за квітень-червень 2019 року в сумі 2 754,18 грн. (термін сплати 19.07.2019 року);

- за липень-вересень 2019 року в сумі 2 754,18 грн. (термін сплати 21.10.2019 року);

- за жовтень-грудень 2019 року в сумі 2 754,18 грн. (термін сплати 20.01.2020 року);

- за січень-лютий 2020 року в сумі 2 078,12 грн. (термін сплати 21.04.2020 року);

- за червень 2020 року в сумі 1 039,06 грн. (термін сплати 20.07.2020 року);

- за липень-вересень 2020 року в сумі 3 178,12 грн. (термін сплати 19.10.2020 року);

- за жовтень-листопад 2020 року в сумі 2 200,00 грн. (термін сплати 19.01.2021 року).

Суть спору між сторонами зведена виключно до наявності чи відсутності у Позивача недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску за спірний період.

Відповідно до досліджених судом облікових даних з інформаційної системи "Податковий блок" (інтегрованої картки платника) та доводів Відповідача, наведених у відзиві, спірна недоїмка зумовлена несплатою Позивачем єдиного соціального внеску за період з лютого 2018 року по листопад 2020 року на загальну суму 37 788,74 грн.

Згідно доводів Відповідача, наведених у відзиві, така заборгованість виникла в результаті того, що Позивач кошти на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за спірний період взагалі не сплачував хоча був зобов`язаний щоквартально сплачувати такий внесок в сумі не менше за розмір мінімального страхового внеску, а тому такі нарахування Позивачу проводилися автоматично.

Такі доводи податкового органу відповідають обставинам справи, та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, з огляду на наступне.

Безспірно, за приписами ч.2 ст.6 Закону N 2464-VI Позивач як платник єдиного внеску зобов`язаний, окрім іншого, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, та подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Відповідно до абзацу третього пункту 2 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року N 435 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15 травня 2018 року N 511), Позивач формує та подає до органів доходів і зборів Звіт сам за себе один раз на рік до 10 лютого року, що настає за звітним періодом. Звітним періодом є календарний рік. Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску подається за формою N Д5 згідно з додатком 5 до цього Порядку. Фізичні особи - підприємці, які обрали загальну систему оподаткування до вказаного звіту долучають таблицю "2.Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами - підприємцями, які обрали загальну систему оподаткування".

Відповідно до вимог частини першої статті 7 Закону N 2464-VI для платників, зазначених в частині першій статті 4 цього Закону, які обрали загальну систему оподаткування, нарахування єдиного внеску здійснюється на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

В розумінні вимог ч.8 ст.9 Закону N 2464-VI Позивач з 01.01.2016 року був зобов`язаний сплачувати такий нарахований єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Невиконання Позивачем вказаних вимог призводило до автоматичного щоквартального донарахування єдиного внеску в розмірі мінімального страхового внеску.

Як зазначено в дослідженій судом інтегрованій картці Позивача як платника єдиного внеску, та у відзиві Відповідача на позов, така заборгованість Позивача з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 2017 року по листопад 2020 року становила в загальному розмірі 37 788,74 грн., виходячи із мінімального розміру такого внеску на спірні періоди.

За приписами ч.4 ст.25 Закону N 2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску вимогу лише на суму недоїмки.

Порядок стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 N 449 (далі - Інструкція N 449).

Суд вважає безпідставними доводи, наведені в позові, щодо порушення податковим органом вимог пункту 10 розділу IV." Нарахування, обчислення і сплата єдиного внеску" цієї Інструкції N 449 щодо нарахування єдиного внеску без проведення відповідної перевірки, з огляду на таке.

По-перше розділ IV." Нарахування, обчислення і сплата єдиного внеску" Інструкції N 449 не містить пункту 10, так як складається всього із семи пунктів.

По-друге, Позивач не врахував, що за приписами абзацу другого пункту 2 розділу VI. "Порядок стягнення заборгованості з платників" Інструкції N 449 у разі виявлення податковим органом своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий податковий орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена податковими органами у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою

Одночасно суд враховує, що відповідно до пункту 3 розділу VI Інструкції N 449 фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), окрім іншого, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Більш того, за змістом пункту 4 розділу VI Інструкції N 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу.

Тобто, аналіз змісту вищенаведених норм свідчить про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом.

Вказані правові норми не передбачають в такому випадку обчислення суми єдиного внеску виключно шляхом проведення перевірок.

Одночасно суд враховує, що відповідно до вимог ч.16 ст.25 Закону N 2464-VI строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не застосовується.

Таким чином, оскаржувана вимога Головного управління ДПС у Житомирській області Державної податкової служби України № Ф-2545-51У від 23.02.2021 року про сплату Позивачем боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 37 788,74 грн. винесена із врахування всіх обставин у справі, на підставі вимог чинного законодавства, а тому підстави для її скасування та задоволення позову відсутні.

Суд погоджується з доводами Позивача, що про оскаржувану вимогу № Ф-2545-51У від 23.02.2021 йому стало відомо лише в листопаді 2023 року.

Належних доказів, що згідно поштового повідомлення від 02.10.2021 року Позивачу була вручена оскаржувана вимога № Ф-2545-51У від 23.02.2021 Відповідачем до суду не надано. По цій причині суд робить висновок, що Позивачем не порушено строків звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправною та скасування вимоги № Ф-2545-51У від 23.02.2021 року про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 37 788,74 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк