Справа № 460/3825/24
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 травня 2024 року м. Рівне №460/3825/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька за участю секретаря судового засідання Т.Р. Саванчук та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1 ,

відповідача: представник ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Військової частини НОМЕР_1
доВідділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить:

визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_3 про стягнення виконавчого збору у розмірі 26800 грн. від 22.12.2023, винесену в межах виконавчого провадження № 73638114.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що у зв`язку із набранням законної сили рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 по справі №460/2768/21 (яке набрало законної сили 20.07.2023), командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ №174 від 02.08.2023 про виконання рішення суду.

Військова частина НОМЕР_1 є розпорядником коштів третього рівня, тому на замовлення та одержання коштів для виконання рішення суду потрібен певний час.

В період з серпня по грудень 2023 військовою частиною НОМЕР_1 щомісячно подавалися до розпорядників коштів вищого рівня основні та додаткові заявки-розрахунки потреби в коштах для виконання рішень судів в добровільному порядку. В грудні 2023 року розпорядником коштів другого рівня було виділено кошти, які надійшли на рахунок військової частини НОМЕР_1 для виконання рішення суду за позовом ОСОБА_4 . Згідно з витягом з розрахунково-платіжної відомості № 320 від 19.12.2023 військовою частиною НОМЕР_1 нараховано на користь ОСОБА_4 на виконання судового рішення 30467,70 грн., з яких утримано податок з доходів фізичних осіб та військовий збір на загальну суму 5941,21 грн. та обчислено до виплати 24526,49 грн. Відповідно до платіжної інструкції від 22.12.2023 № 1481, військова частина НОМЕР_1 перерахувала на рахунок ОСОБА_4 на виконання судового рішення у справі №460/2768/21 кошти в сумі 24526,49 грн.

Постанова про відкриття виконавчого провадження №73638114 з примусового виконання виконавчого листа, видного Рівненським окружним адміністративним судом 13.12.2023 у справі №460/2768/21, прийнята 22.12.2023. Постанова про стягнення виконавчого збору також датується 22.12.2023.

Натомість, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 по справі №460/2768/21 було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження в добровільному порядку та відповідно до чинного законодавства.

З огляду на викладене, на думку позивача, наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 15.04.2024 року позовну заяву залишено без руху.

23.04.2024 від Військової частини НОМЕР_1 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 15.04.2024 року поновлено позивачу строк на звернення до суду та відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, та відкрито провадження по справі з урахуванням особливостей, визначених приписами ст. 287 КАС України для вказаної категорії справ.

Судове засідання призначено на 30.04.2024 року.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді розгляд справи відкладено на 07.05.2024.

30.04.2024 надійшов відзив на позовну заяву, в якому наголошено на правомірності прийнятих постанов. Вказує, що на момент відкриття виконавчого провадження державного виконавця у жоден спосіб не було повідомлено про виконання боржником рішення суду до відкриття виконавчого провадження. Представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити повністю.

07.05.2024 позивач долучив до матеріалів справи платіжну інструкцію про сплату судового збору.

Також 07.05.2024 надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач зазначає, що за період з моменту подання позовної заяви до 07.05.2024 з рахунків військової частини НОМЕР_1 було безспірно списано кошти в розмірі 27100 грн., з яких 26800 грн на виконання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та 300 грн. на виконання постанови про стягнення витрат виконавчого провадження. А відтак позивач просить:

визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_3 про стягнення виконавчого збору у розмірі 26800 грн. від 22.12.2023, та постанову про стягнення витрат виконавчого провадження в розмірі 300 грн. від 22.12.2023, винесених в межах виконавчого провадження № 73638114;

зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повернути стягнуті з рахунків військової частини НОМЕР_1 кошти на виконання винесених державним виконавцем постанов в загальній сумі 27100 грн;

стягнути з відповідача судовий збір.

Представники сторін прибули в судове засідання 07.05.2024 та підтримали свої доводи та заперечення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі №460/2768/21, яке набрало законної сили 20.07.2023, визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_4 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.06.2020 по 12.03.2021.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_4 середнє грошове забезпечення в сумі 30467,70 грн за затримку розрахунку при звільненні, з утриманням із вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №174 від 02.08.2023 року «Про виконання рішень суду» наказано нарахувати та виплатити колишньому військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 середнє грошове забезпечення в сумі 30467,70 грн за затримку розрахунку при звільненні, з утриманням із вказаної суми належних до сплати податків і зборів (а.с.29).

Військовою частиною НОМЕР_1 в період з серпня по грудень 2023 року подавалися до розпорядників коштів вищого рівня розрахунки потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» (а.с.32-59).

13.12.2023 Рівненським окружним адміністративним судом у справі №460/2768/21 видано виконавчий лист.

22.12.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №73638114 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 13.12.2023 Рівненським окружним адміністративним судом у справі №460/2768/21, прийнято постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 26800,00 грн. та постанову про стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 300,00 грн.

Згідно з витягом з розрахунково-платіжної відомості № 320 від 19.12.2023 військовою частиною НОМЕР_1 нараховано на користь ОСОБА_4 на виконання судового рішення 30467,70 грн, з яких утримано податок з доходів фізичних осіб та військовий збір на загальну суму 5941,21 грн та обчислено до виплати 24526,49 грн.

Відповідно до платіжної інструкції від 22.12.2023 №1484 військова частина НОМЕР_1 перерахувала на рахунок ОСОБА_4 на виконання судового рішення у справі № 460/2768/21 кошти в сумі 24526,49 грн. (а.с.21).

03.04.2024, 22.04.2024, 23.04.2024 з рахунків військової частини НОМЕР_1 безспірно списано кошти в розмірі 27100,00 грн., з яких 26800,00 грн. на виконання постанови про стягнення виконавчого збору, 300,00 грн. на виконання постанови про стягнення витрат виконавчого провадження.

Вважаючи, що судове рішення боржником виконане добровільно, військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку позовним вимогам, суд враховує таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ), у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до ст.1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону №1404-VІІІ).

У статті 10 Закону №1404-VІІІ зазначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями частин першої статті 27 Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За приписами частини четвертої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Частиною п`ятою статті 27 Закону №1404-VIII визначено випадки, коли виконавчий збір не стягується.

Окрім того, у частині дев`ятій статті 27 Закону №1404-VIII передбачено додаткові підстави (умови), за наявності яких виконавчий збір також не стягується із боржника. Зокрема, згідно даної норми виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як зазначено у пункті 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Отже, з аналізу частини дев`ятої статті 27 Закону №1404-VIII слідує, що виконавчий збір не стягується із боржника у разі добровільного виконання ним рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів справи встановлено, що Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 174 від 02.08.2023 «Про виконання рішень суду» наказано на виконання рішення суду у справі №460/2768/21 нарахувати та виплатити ОСОБА_4 середнє грошове забезпечення в сумі 30467,70 грн. з утриманням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

Позивачем регулярно направлялися до розпорядників коштів вищого рівня розрахунки потреби в коштах. Платіжною інструкцією №1484 від 22.12.2023 ОСОБА_4 перераховано кошти в сумі 24526,49 грн. на виконання рішення суду у справі № 460/2768/21 (а.с.21).

Повний розрахунок з ОСОБА_4 проведено 22.12.2023, тобто в той самий день, що й відкрито виконавче провадження. Водночас, заходи щодо добровільного виконання рішення суду позивач почав вживати ще 02.08.2023 (з дня видання відповідного наказу командиром військової частини НОМЕР_1 ) та регулярно, щомісяця звертався до розпорядників коштів вищого рівня із розрахунками потреби в коштах.

Як встановлено з матеріалів справи, виконавче провадження з примусового виконання судового рішення у справі №460/2768/21 було відкрито 22.12.2023, тобто в день фактичного розрахунку військової частини НОМЕР_1 з ОСОБА_4 , та вже після вжитих самостійно військовою частиною НОМЕР_1 заходів задля добровільного виконання рішення суду. Заходів з примусового виконання рішення суду відповідач не здійснював.

Такий висновок суду базується на нормах наказу від 07.06.2018 року №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», яким передбачено, що "грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир)."

Отже, здійснення нарахування та виплати грошового забезпечення можливе лише після видання командиром наказу про таку виплату.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду виконано відповідачем у повному обсязі 22.12.2023, водночас наказ про таку виплату був виданий задовго до відкриття виконавчого провадження (02.08.2023).

Згідно правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 15.01.2020 у справі №750/4975/17, оцінюючи обставини фактичного виконання рішення до відкриття виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що у разі виконання рішення суду добровільно боржник не повинен нести тягар додаткових витрат, таких наприклад, як виконавчий збір, витрати виконавчого провадження, тощо.

Також суд зазначає, що згідно ч.9 ст.39 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як встановлено судом, державним виконавцем не закінчено виконавче провадження №73638114.

Окремо суд також зазначає, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником (ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження»).

Доказів того, що державним виконавцем перевірено виконання рішення боржником після закінчення 10 робочих днів відповідачем не надано.

Зважаючи, що позивач добровільно та самостійно виконав рішення суду у справі 460/2768/21, тягар додаткових витрат у вигляді стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження є не пропорціним та дискримінаційним стосовно військової частини НОМЕР_1 , яка ще в серпні 2023 розпочала вживати заходи щодо виконання рішення суду, в той час як відповідач лише відкривши виконавче провадження 22.12.2023 (в день самостійного виконання рішення суду) та не вчинивши жодних дій задля виконання рішення суду, стягнув з військової частини НОМЕР_1 26800,00 грн. виконавчого збору та 300 грн витрат виконавчого провадження.

Щодо постанови про стягнення витрат виконавчого провадження також варто зазначити, що наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2830/5 затверджено Види та розміри витрат виконавчого провадження, відповідно до якого до витрат виконавчого провадження належать витрати, зокрема, на 1. Виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари; 2. Пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв`язку.

В постанові про стягнення витрат виконавчого провадження від 22.12.2023 ВП №73638114 вказано, що Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснено витрати виконавчого провадження: Папір А4 (0,41 грн. х 62) 25,42 грн., вартість пересилання рекомендованого листа в кількості 3 конвертів 75,13 грн., друк журналу вхідної та вихідної кореспонденції (2,78 грн.х5) 13,90 грн, вартість пересилання простого відправлення в кількості 9 конвертів 116,55 грн, користування АСВП в сумі 69,00 грн., всього в сумі 300,00 грн. Водночас, доказів понесення таких витрат відповідач не надав. В матеріалах виконавчого провадження відсутні докази направлення простих чи рекомендованих листів. Представник позивача в ході розгляду справи ствердив, що жодних листів від органу виконавчої служби на адресу військової частини не надходило.

За вказаних обставин відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, підлягають до задоволення позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення виконавчого збору у розмірі 26800 грн. від 22.12.2023, та постанови про стягнення витрат виконавчого провадження в розмірі 300 грн. від 22.12.2023, винесених в межах виконавчого провадження № 73638114.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача повернути стягнуті з рахунків військової частини НОМЕР_1 кошти на виконання винесених постанов в загальній сумі 27100,00 грн., суд зазначає, що вказана вимога є такою, що заявлена передчасно, оскільки оцінка оскаржуваним постановам, на підставі яких відбулося списання коштів, надана судом в цьому рішенні, яке ще не набрало законної сили. Позивач не звертався з відповідними заявами до відповідача та органу казначейства про повернення списаних коштів. А відтак, в задоволенні вказаної позовної вимоги слід відмовити.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 270-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.12.2023 про стягнення виконавчого збору ВП №73638114.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.12.2023 про стягнення витрат виконавчого провадження ВП №73638114.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Військової частини НОМЕР_1 за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судовий збір в сумі 1514,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Днем подання апеляційної скарги є день її надходження до відповідного суду. Строк подання апеляційної скарги не може бути поновлено. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 07 травня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Замкова, буд. 29,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43316386)

Суддя С.М. Дуляницька