Справа № 280/5309/21
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про встановлення контролю за виконанням рішення суду

07 травня 2024 рокуСправа № 280/5309/21 м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянув в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення штрафу та встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №280/5309/21 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі №280/5309/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 та надання ОСОБА_1 довідки про нарахування індексації за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з зазначенням базового місяця січень 2008 року; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 довідку про нарахування індексації за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з зазначенням базового місяця січень 2008 року.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.06.2023 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі №280/5309/21 залишене без змін.

Ухвалою Верховного Суду 13.07.2023 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2023 року у справі №280/5309/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

20.07.2023 на виконання рішення суду видані виконавчі листи.

22.09.2023 до суду надійшла заява стягувача, в якій заявниця просила: визнати протиправними дії, вчинені боржником на виконання рішення суду від 14.11.2022 у справі №280/5309/21 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07.06.2023 в частині не нарахування та невиплати заявниці індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням січня 2008 року як базового місяця та ненадання заявниці довідки про нарахування індексації за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з зазначенням базового місяця січень 2008 року; зобов`язати боржника вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню виконання рішення суду та постанови суду апеляційної інстанції, та зобов`язати боржника нарахувати та виплатити заявниці індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням січня 2008 року як базового місяця, з урахуванням раніше виплаченої суми індексації; зобов`язати боржника надати заявниці довідку про нарахування індексації за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з зазначенням базового місяця січень 2008 року.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.10.2023 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню вимог законодавства під час виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі №280/5309/21 в частині не в повному розмірі нараховування та виплати індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 за період за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 та невидачі ОСОБА_1 довідки про нарахування індексації за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з зазначенням базового місяця січень 2008 року.

Встановлено Військовій частині НОМЕР_1 30-денний строк з дня отримання цієї ухвали для надання відповіді щодо її виконання.

14 листопада 2023 року, на виконання ухвали суду від 02.10.2023 по справі №280/5309/21, від боржника (відповідача по справі) до суду надійшов лист від 09.11.2023 №416 в якому зазначено (дослівно): «…командування Військової частини НОМЕР_1 просить суд, прийняти до уваги, що застосування базового місяця січень 2008 року є неможливим та безпідставним. Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 27 серпня 2010 року по день виключення зі списків частини, наказом командира по стройовій частині від 23 березня 2021 року №29, позивача знято з усіх видів забезпечення та виключено списків особового складу частини НОМЕР_1 ».

01 лютого 2024 року стягувач (позивачка по справі) зверталася до командира Військової частини НОМЕР_1 з проханням доплатити їй індексацію по рішенню суду в сумі 77 986 грн. 74 коп., надіслати довідку-розрахунок індексації з базовим місяцем січень 2008 року та надати інформації стосовно виконання постанов виконавчих проваджень.

Листом від 15.02.2024 за №73 командир Військової частини НОМЕР_1 повідомив ОСОБА_1 , що Військовою частиною НОМЕР_1 повністю виконане рішення Запорізького окружного адміністративного суду №280/5309/21 від 14.11.2022 року індексація грошового забезпечення згідно рішенню за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення виплачена з повному обсязі.

Не погодившись з розрахунком індексації грошового забезпечення, 11.03.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою (в порядку ст.382 КАС України) в якій просить:

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року у справі №280/5309/21 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2023 року у справі №280/5309/21.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити їй в повному обсязі індексацію грошового забезпечення з встановленням базового місяця січень 2008 року за період за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року в сумі 77 986 грн. 74 коп.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати їй довідку про нарахування індексації за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року з зазначенням базового місяця - січень 2008 року.

Стягнути з командира військової частини НОМЕР_1 , відповідно до частини 2,3,4 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, на її користь за неналежне виконання рішення суду штраф у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2024 року, у розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з командира військової частини НОМЕР_1 , відповідно до частини 2,3,4 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь Державного бюджету України за неналежне виконання рішення суду штраф у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2024 року, у розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Розглянувши заяву, суд встановив наступне.

Як вже зазначалось вище рішенням від 14.11.2022, яке набрало законної сили, суд зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 довідку про нарахування індексації за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з зазначенням базового місяця січень 2008 року.

Приймаючи таке рішення суд виходив з правової позиції викладеної у постановах Верховного Суду від 26.01.2022 року у справі №400/1118/21, від 19.05.2022 у справі №200/3859/21 та багатьох інших, яка в силу вимог ч.5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування.

Крім того, за приписами ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Ухвалою від 02.10.2023 суд визнав протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , вчинені на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2022 по справі №280/5309/21, а саме щодо не в повному розмірі нараховування та виплати індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 та невидачі довідки про нарахування індексації за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з зазначенням базового місяця січень 2008 року.

Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 усунути дані порушення та встановив строк для надання відповіді щодо її виконання.

14 листопада 2023 року від Військову частину НОМЕР_1 до суду надійшов лист від 09.11.2023 №416 в якому зазначено (дослівно), що «На звернення позивача до військової частини НОМЕР_1 , з проханням надати йому довідку про нарахування індексації грошового забезпечення, така довідка позивачу була надана.

…командування Військової частини НОМЕР_1 просить суд, прийняти до уваги, що застосування базового місяця січень 2008 року є неможливим та безпідставним. Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 27 серпня 2010 року по день виключення зі списків частини, наказом командира по стройовій частині від 23 березня 2021 року №29, позивача знято з усіх видів забезпечення та виключено списків особового складу частини НОМЕР_1 ».

До листа була додана довідка-розрахунок суми нарахованої індексації грошового забезпечення.

З довідки-розрахунку суми нарахованої індексації грошового забезпечення заявниці за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, вбачається, що базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення на загальну суму 4871,57 грн боржником визначений грудень 2015 року, а не січень 2008 року, як це визначено в рішенні та ухвалі суду.

Крім того з наданих до заяви ОСОБА_1 документів судом встановлено, що командир Військової частини НОМЕР_1 надав заявниці довідку-розрахунок індексації, але сам розрахунок в ній проведений із застосуванням базового місяця грудень 2015 року, що суперечить вищезазначеним судовим рішенням.

Таким чином Військовою частиною НОМЕР_1 не в повному розмірі нарахована індексація грошового забезпечення заявниці та не видана довідка про нарахування індексації за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з зазначенням базового місяця січень 2008 року.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення «Ліпісвіцька проти України» №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002, «Ромашов проти України» від 27.07.2004, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

З наведених вище підстав вбачається, що боржником (відповідачем по справі) не враховані висновки суду під час виконання рішення від 14.11.2022 та ухвали від 02.10.2023 у цій справі.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року №11-рп/2012).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Вказане у сукупності є підставою для висновку суду щодо порушення відповідачем приписів ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 14, ст. 370 КАС України.

Разом з тим, суд зазначає, що вимоги заявниці про зобов`язання боржника нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення та видати довідку про розмір грошового забезпечення вже вирішені судом під час розгляду справи по суті, що в повній мірі відображено в рішенні суду від 14.11.2022, тобто такі вимоги вже розглянуті судом.

Що стосується нарахування виплати певної суми індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, а саме 77986,74 грн., то суд звертає увагу, що у рішеннях по справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №11(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними ст. 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Питання щодо нарахування індексації грошового забезпечення в певному розмірі та її виплата відноситься до виключної компетенції тієї установи де заявниця проходила службу, в зв`язку з чим, суд не може втручатись в її дискреційні повноваження та самостійно встановлювати розмір індексації грошового забезпечення, яка підлягає виплаті ОСОБА_1 .

Крім того, заявниця звернулась до суду з заявою в порядку ст.382 КАС України, яка передбачає встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі, а не зміну резолютивної частини судового рішення шляхом нового зобов`язання суб`єкта владних повноважень.

В зв`язку з чим вимога про безпосередню виплату чітко визначеної суми є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з командира військової частини НОМЕР_1 на користь заявниці та Державного бюджету України суми штрафу за неналежне виконання рішення суду.

Як зазначено у пункті 1 розділу ІІ Рекомендацій Rec(2003)16, Комітету Міністрів Ради Європи (КМРЄ) «Щодо виконання рішень адміністративних і судових органів у сфері адміністративного права» (on the execution of administrative and judicial decisions in the field of administrative law), держави-члени мають забезпечити виконання судових рішень в межах розумного строку; вони мають уживати всіх необхідних заходів згідно з законом з метою надання цим рішенням повної сили; у разі, якщо адміністративний орган не виконує судового рішення, слід передбачити відповідну процедуру, що дозволяє домагатися виконання такого рішення, зокрема за допомогою судової заборони або пені (coercive fine).

Відповідно до пункту 55 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (КРЄС) «Щодо якості судових рішень» (on the quality of judicial decisions) з метою забезпечення ефективності правосуддя, усі країни повинні мати процедури забезпечення виконання рішень.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частин першої-третьої статті 382 КАС України Суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Отже, судом можуть бути вжиті заходи реагування у зв`язку із невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання рішення суду. При цьому, для прийняття судом звіту суб`єкта владних повноважень необхідним є встановлення виконання відповідним суб`єктом судового рішення у повному обсязі та у спосіб, визначений таким рішенням.

В даному випадку, відповідачем судове рішення не виконане в повному обсязі, а тому наявні правові підстави для встановлення судового контролю за виконанням відповідачем судового рішення.

Керуючись ст.ст. 248, 249, 382 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про стягнення штрафу та встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №280/5309/21 задовольнити частково.

Встановити судовий контроль за виконанням Військовою частиною НОМЕР_1 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі №280/5309/21.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати до суду звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі №280/5309/21 в частині нараховування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 та видачі ОСОБА_1 довідки про нарахування індексації за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з зазначенням базового місяця січень 2008 року.

Встановити Військовій частині НОМЕР_1 - 30-денний строк з дня отримання цієї ухвали для надання звіту про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі №280/5309/21.

Роз`яснити Військовій частині НОМЕР_1 , що за правилами ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У задоволенні решти заяви відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала складена та підписана «07» травня 2024 року.

Суддя Р.В. Кисіль