Справа № 160/24284/23
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, в якій позивач просить:
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу роботи періоди з 06.10.1989 по 26.02.1990 та період перебування на обліку в центрі зайнятості з 01.01.2010 по 15.08.2010;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №2 період роботи з 16.04.1990 по 20.07.2009 на посадах газоелектрозварника, електрогазозварника у Публічному акціонерному товаристві «Промислово-виробниче підприємство «Кривбасвибухпром»;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 02.07.2023 призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного суду №1-5/2018 (746/15) від 23.01.2020 №1-р/2020 та п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування позову зазначено про безпідставність відмови у зарахуванні спірних періодів трудової діяльності до пільгового стажу за Списком №2 з підстав недоліків у заповненні трудової книжки та не сплати страхових внесків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки за наданими документами до страхового стажу не зараховані періоди роботи з 06.10.1989 по 26.02.1990 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 08.08.1986, оскільки відсутні номера та дати наказів про прийняття та звільнення з роботи, період перебування на обліку в центрі зайнятості з 01.01.2010 по 15.08.2010, оскільки відсутні дані про сплату в індивідуальних відомостях про застраховану особу. Пільговий стаж роботи заявника відсутній. До пільгового стажу не зарахований період роботи згідно довідки від 17.02.2023р. № 2023-05/12 з 16.04.1990 по 20.07.2009, оскільки не відповідає додатку №5 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» відповідно до Постанови КМУ від 12.08.1993р. №637, а саме: назва професії в довідці та атестаціях не відповідають спискам чинним на період роботи особи.
Від ГУ ПФУ в Вінницькій області відзив на позовну заяву не надходив. Копію ухвали суду від 02.10.2023 разом з позовною заявою з додатками отримано відповідачем 25.03.2024.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступне.
Судом встановлено та підтверджується записами в трудовій книжці НОМЕР_1 від 08.09.1986, що позивач працював, зокрема:
-з 06.10.1989 по 26.02.1990 робочим при штабі ДТОН «Кривбас-центр»;
-з 16.04.1990 по 20.07.2009 на посадах газоелектрозварювальника та електрозварювальника на ПАТ «Промислово-виробничому підприємстві «Кривбасвибухпром»;
-з 21.08.2009 по 15.08.2010 отримував допомогу по безробіттю.
Період роботи з 16.04.1990 по 20.07.2009 також підтверджується Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.02.2023 №2023-05/12, в якій зазначено, що позивач дійсно працював у ПВП «Кривбасвибухпром»:
з 16.04.1990 по 25.01.1991газоелектрозварником у гірничому (вибуховому) цеху №3;
з 26.01.1991 по 31.10.1992газоелектрозварником у гірничому (вибуховому) цеху №3;
з 01.11.1992 по 10.03.1994газоелектрозварником у цеху №3 з ремонту гірничого устаткування;
з 11.03.1994 по 30.09.2000газоелектрозварником у цеху №3 з ремонту гірничого устаткування;
з 01.10.2000 по 30.11.2000 електрогазозварником у гірничому цеху №3 з ремонту гірничого устаткування;
з 01.12.2000 по 28.02.2002 електрогазозварником у гірничому цеху №4 з поточного і капітального ремонтів гірничого устаткування, механізмів, комплексів, будинків та споруд;
з 01.03.2002 по 15.01.2003 електрогазозварником енергомеханічної дільниці у гірничому цеху №4 з поточного і капітального ремонтів гірничого устаткування, механізмів, комплексів, будинків та споруд;
з 16.01.2003 по 31.07.2006 електрогазозварником служби головного електромеханіка у гірничому цеху №4 з поточного і капітального устаткування, механізмів, комплексів, будинків та споруд;
з 01.08.2006 по 20.07.2009 електрогазозварником енергомеханічної дільниці у ремонтному цеху.
Всього відпрацьовано у шкідливих та важких, особливо шкідливих та особливо важких умовах праці за Списком №2 16 років 11 місяців.
В подальшому, позивач 12.07.2023 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, яка за принципом екстериторіальності передана на розгляд до ГУ ПФУ в Вінницькій області.
В рішенні зазначено:
вік заявника 55 років;
необхідний вік 55 років;
необхідний стаж 30 років;
необхідний пільговий стаж 12 років 6 місяців;
страховий стаж заявника 27 років 11 місяців 20 днів;
пільговий стаж у заявника відсутній.
До страхового стажу не зараховано періоди роботи з 06.10.1989 по 26.02.1990, оскільки відсутні номера та дати наказів про прийняття та звільнення з роботи, період перебування на обліку в центрі зайнятості з 01.01.2010 по 15.08.2010, оскільки відсутні дані про сплату в індивідуальних відомостях про застраховану особу.
До пільгового стажу не зарахований період згідно довідки від 17.02.2023 №2023-05/12 з 16.04.1990 по 20.07.2009, оскільки не відповідає додатку №5 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» відповідно до Постанови КМУ від 12.08.1993 №637, а саме: назва професії в довідці та атестаціях не відповідають спискам чинним на період роботи особи.
Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 06.10.1989 по 26.02.1990 з підстав недоліків у заповненні трудової книжки та пільгового стажу з 16.04.1990 по 20.07.2009 з підстав недоліків у заповненні пільгової довідки, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 24 Закон №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац 9 частини 3 статті 24 Закону №1058).
Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637).
Відповідно до пунктів 1 та 3 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці 2 пункту 18 цього Порядку (на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, в районі проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, а також на територіях територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають/перебували в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)), стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Основним документом, якій підтверджує стаж роботи на підприємстві, є трудова книжка.
Відповідачем не заперечується, що в спірні періоди позивач працював на посадах, що дають право на призначення пільгової пенсії.
Судом встановлено, що в трудовій книжці позивача, яка є основним документом, підтверджуючим стаж роботи, є відповідні записи із зазначенням необхідних відомостей. Відповідачем не спростовані відомості, які зазначені у трудовій книжці, а також не надано доказів того, що позивач не працювала або спірні періоди роботи не відповідають дійсності, чи записи у трудовій книжці позивача стосовно стажу роботи зроблені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх зарахуванню до пільгового стажу роботи, або взагалі відсутні.
Щодо зауважень відповідача про те, що назва професії в довідці та атестаціях не відповідають спискам чинним на період роботи особи, суд зазначає наступне.
Згідно з наказом від 23.11.1994 №618 по ПАТ «ПВП «Кривбасвибухпром» затверджено перелік професій і посад, яким налається право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за умовами праці та відповідно затвердженого переліку міститься посада електрогазозварник, газозварник, електрозварник (Список №2).
Згідно з наказом від 28.12.2000 №618 по ПАТ «ПВП «Кривбасвибухпром» затверджено перелік професій і посад, яким налається право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за умовами праці та відповідно затвердженого переліку міститься посада електрогазозварник, газозварник, електрозварник (Список №2).
Згідно з Переліку професій та посад робітників підприємства робота яких по умовам праці дає право на пенсію по старості на пільгових умовах за умови повної зайнятості на вказаних роботах (додаток №193 від 22.03.2001) по ПАТ «ПВП «Кривбасвибухпром» за Списком №2, зокрема, передбачено посади: електрогазозварювальник, електрозварювальний газозварювальник, газорізник, електрозварювальник ручної зварки (Список №2).
Згідно з Наказом від 30.01.2006 №115 по ПАТ «ПВП «Кривбасвибухпром» затверджено перелік професій і посад, яким налається право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за умовами праці (додаток 1), та відповідно затвердженого переліку міститься посада електрогазозварник (Список №2).
Згідно з Наказом від 20.12.2006 №139 по ПАТ «ПВП «Кривбасвибухпром» затверджено перелік професій і посад, яким налається право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за умовами праці (додаток 1), та відповідно затвердженого переліку міститься посада в (Список №2).
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинний на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих, місць за умови праці після 21.08.1992.
Відповідно до розділу XXXI11 «Загальні професії (у всіх галузях господарства)» Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (що втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2016 №461) до Списку №2 відносяться електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки.
Отже, з наведеного вбачається, що посада електрогазозварника (газоелектрозварювальника) передбачена Списком №2.
Слід також зазначити, що постановою Кабінету Міністрів від 11.03.1994 №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список №2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачені професії «електрозварники» та «газозварники».
З огляду на зазначене, професія електрогазозварювальника (газоелектрозварювальника) передбачена у всіх Списках №2.
Відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16.01.1985 №17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що професія зварника, електрозварника та газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи на цих посадах.
Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №535/103/17, від 26.03.2020 у справі №193/45/17, від 27.03.2020 у справі №607/4266/17.
Щодо не зарахування до страхового стажу періоду перебування на обліку в центрі зайнятості з 01.01.2010 по 15.08.2010, оскільки відсутні дані про сплату в індивідуальних відомостях про застраховану особу, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно із статтею 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів.
Суд зазначає, що невиконання обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позбавляє позивача соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за спірний період не є підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії.
Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а вказані обставини не можуть бути підставою для незарахування до страхового стажу позивачу спірного періоду.
Щодо права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, суд зазначає наступне.
Частиною 2 пунктом 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 (далі - Закон №1058) визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах .
За приписами статті 12 Закону №1788 право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788 в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Законом №213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788 вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, чоловікам з 55 років до 60 років.
Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.
У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).
Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 55 років, тоді як другий - у 60 років.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20 дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу якості закону , передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України ).
Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.
Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові у зразковій справі від 03.11.2021 №360/3611/20.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії (12.07.2023), позивач досяг пенсійного віку (55 років), та мав страховий стаж не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на пільгових роботах (пільговий стаж, який зараховано судом в даній справі) передбачених Законом №1788 з урахуванням Рішення КСУ №1-р/2020.
Враховуючи викладене, позовна заява в цій частині підлягає задоволенню.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.
Дане рішення за часом прийняття є більш пізнім (11.08.2023), а ніж рішення, яке оскаржується в даному адміністративному процесі (19.07.2023).
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що належним способом захисту порушеного права буде визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання зарахування спірних періодів до страхового та пільгового стажу та зобов`язання повторно розглянути заяву позивача з урахуванням висновків суду щодо зарахування спірних періодів роботи до загального стажу роботи.
Щодо визначення органу ПФУ який повинен зарахувати спірні періоди роботи до загального та пільгового стажу та повторно розглянути заяву, то суд зазначає наступне.
Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.
В даному випадку органом призначення визначено за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області.
З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області зарахувати спірний період роботи до страхового та пільгового стажу за Списком №2 та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з урахуванням висновків суду у даній справі.
Отже, за наслідками розгляду справи, судом встановлено, що позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області в частині зобов`язання призначити пенсію є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2147,20 грн., як за дві вимоги не майнового характеру.
Проте, зі змісту позовної заяви позивачем заявлено вимогу про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії (основна вимога) та вимогу про зобов`язання зарахувати спірні періоди роботи до стажу та призначити пенсію (похідна вимога).
Оскільки відповідно до положень КАС України за похідну позовну вимогу судовий збір не сплачується, то позивачу необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 1073,60 грн., як за одну позовну вимогу.
Враховуючи положення статті 139 КАС України та часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1073,6 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Вінницькій області в розмірі 536,80 грн.
Сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1073,60 грн., як за другу позовну вимогу, підлягає поверненню, як надміру сплачений у порядку визначеному діючим законодавством.
На підставі викладеного, керуючись статтями 77, 139, 241-246, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу роботи періоди з 06.10.1989 по 26.02.1990 та період перебування на обліку в центрі зайнятості з 01.01.2010 по 15.08.2010.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №2 період роботи з 16.04.1990 по 20.07.2009 на посадах газоелектрозварника, електрогазозварника у Публічному акціонерному товаристві «Промислово-виробниче підприємство «Кривбасвибухпром».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.07.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя О.В. Маковська