Справа № 400/7457/23
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/7457/23

Головуючий в 1 інстанції: Мороз А.О. Дата і місце ухвалення: 07.03.2024р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності, стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просила суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу у повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 05.09.2016р. до 28.02.2018р. включно;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 05.09.2016р. до 28.02.2018р. включно в сумі 58 897,82 грн. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004р. №44;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018р. до 27.02.2020р. включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4 463,15 грн. в місяць в загальній сумі 106 807,80 грн. за період з 01.03.2018р. до 27.02.2020р. включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004р. №44.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що у період з 05.09.2016р. по 27.02.2020р. вона проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Проте, у період проходження військової служби на користь ОСОБА_1 не в повному обсязі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення. Право позивача на отримання індексації грошового забезпечення встановлено рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.01.2021р. по справі №480/6093/20. При цьому, при розгляді справи №480/6093/20 питання правильності розрахунку суми індексації грошового забезпечення за період з 05.09.2016р. по 28.02.2018р. судом не досліджувалося, дане питання визнано передчасним. Військовою частиною НОМЕР_1 розрахунок індексації за відповідний період проведено із врахуванням базового місяця січня 2016 року, що не відповідає місяцю підвищення посадових окладів військовослужбовців на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007р. №1294, яка набрала чинності 01.01.2008р. Крім того, в рамках судової справи вирішувалося питання щодо наявності у ОСОБА_1 права на поточну індексацію за період з 01.03.2018р. В порушення абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, військовою частиною НОМЕР_1 у період з 01.03.2018р. до 27.02.2020р. не виплачено на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію в розмірі 4463,15 грн. на місяць, внаслідок чого у відповідача утворилася перед позивачем заборгованість в розмірі 106 807,80 грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 05.09.2016р. до 28.02.2018р. включно.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період 05.09.2016р. до 28.02.2018р. включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004р. №44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період 01.03.2018р. до 27.02.2020р. включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період 01.03.2018р. до 27.02.2020р. включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004р. №44, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 07.03.2024р. з ухваленням по справі нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що посада, яку обіймала ОСОБА_1 за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , у січні 2008 року взагалі не існувала, оскільки в січні 2008 року не існувало й самої військової частини НОМЕР_1 , яка була створена 30.09.2014р. А відтак, за відповідною посадою не міг бути встановлений будь-який посадовий оклад, з урахуванням якого можливо було б здійснити розрахунок індексації грошового забезпечення.

Також, апелянт посилається на те, що для правовідносин, пов`язаних з нарахуванням індексації, визначальним є саме факт підвищення грошового доходу, а не лише тарифних ставок (окладів). У січні 2016 року військовослужбовцям ЗСУ було підвищено рівень грошового забезпечення за грудень 2015 року за рахунок, в т.ч. премії.

Посилається апелянт і на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам відповідача про те, що Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078, у період існування спірних правовідносин не містили такого поняття як «фіксована сума індексації». Зазначений термін використовувався у додатку 4 «Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів» до Порядку №1078, однак лише у редакції, яка діяла до 15.12.2015р.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що питання щодо нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 05.09.2016р. по 27.02.2020р. було предметом спору у справі №480/6093/20, яка розглядалася Сумським окружним адміністративним судом. У зв`язку з цим, суд мав би відмовити у відкритті провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.170 КАС України. Якщо позивач вважає, що рішеннями, діями чи бездіяльністю військової частини НОМЕР_1 порушено її права, свободи чи інтереси, то вона повинна звернутися до суду із заявою в порядку, передбаченому ст.383 КАС України.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 05.09.2016р. до 27.02.2020р. ОСОБА_1 проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.02.2020р. №42 сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , санітарного інструктора-радіотелефоніста медичного пункту артилерійського дивізіону, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 27 січня 2020 року №8-РС у запас за підпунктом «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 27 лютого 2020 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 , з котлового забезпечення за каталоговою системою (обіди) з 28 лютого 2020 року у військовій частині НОМЕР_2 .

При звільненні ОСОБА_1 з військової служби з нею не проведено розрахунку по індексації грошового забезпечення.

На звернення позивача з цього приводу до військової частини НОМЕР_1 остання листом від 20.03.2020р. повідомила ОСОБА_1 , що у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у січні 2016 року - лютому 2018 року в Міністерства оборони України не було. Крім того, відповідно до роз`яснень Міністерства соціальної політики від 08.08.2017р. №№ 13700/з, 78/0/66-17 механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди немає. Таким чином, командування військової частини НОМЕР_1 не має підстав для перерахунку індексації грошового забезпечення за минулі роки.

Вважаючи протиправними такі дії військової частини ОСОБА_1 оскаржила їх в судовому порядку.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.01.2021р. по справі №480/6093/20, яке набрало законної сили 12.04.2021р., задоволено позов ОСОБА_1 .

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 05.09.2016р. по 27.02.2020р. включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 05.09.2016р. по 28.02.2018р. - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018р. по 27.02.2020р. - березень 2018 року, з урахуванням абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 05.09.2016р. по 27.02.2020р. включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 05.09.2016р. по 28.02.2018р. - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018р. по 27.02.2020р. - березень 2018 року, з урахуванням абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078, та з урахуванням виплачених сум.

Як стверджує ОСОБА_1 , на виконання судового рішення по справі №480/6093/20 військовою частиною НОМЕР_1 виплачено на її користь індексацію грошового забезпечення за період з 05.09.2016р. по 28.02.2028р. в сумі 4252,20 грн. При цьому, при розрахунку індексації на відповідний період відповідачем застосовано січень 2016 року як базовий місяць. Також, за період з 01.03.2018р. по 27.02.2020р. відповідачем виплачено ОСОБА_1 тільки поточну індексацію грошового забезпечення, яка склалась внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103% в сумі 2419,32 грн.

Зазначене стало підставою для звернення ОСОБА_1 з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов в частині вимог, заявлених ОСОБА_1 за період з 05.09.2016р. до 28.02.2018р., визнав обґрунтованими доводи позивача, що відповідно до положень Порядку №1078 січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за відповідний період. А відтак, за висновками суду, ненарахування та невиплата відповідачем індексації грошового забезпечення позивачу за період за період з 05.09.2016р. до 28.02.2018р. з урахуванням базового місяця січня 2008 року є протиправним.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_1 в частині вимог, заявлених за період з 05.09.2016р. до 28.02.2018р., виходячи з наступного.

Як вже зазначалося колегією суддів, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.01.2021р. по справі №480/6093/20, серед іншого, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 05.09.2016р. по 28.02.2018р. включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року.

З вказаного слідує, що право ОСОБА_1 на отримання індексації грошового забезпечення за період з 05.09.2016р. по 28.02.2018р. із застосуванням при її розрахунку базового місяця січня 2008 року вже встановлено судом рішенням, яке набрало законної сили.

Фактично судовим рішенням у даній справі продубльовано резолютивну частину судового рішення у справі №480/6093/20, яке набрало законної сили, та, відповідно до ст.370 КАС України, є обов`язковим до виконання.

При зверненні з даним позовом до суду ОСОБА_1 стверджує, що на виконання вказаного судового рішення військовою частиною НОМЕР_1 здійснено нарахування індексації грошового забезпечення за період з 05.09.2016р. по 28.02.2018р., однак при здійсненні відповідних розрахунків застосовано базовий місяць січень 2016 року.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 11-257заі18, неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Заявлений у цій справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до повторної перевірки дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

В той же час, неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що станом на день звернення до суду із цим позовом вже було таке, що набрало законної сили, судове рішення щодо наявності у ОСОБА_1 права на отримання індексації грошового забезпечення за період з 05.09.2016р. по 28.02.2018р. із застосуванням при її розрахунку базового місяця січня 2008 року.

Даний спір заявлено ОСОБА_1 у зв`язку з невиконанням відповідачем рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.01.2021р. по справі №480/6093/20, а саме: застосування базовим місяцем при розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 05.09.2016р. по 28.02.2018р. січня 2016 року замість правильного та встановленого судом січня 2008 року.

А відтак, на думку колегії суддів, порушені права позивача підлягають захисту шляхом звернення до суду із заявою в порядку ст.383 КАС України.

З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 в рамках судової справи звернулася до Сумського окружного адміністративного суду із заявою в порядку ст.383 КАС України, в якій просила визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 05.09.2016р. по 28.02.2018р. при виконанні рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року у справі №480/6093/20.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 08.11.2021р. встановлено військовій частині НОМЕР_1 строк для надання письмових пояснень на заяву (в порядку статті 383 КАС України) позивача та доказів щодо виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.01.2021р.

У зв`язку з відсутністю доказів щодо виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.01.2021р. по справі №480/6093/20, 14.01.2022р. судом постановлено окрему ухвалу, яку надіслано командиру військової частини НОМЕР_1 для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

З вказаного слідує, що питання правильності нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 05.09.2016р. по 28.02.2018р., в тому числі із застосуванням базового місяця січня 2008 року, розглядається в рамках справи №480/6093/20 із застосуванням інституту судового контролю.

Позивачем по суті заявлено позовні вимоги щодо захисту своїх прав, які фактично стосуються питання повного належного виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.01.2021р. по справі №480/6093/20, що набрало законної сили.

За таких обставин, відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС, який не передбачає можливості подання окремого позову.

У постанові від 16 січня 2019 року у справі №686/23317/13-а Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , заявлених за період з 05.09.2016р. по 28.02.2018р.

Поряд з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період 01.03.2018р. до 27.02.2020р. включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078. Колегія суддів виходить з наступного.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991р. (далі - Закон №1282-ХІІ).

Положеннями статті 1 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно зі статтею 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок №1078).

Пункт 1-1 Порядку №1078 загалом дублює приписи статей 3, 4 Закону №1282-ХІІ деталізуючи відповіді на питання про те, коли проводиться індексація.

Згідно з пунктом 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

У пункті 4 Порядку №1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Відповідно до абзацу першого пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

30.08.2017р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців.

Зазначена постанова набрала чинності з 01.03.2018р.

Згідно із абз.2 п.5 Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації (фіксованої суми індексації) до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абзацами третім, четвертим, шостим пункту 5 Порядку №1078.

Так, відповідно до абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку №1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Насамперед слід зауважити, що Порядок №1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці».

Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 1 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку №1078).

У цьому контексті колегія суддів зауважує, що у даній справі правовідносини щодо нарахування й виплати поточної індексації з 1 березня 2018 року не є спірними. Відповідні правовідносини були предметом спору у судовій справі №480/6093/20.

Щодо «фіксованої» суми індексації, то дійсно Закон №1282-ХІІ і Порядок №1078 такого поняття не містять.

Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку №1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року №526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Проте, постановою Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року цей Додаток був викладений у новій редакції і з 1 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку №1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.

З 1 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 1 грудня 2015 року до 1 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:

сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає колегії суддів підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, колегія суддів доходить висновку, що повноваження військової частини щодо виплати цієї суми не є дискреційними.

З урахуванням того факту, що 1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу ОСОБА_1 , за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

У цьому контексті колегія суддів зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування врахуванню підлягає: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року; сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року; чи перевищує розмір підвищення доходу суму можливої індексації.

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Висновки колегії суддів у даній справі узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 23 березня 2023 року по справі №400/3826/21, від 06 квітня 2023 року по справі №420/11424/21 та від 09 травня 2023 року по справі №400/12702/21.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період 01.03.2018р. до 27.02.2020р. включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078.

Доводи апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 таких висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування рішення від 07.03.2024р. у відповідній частині колегія суддів не вбачає.

А відтак, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене у сукупності колегія суддів вважає, що постановлене Миколаївським окружним адміністративним судом рішення від 07.03.2024р. підлягає скасуванню в частині позовних вимог ОСОБА_1 , заявлених за період 05.09.2016р. по 28.02.2018р., з ухваленням в цій частині нового судового рішення.

Враховуючи, що дана справа належить до категорії справ незначної складності, тому постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. «а»-«г» п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року скасувати в частині визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 05.09.2016р. до 28.02.2018р. включно та зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період 05.09.2016р. до 28.02.2018р. включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004р. №44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалити в цій частині по справі нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 07 травня 2024 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук