Справа № 280/8040/21
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 280/8040/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.10.2023 року в адміністративній справі №280/8040/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та стягнення остаточної суми грошової компенсації вартості речового майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу остаточної суми грошової компенсації вартості речового майна, яке неотримане під час проходження військової служби;

стягнути з відповідача на користь позивача остаточну суми грошової компенсації вартості речового майна, яке не отримане під час проходження військової служби у сумі 23030,18 грн. (згідно з розрахунком).

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає, що відповідач неправильно розрахував компенсацію за речове майно позивача, а саме: неправильно вказав вартість майна, кількість речового майна (шт., пари, комплекти) замінив на місяці, проте кількість майна ніколи в місяцях не вимірювалась. Таким чином, вважає, що розрахунок відповідача №199 про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 складено не вірно, що призвело до не правильної суми компенсації за неотримане речове майно, а тому стягнути з ВЧ НОМЕР_1 на користь позивача остаточну суми грошової компенсації вартості речового майна, яке не отримане під час проходження військової служби у сумі 23030,18 грн. (згідно з розрахунком позивача)

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.10.2023 року в адміністративній справі №280/8040/21 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації невикористаного речового майна із застосуванням при розрахунку одиниці виміру - місяці, що суперечить наказу Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту», а також за цінами Центрального управління речового забезпечення Тилу Командування сил Логістики Збройних Сил України, що діяли станом на 01.01.2020. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , з урахуванням раніше проведених виплат, грошову компенсацію за все належне, але неотримане протягом проходження військової служби речове майно, відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178, у одиниці виміру, що відповідає наказу Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 травня 2016 року за №767/28897, а також в цінах, що діяли на 01.01.2021. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, не надання належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до неправильного вирішення спору.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Міністерства оборони України.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 15.05.2020 №98 (по стройовій частині) з 24 травня 2020 року виключено ОСОБА_1 із списків особового складу військової частини, знято з всіх видів забезпечення (з продовольчого забезпечення з 16 травня 2020 року).

При цьому, судом встановлено, що позивач 19.05.2020 звертався з рапортом про виплату компенсації неотриманого речового майна до командира ВЧ НОМЕР_2 , а 26.05.2020 до командира ВЧ НОМЕР_1 , яка здійснює заходи щодо речового забезпечення ВЧ НОМЕР_2 .

Листом ВЧ НОМЕР_1 позивача, у відповідь на рапорт, повідомлено про відсутність підстав для виплати компенсації неотриманого речового майна, оскільки загальний термін служби за контрактом складає 4 роки та 26 днів, що є менше ніж 5 років та не дає змоги нарахувати заборгованість за не отримане речове майно в період проходження служби.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиплати компенсації за неотримане під час проходження військової служби речового майна протиправною, позивач звернувся до суду з позовом.

Зазначені обставини встановлені рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.11.2020 у справі №280/4232/20, яке набрало законної сили 15.02.2021, яким позов вирішено задовольнити частково. Визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості речового майна, яке не отримане під час проходження військової служби. Зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості речового майна, яке не отримане під час проходження військової служби. В решті позову відмовити.

Суд зазначає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст. 78 КАС України).

Відповідно до довідки №199 про вартість речового майна, що належить до видачі, позивачу нараховано та 14.05.2021 виплачено грошову компенсацію за неотримане під час проходження військової служби речове майно в сумі 20481,01 грн.

Проте, позивач не погоджується з таким нарахуванням і вважає, що відповідачем порушено порядок і умови здійснення компенсації за належне, але неотримане протягом проходження військової служби речове майно, тому звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 року (далі - Закон України №2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

У відповідності до статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Статтею 9-1 вказаного Закону передбачено, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються зокрема, Міністерством оборони України, а порядок грошової компенсації вартості за недоотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Постановою Кабінету Міністрів України №178 від 16 березня 2016 року затверджений Порядок виплати військовослужбовцям Збройних сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі Порядок №178).

У відповідності до пункту 3 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна згідно норм забезпечення у разі звільнення з військової служби, загибелі (смерті) військовослужбовця.

Згідно пункту 4 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) за наказом командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації, а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), в якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

У відповідності до пункту 5 Порядку №178 довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини, виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна у разі звільнення з військової служби. Така компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації та виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Аналізуючи вищенаведене, слід дійти висновку про наявність права звільненої з військової служби особи на грошову компенсацію за невикористане речове майно, незалежно від обставин звільнення, що відповідає обов`язку військової частини провести повний розрахунок зі звільненим військовослужбовцем до виключення зі списків особового складу.

Відповідно до довідки №199 про вартість речового майна, що належить до видачі, позивачу нараховано та 14.05.2021 виплачено грошову компенсацію за неотримане під час проходження військової служби речове майно в сумі 20481,01 грн.

Так, відповідно до частини першої статті 9-1 Закону №2011-ХІІ порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Оскільки саме Порядком виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 року №178, встановлено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини, виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони саме станом на 1 січня поточного року, відтак дії відповідача щодо нарахування та виплати при звільненні позивача компенсації за неотримане речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби, а також не за цінами встановленими Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 16.01.2023 року №29-АГ «Про заходи щодо організації речового забезпечення особового складу ДПСУ», є протиправними.

Отже, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази відповідача як суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та доказів, наданих позивачем, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У процесі розгляду справи не було встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 -залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.10.2023 року в адміністративній справі №280/8040/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов