Справа № 160/4028/24
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2024 року Справа № 160/4028/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
при секретарі судового засідання Пірієвої Л.А.
представника позивача не з`явився
представника відповідача ОСОБА_1
третьої особи не з`явилась
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Дніпропетровської обласної ради» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Арбітражний керуючий Величко В.Ю. про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Комунальне підприємство «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Дніпропетровської обласної ради» з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Арбітражний керуючий Гольчановський Г.С., в якому просить суд:
Позивач зазначає, що з 2017 року Комунальне підприємство «ВВУВКТ`ДОР» не мало належного статутного капіталу, у зв?язку з чим утворилася заборгованість по виплаті заробітної плати, причиною став низький тариф (збитковий), оскільки був затверджений Дніпропетровською обласною радою ще 2017 році та не переглядався.
Неодноразово підприємство, з метою забезпечення населення по області послугами централізованого водопостачання та водовідведення належної якості зверталося з листами до Дніпропетровської обласної державної адміністрації- начальника обласної військової адміністрації, Дніпропетровської обласної ради про перегляд тарифу та поповнення статутного капіталу, що не призвело до результатів, а лише збільшилися збитки підприємства та заборгованість по заробітній платі.
Часткове надходження коштів у невеликих розмірах 12 598,5 грн., 14 746, 00 грн. та ін., першочергово розподілялося на виплату заробітної плати, єдиного соціального внеску, військовий збір, податок з доходів фізичних осіб, однак заборгованість за підприємством залишається.
Таким чином, відсутність коштів на підприємстві (статутного капіталу), а будь-яке надходження у невеликих розмірах (нерегулярно) призвело до несвоєчасної сплати узгодженого грошового зобов?язання з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування, податкового зобов?язання по податку на додану вартість, екологічному податку, рентної плати за спеціальне використання води, земельного податку з юридичних осіб. Слід зауважити, з причин які не залежали від підприємства.
З метою виходу з критичної ситуації, підприємство неодноразово зверталося до органів місцевої, обласної ради з проханням надати допомогу для погашення заборгованості та протягом останніх восьми років державні кошти не виділялися. КП «ВВУВКГ`ДОР належить до підприємств соціальної інфраструктури.
Крім цього, 19.11.2021 р. відкрито виконавче провадження № 67532552 з примусового виконання вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № Ю-10/У від 29.09.2021 р. про стягнення коштів з підприємства. Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Куліковською А.О., на підставі ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику КП «ВВУВКГ» ДОР у межах суми боргу 770990,42 грн.
Водночас, позивач посилається на положення підрозділу 10 роздіду ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України та зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі в даній адміністратвиній справі, призначиено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що не суперечило ст.12 КАС України, у зв`язку з помилково наданим представником позивача податкового повідомлення-рішення.
Ухвалою суду клопотання представника відповідача про перехід зі спрощеного позовного провадження у загальне позовне провадження в адміністративній справі за позовом Комунального підприємства «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Дніпропетровської обласної ради» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Арбітражний керуючий Гольчановський Г.С. про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено.
У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви Комунального підприємства «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Дніпропетровської обласної ради» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Арбітражний керуючий Гольчановський Г.С. про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, без руху відмовлено.
Постановлено перейти до розгляду адміністративної справи №160/4028/24 за позовною заявою Комунального підприємства «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Дніпропетровської обласної ради» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Арбітражний керуючий Гольчановський Г.С. про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за правилами загального позовного провадження.
Заперечуючи проти позову відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи.
В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що згідно з п.69.2. п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність, згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються. Зміни внесені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стані» від 12.05.2022 р. №2260-ІХ. У той же час, був охоплений період з 01.01.2017 року по 30.06.2023 рік. Тобто до введення карантину, а також було враховано зміни ПК України при визначені штрафних санкцій після його введення. Контролюючим органом було враховано ковідні обмеження, що вбачається з додатку до ППР у вигляді розрахунку, в якому окремо виділено за які періоди здійснено донарахування штрафних санкцій.
Представник відповідача також зазначає, що частина порушень була пов`язана з періодом до початку повномасштабної агресії рф проти України. Лист ТПП України не є сертифікатом, що засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Позивач не надає роз`яснень які саме обставини непереборної сили вплинули на його діяльність та перешкоджали вчасно здійснювати сплату податків впродовж декількох років. При цьому сплата ПДФО, відповідно до положень п. 54.2 ст. 54 ПК України є узгодженим податком.
Перевіркою дотримання встановлених строків сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб, встановлені порушення. Перевіркою дотримання строків сплати (перерахування) ПДФО встановлена несвоєчасна сплата (несвоєчасне неперерахування до бюджету ПДФО) до бюджету податковим агентом, КП «ВВУВКГ» ДОР», до або під час виплати заробітної плати нарахованої (сплаченої) за період з 01.01.2017 р. по 30.06.2023 р. на користь найманих працівників на загальну суму 14 224 575,41 грн., що є порушенням ст. 168 ПК України. Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.37.2. ст.37 ПК України податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку. Відповідно до пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк). Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений ПК України строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному ПК України. Відповідно до пп.14.1.180. п.14.1 ст14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV ПК України, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV ПК України.
В ході перевірки підприємству наданий запит № 2 від 06.09.2023 р. стосовно надання пояснень по фактам несвоєчасної сплати та несплати податку на доходи фізичних осіб. Підприємством на запит № 2 від 25.09.2023 р. надано пояснення головного бухгалтера КП «ВВУВКГ» ДОР» ОСОБА_2 про несвоєчасність та не в повному обсязі перерахування ПДФО пов`язано з низькою платоспроможністю підприємства через невідповідність діючого тарифу (тариф востаннє було затверджено в 2017 році) фактичним витратам підприємства, хоча на розрахунковому рахунку грошові кошти були присутні. Документальною перевіркою встановлені порушення податкового законодавства в частині несвоєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб у розмірі 14 224 575,41 грн.
Відповідачем було направлено на адресу суду додаткові письмові пояснення у справі, в обгрунтування яких зазначено, що в підтвердження відсутності/нестачі коштів, позивач надає виключно листи, котрими повідомляє про заборгованість. При цьому, такі листи надані без доказів направлення. Також позивач не повідомляє про результати розгляду своїх звернень у зв`язку з чим неможливо встановити, чи дійсно позивач повідомляв про свій фінансовий стан. Також, позивачем не були надані виписки з банківських рахунків на підтвердження браку коштів для здійснення відповідних виплат. Позивач також посилається на дотації у розмірі 12 598, 50 грн. та 14 746, 00 грн. котрі витрачались на виплати заробітної плати, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, військового збору тощо.
Статутний капітал підприємства був визначений у розмірі 67 272 894, 89 грн. (сформований 28.07.2023 року). Отже, на день прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а також враховуючи, що ухвалою Господарського суду у Дніпропетровській області від 16.06.2022 року по справі № 904/645/22 було відкрито провадження у справі про банкрутство та введено процедуру розпорядження майном позивач має можливість здійснити відповідні розрахунки за рахунок свого статутного капіталу. Враховуючи викладене, позивач не надав належних доказів на підтвердження скрутного фінансового становища, а статутний капітал у розмірі 67 272 894, 89 грн. підтверджує можливість здійснити відповідні розрахунки з кредиторами за рахунок своїх активів.
Суд зазначає, що під час розгляду справи (в підготовчому провадженні), за протокольною ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 року, із внесенням її до протоколу судового засідання від 01.04.2024р., в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору замінено арбітражного керуючого Гольчановського Г.С. на арбітражного керуючого Величка Віктора Юрійовича, якого зобов`язано надати пояснення щодо суті справи.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2022 (справа № 904/645/22) відкрито провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Дніпропетровської обласної ради". Таким чином, обов`язок проведення документальної позапланової перевірки виник у відповідача з моменту отримання зазначеної ухвали. Ухвали про відкриття провадження по справі про банкрутство направляються на адресу відповідача в автоматичному режимі з метою забезпечення належного виявлення кредиторів та недопущення втрат державного та місцевого бюджетів. Однак, відповідачем було грубо проігноровано імперативний обов`язок проведення документальної позапланової перевірки у встановлені чинним законодавством України строки, що має наслідком той факт, що вимог, які є предметом оскарження в межах даної справи не заявлені в межах справи про банкрутство. В свою чергу, провадження по справі про банкрутство позивача перебуває на стадії санації погашення всіх вимог кредиторів, включно з вимогами відповідача, можливо виключно в порядку, передбаченому планом санації, який погоджено кредиторами та затверджено господарським судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.
Водночас, третя особа, в своїх письмових поясненнях зазначає, що всі вимоги, які є предметом оскарження, навіть у випадку їх визнання господарським судом Дніпропетровської області в межах справи № 904/645/22 на підставі відповідної заяви не можуть бути погашені в силу того, що вони є штрафними санаціями, які підлягають прощенню.
В призначене судове засідання з`явився представник відповідача. Представник позивач та третя особа до зали судового засідання не з`явились. Як від позивача так і від третьої особи на адресу суду надійши клопотання про розгляд справи без їх участі, надавши при цьому до суду свої письмові пояснення.
Заслухавши правову позицію представника відповідача та дослідивши всі матеріали справи, та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до наступного висновку.
Копію наказу від 22.09.2023 №4352-п вручено під розписку 25.09.2023 р. головному бухгалтеру КП «ВВУВКГ» ДОР» ОСОБА_3 .
З направленнями на право проведення перевірки від 22.09.2023 р. №5806, №5807, №5808 та від 25.09.2023 №5809 видані ГУ ДПС Дніпропетровській області, ознайомлено під підпис 25.09.2023р. головного бухгалтера КП «ВВУВКГ» ДОР» ОСОБА_4 .
Перевірку проведено за відома в.о. начальника КП «ВВУВКГ» ДОР» Шуліки Володимира та в присутності головного бухгалтера ОСОБА_4 .
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтями 61, 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Стаття 2 КАС України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі; 5) обовязковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом частин 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Відповідно до п.п.14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно до ст.21 ПК України визначені обов`язки контролюючих органів, серед яких обов`язок дотримуватись Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порeшень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.37.2. ст.37 ПК України податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку. Відповідно до пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений ПК України строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному ПК України. Відповідно до пп.14.1.180. п.14.1 ст14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво; нерезидента - юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV ПК України, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV ПК України.
Відповідно до п.54.2 ст.54 ПК України грошове зобов`язання щодо суми податкових зобов`язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV ПК України для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.
Згідно з п.55.1. ст.55 ПК України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.Процедура адміністративного оскарження рішень органів державної податкової служби є дворівневою.
Контролюючими органами вищого рівня є Державна податкова адміністрація України - для державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які у свою чергу є контролюючими органами вищого рівня для державних податкових інспекцій (п.55.2 ст.55 ПК України).
Відповідно до п.п. 61.1. ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способи здійснення податкового контролю перелічені у ст.62 ПК України, до них відноситься, зокрема, відповідно до п.62.1.3. ПК України здійснення податкового контролю шляхом проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до ст.78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:
отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;
платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом;
платником податків подано контролюючому органу уточнюючий розрахунок з відповідного податку за період, який перевірявся контролюючим органом;
виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;
платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.
Наказ про проведення документальної позапланової перевірки з підстав, зазначених у цьому підпункті, видається:
у разі розгляду заперечення до акта перевірки та/або додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, - контролюючим органом, який проводив перевірку;
під час проведення процедури адміністративного оскарження - контролюючим органом вищого рівня, який розглядає скаргу платника податків;
розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків;
Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень;
щодо платника податку подано скаргу:
про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування у разі ненадання таким платником податків протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання письмового запиту контролюючого органу, в якому зазначається інформація із скарги, пояснень та документального підтвердження на цей запит;
про ненадання таким платником податків акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної у разі ненадання таким платником податків протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання письмового запиту контролюючого органу, в якому зазначається інформація із скарги, пояснень та документального підтвердження на цей запит;
отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону;
контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов`язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Наказ про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення;
у разі отримання інформації про ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом, а також здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали підставою для проведення такої перевірки;
у разі отримання документально підтвердженої інформації та даних, що свідчать про невідповідність умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" та/або встановлення невідповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" у порядку, передбаченому підпунктом 39.5.1.1 підпункту 39.5.1 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу;
неподання платником податків або подання з порушенням вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або у разі встановлення порушень під час моніторингу такого звіту або документації відповідно до вимог пунктів 39.4 і 39.5 статті 39 цього Кодексу;
отримано звіт про контрольовані операції, надісланий платником податків відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу. У такому разі перевірка проводиться виключно з питань контролю трансфертного ціноутворення;
платником податків не подано в установлений пунктом 50.3 статті 50 цього Кодексу строк уточнюючий розрахунок для виправлення помилок, виявлених за результатами електронної перевірки, проведеної за заявою платника податків;
виявлено розбіжності даних, що містяться у зареєстрованих акцизних накладних/розрахунках коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних та деклараціях з акцизного податку, поданих платником акцизного податку, що реалізує пальне або спирт етиловий;
платником податків не надано для проведення зустрічної звірки інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту. Така перевірка проводиться виключно з питань, зазначених у запиті контролюючого органу.
платником податку подано заяву про проведення перевірки до поданої заявки на поповнення обсягів залишку пального відповідно до пункту 29 підрозділу 5 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу.
Обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться у межах кримінального провадження.
Контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.
Згідно з пп. 168.1.6 п. 168.1 ст. 168 ПК України для цілей цього розділу та пункту 54.2 статті 54 цього Кодексу під терміном "Граничний термін сплати до бюджету" розуміються строки сплати податку, визначені цим пунктом. Згідно пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Згідно з пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету. Пунктом 31.1 ст. 31 ПК України визначено, що строком сплати податку та збору визначається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податків і завершується останнім днем строку протягом якого такий податок повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається несплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Відповідно до п.57.1. ст.57 ПК України податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом. Відповідно до пп. 176.2 "а" п. 176.2 ст. 176 ПК України особи, які відповідно до ПК України мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.
Пунктом 171.1 ст. 171 ПК України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку. Згідно із пп. "ґ" п. 176.2 ст. 176 ПК України податкові агенти несуть відповідальність у випадках, визначених ПК України.
Здійснивши системний аналіз зазначених вище норм чинного податкового законодавства та доводів сторін, суд зазначає, позивач посилається на обмеження щодо донарахування штрафних санкцій передбаченого п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України, котрим забороняється донарахування штрафних санкцій до останнього календарного дня місяця, в якому завершується дія карантину. Однак, пеня нараховувалась за період з січня 2017 року по червень 2023 року. Тобто за період котрий передував введенню відповідних обмежень, а положення п.69.2. п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ, яким визначено, що у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому, вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються. Зазначені зміни були внесені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12.05.2022 р. №2260-ІХ. Наявний в матеріалах справи розрахунок штрафних санкцій та пені, який є додаток до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та міститься в матеріалах справи, підтверджується правильність визначення штрафної санкції відповідно до періодів.
Щодо доводів позивача, що у зв`язку з відкриттям провадження про банкрутство відносно Комунального підприємства «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Дніпропетровської обласної ради» було введено мораторій на задоволення вимог кредиторі у зв`язку з чим контролюючий орган не мав права здійснювати відповідні донарахування, суд зазначає, що в рамках означеної справи не досліджується питання щодо заяви кредиторських вимог. Спірними є висновки контролюючого органу за перевіркою в рамках якої встановлювалась правильність та своєчасність сплати податків.
Ч. 1 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів, строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів, застосованих до дня введення мораторію.
Ухвалою Господарського суду у Дніпропетровській області від 16.06.2022 року по справі № 904/645/22 було відкрито провадження та введено мораторій, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення було складено 10.11.2023 року, тобто складено після введення мораторію.
Означеної правової позиції дотримується ВС, викладеній в потанові ВС від 28.03.2019 р. у справі 825/1397/17.
Водночас, суми податку на доходи фізичних осіб, які були нараховані (утримані) під час нарахування заробітної плати, відповідно до п.54.2 ст.54 ПК України є узгодженим податковим зобов`язанням з податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету в строки визначені ст. 168 ПК України. При несплаті нарахованого (утриманого) податку на доходи фізичних осіб у встановлений строк, передбачений ПК України, сума несплаченого податку вважається податковим боргом відповідно до норм пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України.
Суд зазначає, що позивачем на запит № 2 від 25.09.2023р. надано пояснення головного бухгалтера КП «ВВУВКГ» ДОР» ОСОБА_2 про несвоєчасність та не в повному обсязі перерахування ПДФО пов`язано з низькою платоспроможністю підприємства через невідповідність діючого тарифу (тариф востаннє було затверджено в 2017 році) фактичним витратам підприємства, хоча на розрахунковому рахунку грошові кошти були присутні. Документальною перевіркою встановлені порушення податкового законодавства в частині несвоєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб у розмірі 14 224 575,41 грн.
В підтвердження відсутності/нестачі коштів, позивач надає виключно листи, котрими повідомляє про заборгованість, які надані без доказів направлення. Також позивач не повідомляє про результати розгляду своїх звернень у зв`язку з чим неможливо встановити, чи дійсно позивач повідомляв про свій фінансовий стан. Також позивачем не були надані виписки з банківських рахунків на підтвердження браку коштів для здійснення відповідних виплат. Позивач посилається на дотації у розмірі 12 598, 50 грн. та 14 746, 00 грн., які витрачались на виплати заробітної плати, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, військового збору.
Суд зазначає, що до позовної заяви був наданий витяг із рішення Дніпропетровської обласної ради від 28.07.2023 року № 303-17/VII щодо затвердження нової редакції статуту та сам статут у новій редакції. Відповідно до зазначеного рішення статутний капітал підприємства був визначений у розмірі 67 272 894, 89 грн. (сформований 28.07.2023 року). Отже, на день прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а також враховуючи, що ухвалою Господарського суду у Дніпропетровській області від 16.06.2022 року по справі № 904/645/22 було відкрито провадження у справі про банкрутство та введено процедуру розпорядження майном позивач має можливість здійснити відповідні розрахунки за рахунок свого статутного капіталу.
Враховуючи викладене, позивач не надав належних та допустимих доказів в розумінні норм ст.ст. 73, 74 КАС України, в підтвердження скрутного фінансового становища, зважаючи на наявний статутний капітал у розмірі 67 272 894, 89 грн.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Статтею 139 КАС України визначено порядок розподілу судових витрат, оскільки у задоволенні позовної заяви Комунального підприємства «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Дніпропетровської обласної ради» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Арбітражний керуючий Величко В.Ю. про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено, розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви Комунального підприємства «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Дніпропетровської обласної ради» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Арбітражний керуючий Величко В.Ю. про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювався.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 08.05.2024 р.

Суддя І.О. Лозицька