Справа № 200/6350/23
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВА П О С Т А Н О В А
"07" травня 2024 р. справа №200/6350/23
Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року (головуючий суддя І інстанції Тарасенко І.М.), складене у повному обсязі 19 січня 2024 року, у справі № 200/6350/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Слав-Агро» до Головного управління ДПС у Донецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання зареєструвати податкову накладну від 16.05.2023 року № 3,,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Слав-Агро» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області, Державної податкової служби України, в якому просить суд:
1) визнати протиправним та скасувати Рішення від 02.08.2023 року № 9286551/38056112 про відмову у реєстрації податкової накладної від 16.05.2023 року № 3 в Єдиному реєстрі податкових накладних;
3) зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ «Агрофірма «Слав-Агро» від 16.05.2023 року № 3 датою її фактичного надходження.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано Рішення комісії Головного управління Державної податкової служби України у Донецькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 02.08.2023 року № 9286551/38056112 про відмову у реєстрації податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Слав-Агро» (юридична адреса: 84186, Донецька область, Слов`янський район, с. Рай-Олександрівка, вул. Шкільна, 2а, ) від 16.05.2023 року № 3 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ «Агрофірма «Слав-Агро» від 16.05.2023 року № 3 датою її фактичного надходження.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки в судовому рішенні від 24 квітня 2024 року) апеляційну скаргу залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року у справі № 200/6350/23 залишено без змін.

Позивач звернувся до апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат. Заявник просив стягнути на його користь суму понесених судових витрат на правничу допомогу на суму 5 000,00 грн.

Представники сторін в судове засідання не викликались, про дату, місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

06 травня 2024 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд заяви без його участі.

Крім того, 06 травня 2024 року від представника Головного управління ДПС у Донецькій області надійшли заперечення на заяву товариства про ухвалення додаткового судового рішення, в якій вказано на її необґрунтованість.

Суд апеляційної інстанції, перевірив матеріали справи вважає за необхідне частково задовольнити вищевказану заяву, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, фактично понесені стороною, на користь якої ухвалено судове рішення в адміністративній справі, витрати на правову допомогу у такій справі підлягають компенсації за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на підставі рішення суду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

На підтвердження понесених судових витрат в частині надання адвокатом правничої допомоги заявником надано договір про надання правничої допомоги від 13 грудня 2021 року, ордер, платіжна інструкція на оплату за договором про надання правничої допомоги на 5 000,00 грн., акт приймання-передачі послу до договору, в якому вказано на вид наданої послуги ознайомлення з апеляційною скаргою та підготовка та направлення відзиву на неї

Позивач вважає, що розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. мають бути стягнуті з відповідача.

Апеляційний суд зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та умовами договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема ,заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Перевіривши зміст наведених документів, суд звертає увагу, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги вартістю 5 000,00 грн. не є співмірними зі складністю справи (реєстрація податкової накладної), відтак, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви, а розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню позивачу за період розгляду справи в суді апеляційної інстанції у співмірності до наданих послуг, на переконання колегії суддів, становить 1000,00 грн.

Керуючись ст. 134, 139, 252, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Слав-Агро» задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Слав-Агро» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області () судові витрати на професійну допомогу в розмірі 1 000,00 (тисяча) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 травня 2024 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць