Справа № 320/15906/23
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2024 року Київ справа №320/15906/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації та Державного підприємства "Національні інформаційні системи", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Головне управління статистики у м. Києві, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ІНФОРМАЦІЯ_2 з позовом до Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації та Державного підприємства "Національні інформаційні системи", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Головного управління статистики у м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської у місті Києві державної адміністрації щодо відмови ІНФОРМАЦІЯ_1 у внесенні записів до Єдиного державного реєстру щодо скасування реєстраційної дії (запис 0045552) юридичної особи ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- визнати протиправними дії Державного підприємства "Національні інформаційні системи" щодо відмови ІНФОРМАЦІЯ_1 у внесенні записів до Єдиного державного реєстру щодо скасування реєстраційної дії (запис 0045552) юридичної особи ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- зобов`язати Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації скасувати запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: дата державної реєстрації 16.04.2020 (дата запису: 07.05.2013), номер запису: 0045552 реєстраційної дії ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- зобов`язати Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації вчинити дії щодо внесення запису до Єдиного державного реєстру про скасування реєстраційної дії (запис 0045552) юридичної особи ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- зобов`язати Державне підприємство "Національні інформаційні системи" вчинити дії щодо внесення запису до Єдиного державного реєстру про скасування реєстраційної дії (запис 0045552) юридичної особи ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що з листопада 2020 року ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - КОВК) реорганізований у ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Відомості про державну реєстрацію КОВК становлять державну таємницю, а тому, з огляду на імперативні приписи частини 4 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", не повинні бути наявними в Єдиному державному реєстрі. Також зазначив, що з часу введення на території України воєнного стану, який триває досі та виконання особовим складом ІНФОРМАЦІЯ_5 завдань із захисту України від військової агресії російської федерації питання, зазначене у позовній заяві, тривалий час завдає труднощі під час виконання завдань за призначенням. Зокрема на позивача покладені завдання з забезпечення виплат родинам загиблих військовослужбовців у ході бойових дій із захисту України від військової агресії російської федерації, військовослужбовцям, які отримали поранення та встановлено групу інвалідності, одноразової грошової допомоги інші виплати та фінансові зобов`язання. Однак Державною казначейською службою України не визнається юридична особа - ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому що в Єдиному державному реєстрі внесені та не скасовані відомості про іншу юридичну особу - КОВК, якого вже юридично та фактично не існує відповідно до законодавства України з 2020 року.

Ухвалою суду від 11.05.2023 позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_5 було залишено без руху, зазначено недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви. Позивач усунув вказані в ухвалі суду недоліки в установлений судом строк.

Ухвалою суду від 23.05.2023 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Державне підприємство "Національні інформаційні системи" (далі - ДП "НАІС") позов не визнало, 21.06.2023 до суду від представника надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ДП "НАІС" не здійснює владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, та законодавчо не уповноважений владно керувати поведінкою, в тому числі, щодо позивача, тож його прав не порушувало. ДП "НАІС" виконує функції і реалізовує повноваження технічного адміністратора ЄДР, здійснює заходи зі створення, доопрацювання та супроводження програмного забезпечення ЄДР, порталу електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань та відповідає за їх технічне та технологічне забезпечення, збереження та захист даних, що містяться у ЄДР, надає, блокує та анулює доступ до ЄДР та проводить навчання роботі з цим реєстром. Отже, у ДП "НАІС" відсутні, як нормативно визначені повноваження на проведення в Єдиному державному реєстрі реєстраційних дій, так і відповідні технічні можливості, оскільки програмне забезпечення ЄДР розроблене у повній відповідності до вимог законодавства.

Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Відділ) також позов не визнав, 21.06.2023 до суду від представника відповідача надійшли заперечення проти заявлених позовних вимог вважаючи їх безпідставними та вказав, що заява позивача про виключення запису з Реєстру надійшла на адресу відповідача у формі листа, відтак відповідь на неї була надана відповідачем у формі листа та не являється відмовою у проведенні реєстраційних дій у розумінні Закону. Також зауважив, що відповідач не є органом, на підставі відомостей і з ініціативи якого, було включено відомості про КОВК до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та не є технічним адміністратором ведення такого реєстру, який вчиняє технічні дії у такому реєстрі.

Також 22.01.2024 до суду від представника Відділу надійшли пояснення, в яких зазначено, що відділ не надавав позивачу відмову у проведенні реєстраційних дій у розумінні Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", а лише відповідь на звернення.

Від третьої особи до суду пояснень щодо позовних вимог та/або відзиву на позовну заяву подано не було. Копію ухвали суду від 23.05.2023 було направлено до електронного кабінету, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 24.05.2023, а копію позовної заяви з усіма доданими до неї документами - направлено засобами поштового зв`язку (штрихкодовий ідентифікатор 445).

Розглянувши позовну заяву, відзиви на позовну заяву, пояснення відповідача, дослідивши докази, оцінивши їх у сукупності, суд встановив таке.

КОВК зареєстрований як юридична особа 16.04.2000 та 07.05.2013 на підставі інвентаризаційних відомостей юридичних осіб державним реєстратором Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації внесено запис до державного реєстру за № 0045552.

На виконання спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 23.12.2019 № Д/322/1/11 "Про формування територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у Збройних Силах України", директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 02 вересня 2020 р. № Д-321/7/дск "Про проведення додаткових організаційних заходів в Збройних Силах України в 2020 році", з листопада 2020 року КОВК реорганізований у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У 2021 році позивач звертався до суду з адміністративним позовом до Відділу про скасування запису щодо КОВК у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, який рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2021 у справі № 640/14186/21, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2022, залишено без задоволення.

Відповідно до довідки з відомчого обліку Міністерства оборони України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.01.2022 № 84/22 ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований як юридична особа, ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Звернувшись у березні 2021 року до Відділу із заявою № 1/6/1590, відповідач листом від 08.04.2021 № 39-22-949 надав відповідь позивачу, у якій зазначено, що з набранням чинності Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" на підставі відомостей інвентаризації юридичних осіб, які надавалися державним реєстраторам тимчасових міжвідомчих спеціальних комісій, 07.05.2013 щодо КОВК проведено реєстраційну дію "Включення відомостей про юридичну особу з відміткою про те, що свідоцтво про її реєстрацію, вважається недійсним". Зазначено, що 15.05.2013 представником КОВК подавалися документи для проведення реєстраційної дії "Включення відомостей про юридичну особу", однак документи було подано не в повному обсязі та залишено без розгляду. Також звернуто увагу, що державні реєстратори юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців проводять реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України ведуть органи статистичної служби.

04.01.2022 позивач звернувся з листом № 1/6/3 до Головного управління статистики у місті Києві, де зазначив, що відомості щодо ІНФОРМАЦІЯ_6 були внесені до Єдиного державного реєстру 16.04.2000 за № 322/1/6165. ІНФОРМАЦІЯ_4 входить до системи органів військового управління Міністерства оборони України та внесений до відомчого ЄДР. Вважаючи, що відомості, які характеризують організацію, чисельність та дислокацію місцевого органу військового управління становлять державну таємницю, позивач просив виключити з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України відомості про КОВК.

Листом від 19.01.2022 № 03.1-21/297-22 Головне управління статистики у м. Києві зазначив, що органи державної статистики в рамках ведення ЄДРПОУ є користувачами реєстраційних відомостей з ЄДР, їх дії щодо внесення даних до ЄДРПОУ є завжди похідними. Відповідно до частини шостої пункту 1 статті 1 Закону держателем ЄДР є Міністерство юстиції України.

25.11.2022 позивач листом № 1/6/5174 звернувся до Міністерства юстиції України, в якому просив внести зміни до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ЄДР) щодо виключення запису (некоректного запису) з вищевказаних реєстрів щодо перебування на обліку КОВК.

16.01.2023 позивач листом № 1/6/335 звернувся до Міністерства юстиції України та ДП "НАІС" у якому зазначено, що станом на 07.05.2013 КОВК проводив діяльність, яка пов`язана з державною таємницею на підставі спецдозволу. З урахуванням існування в Україні "особливого періоду" просив посприяти у вирішенні питання про повне видалення накопиченої інформації із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо КОВК, позаяк скасування запису про включення відомостей про юридичну особу - КОВК з відміткою про те, що свідоцтво вважається недійсним не призведе до повного видалення накопиченої інформації.

31.01.2023 листом № 380/13.1-14 ДП "НАІС" повідомило, що підприємство здійснює заходи зі створення, доопрацювання та супроводження програмного забезпечення Єдиного державного реєстру, порталу електронних сервісів та відповідає за їх технічне та технологічне забезпечення, збереження та захист даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі, надає, блокує і анулює доступ до Єдиного державного реєстру та проводить навчання роботі з цим реєстром, а тому не може видалити накопичену інформацію у реєстрі щодо КОВК. У свою чергу повідомило, що Міністерство юстиції України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців, а також визначене держателем Єдиного державного реєстру, до повноважень якого відноситься вжиття організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування цього реєстру.

Вважаючи такі дії відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства України (далі КАС України), частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців регулюються Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" від 15 травня 2003 р. № 755-ІV (далі - Закон № 755-ІV).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону № 755-IV державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру (частина перша статті 7 Закону № 755-ІV).

Відповідно до частини четвертої статті 7 Закону № 755-ІV до Єдиного державного реєстру не вносяться відомості, що становлять державну таємницю.

Держателем Єдиного державного реєстру є Міністерство юстиції України, яке вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до пунктів 4, 8 частини першої статті 4 цього ж Закону № 755-ІV державна реєстрація базується на таких основних принципах: державної реєстрації за заявницьким принципом та внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону.

Згідно з пункту 14 частини першої статті 1 Закону № 755-ІV суб`єктами державної реєстрації є зокрема виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська та Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, нотаріуси - у разі державної реєстрації юридичних осіб (крім випадків, передбачених абзацами другим - четвертим цього пункту) та фізичних осіб - підприємців (крім випадків, передбачених статтею 25-1 цього Закону). Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень з державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

Відповідно до розділу ІІ положення про відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, затвердженого розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 03 березня 2017 р. № 125 (далі - Положення № 125), основними завданням Відділу є реалізація державної політики у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; засвідчення факту створення та/або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття та/або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру; ведення Єдиного державного реєстру; формування та ведення реєстраційних справ.

Згідно з пунктами 4, 11, 13 розділу ІІІ Положення № 125 Відділ здійснює державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; вносить записи до Єдиного державного реєстру щодо скасування реєстраційної дії; здійснює інші дії, передбачені Законом № 755-IV та нормами чинного законодавства України.

Відповідно до вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 25 Закону № 755-IV державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації; судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" зокрема щодо: зобов`язання вчинення реєстраційних дій і скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.

Отже, однією з підставою для внесення відомостей до Єдиного державного реєстру, є зокрема, судове рішення, яке набрало законної сили та тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій.

Суд також зазначає, що відповідно до Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 р. № 118 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 червня 2005 р. № 499) (далі - Положення № 118) Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) - це автоматизована система збирання, накопичення та опрацювання даних про юридичних осіб всіх форм власності та організаційно-правових форм господарювання, відокремлені підрозділи юридичних осіб, що знаходяться на території України, а також відокремлені підрозділи юридичних осіб України, що знаходяться за її межами. Суб`єктами ЄДРПОУ є юридичні особи та відокремлені підрозділи юридичних осіб всіх форм власності та організаційно-правових форм господарювання, що знаходяться на території України та провадять свою діяльність на підставі її законодавства. ЄДРПОУ ведеться з метою: забезпечення єдиного державного обліку та ідентифікації суб`єктів; класифікації суб`єктів для отримання статистичної інформації у формалізованому вигляді; проведення спостережень за структурними змінами в економіці щодо видів діяльності, створення, реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) та ліквідації суб`єктів; удосконалення статистичного обліку суб`єктів та створення реєстрів респондентів статистичних спостережень (статистичних реєстрів).

Пунктом 5 Положення № 118 передбачено, що присвоєння ідентифікаційних кодів з ЄДРПОУ здійснюється: державними реєстраторами - суб`єктам, на яких поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців"; органами державної статистики - суб`єктам, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" і відомості про які не становлять державну таємницю; відповідними центральними органами виконавчої влади - суб`єктам, відомості про які становлять державну таємницю. Таким органам Держкомстат передає ідентифікаційні коди для ведення відомчого обліку. Порядок передачі ідентифікаційних кодів для присвоєння їх суб`єктам затверджується Держкомстатом разом з відповідними центральними органами виконавчої влади.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про Збройні Сили України" від 06 грудня 1991 р. № 1934-XII (далі - Закон № 1934-ХІІ) Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Згідно з статтями 7 та 8 Закону № 1934-XII керівництво Збройними Силами України в межах, передбачених Конституцією України, здійснює Президент України як Верховний Головнокомандувач Збройних Сил України. В особливий період керівництво Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями Президент України може здійснювати через Ставку Верховного Головнокомандувача, робочим органом якої є Генеральний штаб Збройних Сил України. Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державну таємницю" від 21 січня 1994 р. № 3855-XII (далі - Закон № 3855-XII) державна таємниця (далі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 Закону № 3855-XII до державної таємниці у порядку, встановленому цим Законом, у сфері оборони відноситься інформація:

- про зміст стратегічних і оперативних планів та інших документів бойового управління, підготовку та проведення військових операцій, стратегічне та мобілізаційне розгортання військ, а також про інші найважливіші показники, які характеризують організацію, чисельність, дислокацію, бойову і мобілізаційну готовність, бойову та іншу військову підготовку, озброєння та матеріально-технічне забезпечення Збройних Сил України та інших військових формувань;

- про дислокацію, характеристики пунктів управління, зміст заходів загальнодержавного та регіонального, у разі необхідності міського і районного рівня, щодо приведення у готовність єдиної державної системи цивільного захисту населення і територій до виконання завдань в особливий період та про організацію системи зв`язку (оповіщення) в особливий період, можливості населених пунктів, регіонів і окремих об`єктів щодо евакуації, розосередження населення і забезпечення його життєдіяльності; забезпечення виробничої діяльності об`єктів національної економіки у воєнний час;

- про геодезичні, гравіметричні, картографічні та гідрометеорологічні дані і характеристики, які мають значення для оборони країни;

- про застосування систем озброєння, підготовку та проведення військових операцій;

- про винаходи, дослідження і розробку нових зразків озброєння в інтересах забезпечення національної безпеки і оборони та про результати таких досліджень і розробок;

- про заходи та показники розвитку Збройних Сил України та їх спроможностей;

- про склад, завдання та матеріально-технічне забезпечення розвідувального органу Міністерства оборони України та зібрану і створену ним інформацію в результаті його діяльності;

- про особовий склад Сил спеціальних операцій Збройних Сил України, а також осіб, які співпрацюють або раніше співпрацювали на конфіденційній основі із Силами спеціальних операцій Збройних Сил України, фінансування та матеріально-технічне забезпечення руху опору, засоби, зміст, плани, організацію, завдання, форми, методи і результати ведення руху опору, оперативний резерв та мережу осередків руху опору.

Віднесення інформації до державної таємниці - процедура прийняття (державним експертом з питань таємниць) рішення про віднесення категорії відомостей або окремих відомостей до державної таємниці з установленням ступеня їх секретності шляхом обґрунтування та визначення можливої шкоди національній безпеці України у разі розголошення цих відомостей, включенням цієї інформації до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, та з опублікуванням цього Зводу, змін до нього (стаття 1 Закону № 3855-XII).

Таким чином, питання щодо віднесення відомостей до державної таємниці має безпосередньо державний експерт з питань таємниць, яким є посадова особа, уповноважена здійснювати відповідно до вимог Закону № 3855-XII віднесення інформації до державної таємниці у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, зміни ступеня секретності цієї інформації та її розсекречування. Втручання в діяльність державного експерта з питань таємниць особи, якій за посадою його підпорядковано, не допускається.

Інформація вважається державною таємницею з часу опублікування Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, до якого включена ця інформація, чи зміни до нього у порядку, встановленому цим Законом (частина третя статті 10 Закону № 3855-ХІІ).

Відповідно до статті 12 Закону № 3855-ХІІ звід відомостей, що становлять державну таємницю, формує Служба безпеки України на підставі рішень державних експертів з питань таємниць. Зазначений Звід та зміни до нього набирають чинності з моменту опублікування в офіційних виданнях України. Зміни до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, вносяться не пізніше трьох місяців з дня одержання Служби безпеки України відповідного рішення державного експерта з питань таємниць.

Згідно з пунктами 1.4.3, 1.4.4 розділу ІІ Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Служби Безпеки України від 23 грудня 2020 р. № 383 до відомостей що становлять державну таємницю у сфері оборони віднесено відомості про дислокацію, систему охорони, оборони, організаційно-штатну структуру, чисельність особового складу військових частин (установ) в особливий період (на воєнний час); відомості про діючі або перспективні: бойовий склад, організаційно-штатну структуру, дислокацію, систему охорони, оборони, чисельність особового складу військових частин (установ) на мирний час (за винятком відомостей про дійсне найменування з`єднань, військових частин, установ (організацій) ЗС, військових навчальних закладів, а також їх місце розташування із зазначенням населених пунктів та географічних координат і їх підпорядкованості, відомостей про загальну штатну чисельність військовослужбовців за штатом мирного часу, озброєння та військову техніку, які надаються державам-учасницям відповідно до прийнятих Україною міжнародних зобов`язань за Договором про звичайні збройні сили в Європі, Віденським документом 2011 року про заходи зміцнення довіри та безпеки та Глобальним обміном воєнною інформацією, а також відомостей щодо військових навчальних закладів, квартирно-експлуатаційних органів, військових представництв, закладів культури та спортивних закладів).

Суд зазначає, що визначення "особливого періоду" міститься в Законі України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 р. № 1932-XII та в Законі України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 р. № 3543-XII.

Відповідно до абзацу 13 статті 1 Закону України "Про оборону України" особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з абзацом 5 статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Отже, особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни - воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Суд зазначає, що 17.03.2014 виконуючим обов`язки Президента України було видано Указ "Про часткову мобілізацію" № 303/2014. Таким чином, з 18.03.2014 в Україні настав особливий період.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та триває досі (Указом Президента від 05 лютого 2024 р. № 49/2024 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 14.02.2024 строком на 90 діб).

Таким чином, станом на дату ухвалення цього рішення в Україні діє особливий період.

Суд дійшов висновку, що запис про включення відомостей про КОВК до Єдиного державного реєстру суперечить вимогам Закону № 755-IV, Закону України "Про державну таємницю", Указу Президента України № 64/2022 та Зводу відомостей, що становлять державну таємницю.

Як вже було зазначено судом, згідно з пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону № 755-IV державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, зокрема щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій і скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі. Таке рішення реалізується шляхом внесення відповідного запису (записів) до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до положень частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України суд у разі задоволення позову може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматись від вчинення певних дій, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Разом з цим, суб`єктами державної реєстрації відповідно до Закону № 755-IV є Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері релігії, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; територіальні органи Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі; виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська та Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, нотаріуси.

Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 31 травня 2016 р. № 1565/5 "Питання адміністрування Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" з 01.07.2016 технічним адміністратором Єдиного державного реєстру визначено ДП "НАІС".

Відповідно до пункту 2.2 статуту ДП "НАІС", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09 березня 2023 р. № 917/5, основними завданнями підприємства є адміністрування Систем; здійснення заходів зі створення, розробки, впровадження, супроводження та модернізації програмного забезпечення Систем; технічне і технологічне забезпечення, супроводження, збереження та захист даних; здійснення технічних і технологічних заходів з надання, блокування та анулювання доступу до Систем; інші заходи (дії), передбачені законодавством.

Отже, ДП "НАІС" не наділений повноваженнями щодо проведення реєстраційних дій та/або скасування відповідних записів про реєстраційні дії, а лише виконує функції і реалізовує повноваження технічного адміністратора Єдиного державного реєстру.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог щодо ДП "НАІС" варто відмовити.

Згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, визнати протиправними дії Відділу щодо відмови ІНФОРМАЦІЯ_7 у внесенні записів до Єдиного державного реєстру щодо скасування реєстраційної дії (запис 0045552) про юридичну особу КОВК та скасувати запис у Єдиному державному реєстрі № 0045552 щодо КОВК і зобов`язати Відділ вчинити дії щодо виключення такого запису з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до частин першої і другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з положень проаналізованого законодавства, наявних у матеріалах справи доказів і встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких дала Верховна Рада, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішеннях неодноразово наголошував, що хоча національний суд і має певні свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган державної влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (п. 36 рішення від 01.07.2003 у справі "Суомінеен проти Фінляндії" № 3780001/97).

І хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін та інші проти України" рішення ЄСПЛ від 10.02.2010).

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Ураховуючи, що позивачем сплачено судовий збір у сумі 13 420,00 грн (платіжна інструкція від 15.05.2023 № 2510), а позовні вимоги задоволено частково, наявні підстави для розподілу витрат зі сплати судового збору у сумі 8 052,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (місцезнаходження: м. Київ, б-р. Тараса Шевченка, буд. № 26/4, ) щодо відмови ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) у внесенні записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо скасування реєстраційної дії (запис 0045552) юридичної особи ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Скасувати у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис № 0045552 щодо ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Зобов`язати Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (місцезнаходження: м. Київ, б-р. Тараса Шевченка, буд. № 26/4, ) вчинити дії щодо виключення запису № 0045552 щодо ІНФОРМАЦІЯ_6 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (місцезнаходження: м. Київ, б-р. Тараса Шевченка, буд. № 26/4, ) судові витрати у сумі 8 052,00 грн (вісім тисяч п`ятдесят дві гривні нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.