Справа № 160/4567/24
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2024 рокуСправа №160/4567/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відповідача-3: Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-
19.02.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відповідача-3: Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якій представник позивача з урахуванням уточненої позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 26.02.2024 року просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсію за вислугу років з моменту настання права, а саме: з 05.10.2023 року на підставі пункту д ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, зарахувавши до пільгового стажу для вислуги років періоди роботи та навчання:
з 17.05.1990 року по 01.12.1992 року - робота матросом, на т/х Ю. Смирнов на підприємстві Дніпропетровська ремонтно-експлуатаційна база флоту;
з 01.12.1992 року по 11.03.1993 року - навчання в навчало-курсовому комбінаті Дніпропетровської РЕБ флоту по спеціальності моторист-рульовий;
з 12.03.1993 року по 05.06.1998 року - робота мотористом-матросом на т/х Припять-10 та т/х Ю. Смирнов, слюсарем 4 розряду на підприємстві Дніпропетровська ремонтно-експлуатаційна база флоту;- з 24.06.1998 року по 05.03.2010 року - робота матросом 1 класу, мотористом-матросом на т/х Адмірал Макаров, т/х Дудінка, Дніпровець-4, Орель-2, Орель-3 на підприємстві АСК Укррічфлот.
В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено наступне. Висновки відповідачів про те, що ОСОБА_1 не має достатнього пільгового стажу, а тому не має право на пенсію за вислугу років як працівник плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості відповідно до статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення в редакції, яка діє на момент звернення позивача за призначенням пенсії за вислугу років є безпідставними. Відповідно до статті 51 Закону № 1788-ХІ пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Тобто, у зазначеній нормі йдеться про роботи, які мають безпосередній вплив на здоров`я працівника і можуть призвести до втрати професійної працездатності (здатності виконувати роботу за професією) до настання віку, що дає право на пенсію за віком, а отже, до неможливості ефективно виконувати роботу без шкоди для власного здоров`я і безпеки оточуючих. Отже, втрата професійної працездатності або придатності не пов`язана з досягненням працівником певного віку, тому не може бути умовою для призначення пенсії за вислугу років. Конституційний Суд України вказав, що положення пункту а статті 54, статті 55 Закону № 1788-ХІ зі змінами, внесеними Законом № 911 у частині встановлення як додаткової умови для призначення пенсії за вислугу років досягнення віку 50 років для працівників, зазначених у пункті а статті 54 Закону № 1788-ХІ, та 55 років для осіб, зазначених у пунктах е, ж статті 55 Закону № 1788-ХІ, слід визнати такими, що нівелюють сутність права на соціальний захист, не відповідають конституційним принципам соціальної держави та суперечать положенням статей 1, 3, частини третьої статті 22, статті 46 Основного Закону України. Також Конституційний Суд України зазначив, що положення пункту а статті 54, статті 55 Закону № 1788-ХІ зі змінами, внесеними Законом № 213 щодо підвищення на п`ять років віку виходу на пенсію для жінок, а також збільшення на п`ять років загального та спеціального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за вислугу років для окремих категорій працівників, є такими, що позбавляють вказаних осіб права на соціальний захист і не відповідають конституційним принципам прав і свобод людини, соціальної держави, з огляду на що, оспорювані положення пункту а статті 54, статті 55 Закону № 1788-ХІ зі змінами, внесеними Законом № 213, суперечать положенням статей 1, З, 46 Основного Закону України. Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 04.06.2019 № 2-р/2019 положення пункту а статті 54, статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-ХІ зі змінами, внесеними законами України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 24.12.2015 року № 911-VІІІ, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Таким чином, з 04.06.2019 року при призначенні пенсії за вислугою років відповідно до пункту е статті 55 Закону № 1788-ХІ необхідно керуватися вказаною нормою у редакції до внесення змін Законом № 213 та Законом № 911. Отже, на день звернення позивача із заявою від 16.10.2023 року про призначенім пенсії за вислугу років, пунктом д статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення): чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.
15.04.2024 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив відповідача-1 де зазначено, що відповідач-1 не подав будь - якого доказу на спростування зазначених в позовній заяві обставин. Отже висновки, зазначені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2024 року, зазначена вище справа була розподілена та 20.02.2024 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 року вказану позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.
У встановлений ухвалою суду від 26.02.2024 року строк позивач усунув недоліки адміністративного позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом установлено, та матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уперше звернувся 16.10.2023 року до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою та доданими до неї документами на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. 2 1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та статті 55 п. д Закону України Про пенсійне забезпечення.
Позивачем були надані документи, довідки з місця роботи з підтвердження пільгового стажу роботи (від 11.07.2023 року № 08-25/159 видана Державним підприємством водних шляхів «Укрводшлях» та від 18.05.2023 року № 1-1-36/143 видана АСК «УКРРІЧФЛОТ»), які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «д» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та трудову книжку, належним чином оформлену, в якій зазначені відповідні записи про роботу в галузі народного господарства, що мають право на пенсію за вислугу років.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, який уповноважений розглянути подану заяву ОСОБА_1 .
З рішення про відмову в призначенні пенсії було з`ясовано, що ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на посадах, які дають право на пенсію за вислугу років.
Також в рішенні про відмову зазначено, що:
Страховий стаж позивача 35 років 4 місяці 16 днів;
Стаж за вислугу років становить - 0 років 6 місяців 9 днів;
Результати розгляду документів, доданих до заяви до загального страхового стажу зараховані всі періоди роботи.
Був зроблений коментар, що згідно з статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років призначаються лише при залишенні роботи, що дає право на цей вид.
До пільгового стажу не зараховані періоди роботи згідно довідки №1-1-36/143 від 18.05.2023 року, оскільки не відповідає додатку №5 Постанови № 637, а саме: відсутні відомості про який плавсклад мається на увазі, відсутній наказ про звільнення, відсутня інформація про відпуски без збереження заробітної плати, відсутня інформація про кількість пільгового періоду.
01.01.2024 року позивач повторно з особистою заявою, з додатковими документами (довідкою від 13.11.2023 № 08-25/352 виданою Державним підприємством водних шляхів «Укрводшлях» стосовно того, що він наданий час не працює на роботі, яка дає права на цей вид пенсії) звернувся до Головного управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «д» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
З рішення про відмову в призначенні пенсії було з`ясовано, що ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на посадах, які дають право на пенсію за вислугу років.
Також в рішенні про відмову зазначено, що:
Страховий стаж позивача 35 років 4 місяці 16 днів;
Стаж за вислугу років становить - 0 років 6 місяців 9 днів;
Результати розгляду документів, доданих до заяви до загального страхового стажу зараховані всі періоди роботи.
До пільгового стажу не враховано періоди роботи згідно довідки від 18.05.2022 №1-1-36/143, оскільки довідка не відповідає додатку №5 Постанови № 637 від 12.08.1993, а саме: відсутні відомості про який плавсклад мається на увазі, відсутній наказ про звільненім, відсутня інформація про відпуски без збереження заробітної плати, відсутня інформація про кількість пільгового періоду.
Додатковий коментар: відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення через відсутність необхідного стажу роботи на посадах, які дають право на пенсію за вислугу років.
Вважаючи такі дії відповідачів протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
В положення пункту д статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлюють право на пенсію за вислугу років мають право працівники плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення) - після досягнення 55 років і при стажі роботи:
для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі;
для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.
працівники окремих видів суден, професій і посад плавскладу суден морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості - за списком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку при стажі роботи на цих суднах, за цими професіями і посадами станом на 1 квітня 2015 року не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок та після цієї дати при стажі роботи на цих суднах, за цими професіями і посадами:
з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків.
Відповідно до пункту 2-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення». Розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.
Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VІІІ набрав чинності 11.10.2017.
Таким чином, аналіз змісту пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» дозволяє прийти до висновку про те, що пенсія за вислугу років згідно статей 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» може бути призначена лише особам, які мають стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений відповідними статтями Закону України «Про пенсійне забезпеченім», станом на 11.10.2017.
Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІ) визначено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.
Згідно звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь - який час після виникнення права на пенсію, відповідно до статті 7 Закону № 1788-ХІ.
Відповідно до статті 55 Закону № 1788-ХІ право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення): чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.
Пунктом «д» статті 55 Закону № 1788-ХІ (в редакції, чинній до 01.04.2015) було передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають плавскладу річкового флоту при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
У подальшому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ (далі - Закон № 213), зокрема, підвищено страховий стаж, необхідний для виходу на пенсію (абзаци перший - одинадцятий пункту «д» статті 55 Закону № 1788-ХІ), а Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VІІІ (далі - Закон № 911) встановлено як додаткову умову для призначення пенсії за вислугу років досягнення віку 55 років для осіб, зазначених у пункті «д» статті 55 Закону № 1788-ХІ.
В свою чергу, рішенням Конституційного Суду України від 04.06.2019 № 2-р/2019 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VІІІ.
При цьому, Конституційний Суд України зазначив, що зміни у сфері пенсійного забезпечення мають бути достатньо обґрунтованими, здійснюватися поступово, обачно й у заздалегідь обміркований спосіб, базуватися на об`єктивних критеріях, бути пропорційними меті зміни юридичного регулювання, забезпечувати справедливий баланс між загальними інтересами суспільства й обов`язком захищати права людини, не порушуючи при цьому сутності права на соціальний захист.
Відповідно до статті 51 Закону № 1788-ХІ пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
Тобто, у зазначеній нормі йдеться про роботи, які мають безпосередній вплив на здоров`я працівника і можуть призвести до втрати професійної працездатності (здатності виконувати роботу за професією) до настання віку, що дає право на пенсію за віком, а отже, до неможливості ефективно виконувати роботу без шкоди для власного здоров`я і безпеки оточуючих.
З наведеного випливає, що втрата професійної працездатності або придатності не пов`язана з досягненням працівником певного віку, тому не може бути умовою для призначення пенсії за вислугу років.
Конституційний Суд України вказав, що положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону № 1788-ХІ зі змінами, внесеними Законом № 911 у частині встановлення як додаткової умови для призначення пенсії за вислугу років досягнення віку 50 років для працівників, зазначених у пункті «а» статті 54 Закону № 1788-ХІ, та 55 років для осіб, зазначених у пунктах «е», «ж» статті 55 Закону № 1788-ХІ, слід визнати такими, що нівелюють сутність права на соціальний захист, не відповідають конституційним принципам соціальної держави та суперечать положенням статей 1, 3, частини третьої статті 22, статті 46 Основного Закону України.
Також Конституційний Суд України зазначив, що положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону № 1788-ХІ зі змінами, внесеними Законом № 213 щодо підвищення на п`ять років віку виходу на пенсію для жінок, а також збільшення на п`ять років загального та спеціального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за вислугу років для окремих категорій працівників, є такими, що позбавляють вказаних осіб права на соціальний захист і не відповідають конституційним принципам прав і свобод людини, соціальної держави, з огляду на що, оспорювані положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону № 1788-ХІ зі змінами, внесеними Законом № 213, суперечать положенням статей 1, З, 46 Основного Закону України.
Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 04.06.2019 № 2-р/2019 положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХТТ зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-УІІІ, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-УІІІ, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Таким чином, з 04.06.2019 при призначенні пенсії за вислугою років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ необхідно керуватися вказаною нормою у редакції до внесення змін Законом № 213 та Законом № 911.
Отже, на день звернення позивача із заявою від 16.10.2023 року про призначенім пенсії за вислугу років, пунктом «д» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово- допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення): чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.
Відповідно до трудової книжки серія НОМЕР_2 , Позивач працював:
...- 17.05.1990 - зарахований по переводу матросом т/х «Ю. Смирнов» в Дніпропетровську ремонтно-експлуатаційна база флоту;
- 16.07.1990 - переведений мотористом-матросом т/х «Ю. Смирнов» на тому самому підприємстві;
- 01.12.1992 - направлений учнем в учбовий комбінат на курси моториста-рульового в навчально- учбовий комбінат при Дніпропетровській РЕБ флоту;
- 12.03.1993 - після закінчення курсів направлений на т/х «Припять-10» на тому самому підприємстві;
- 01.12.1994 - переведений мотористом-матросом т/х «Ю. Смирнов» на тому самому підприємстві;
- 31.01.1997 - підприємство перейменовано в Закрите акціонерне товариство Дніпропетровська ремонтно-експлуатаційна база флоту;
- 07.04.1997 - переведений слюсарем 4-го розряду ЦПД на тому самому підприємстві;
- 05.06.1998 - звільнений по переводу в представництва АСК «Укррічфлот» м. Дніпропетровська;
- 24.06.1998 - зарахований по переводу матросом 1 класу т/х «Адмірал Макаров» на підприємство АСК «Укррічфлот» м. Дніпропетровська;
- 28.07.1998 - переведений мотористом-матросом т/х «Дудінка» на тому самому підприємстві;
- 11.12.1998 - переведений мотористом-матросом т/х «Дніпровець-4» на тому самому підприємстві;
- 15.02.2004 - переведений мотористом-матросом т/х «Орель-2» на тому самому підприємстві;
- 21.04.2006 - переведений мотористом-матросом т/х «Орель-3» на тому самому підприємстві;
- 01.11.2008 - переведений мотористом-матросом т/х «Орель-3» на тому самому підприємстві в м. Запоріжжя;
- 05.03.2010 - звільнений за згодою сторін;
з березня 2010 року по липень 2013 року позивач працював на роботах за угодами цивільно- правового характеру зі сплатою страхових внесків, що не входять до пільгового стажу відповідно до п. д статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»....
.... - 17.07.2013 - прийнятий мотористом-стерновим-монтером обстановки теплоходу (т/х) «Опал» на підприємство Відокремлений підрозділ «Дніпропетровська технічна дільниця водних шляхів» ДПВШ «У крводшлях»;
20.04.2014р. звільнений за згодою сторін згідно ст. 36 п. 1 КЗпП України (Наказ № 100/л від 18.04.2014р.)....
19.06.2023 - прийнятий матросом стерновим т/х «Паводок» в Державному підприємстві водних шляхів «Укрводшлях» де і працює по сьогоднішній день;
Відповідно довідки від 18.05.2023 № 1-1-36/143 за період роботи з 17.05.1990 по 01.12.1992, з по 05.06.1998 та з 24.06.1998 по 05.03.2010 виданої АСК «Укррічфлот» про підтвердженім наявного трудового стажу для призначення пільгової пенсії за відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній. зазначено, що судна, на яких працював ОСОБА_1 є судами річкового флоту (які не відносяться до суден портових, що постійно працюють в акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського, внутрішньоміського сполучення). Вищезазначені посади відносяться до плавскладу з оплатою праці по ставках та окладах, погоджені для екіпажів річкового флоту, що передбачено п. д статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і дає право на отримання пенсії за вислугу років.
Згідно з довідкою від 13.11.2023 № 08-25/159 за період роботи з 17.07.2013 по 20.04.2014 виданою Державним підприємством водних шляхів «Укрводшлях» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пільгової пенсії за відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній зазначено, посада на якій працював Позивач входить до складу екіпажів річкових суден, що передбачено штатними розписами та іменуються «плавсклад». Оплата праці працівника проводилась за ставками та посадовими окладами, затвердженими для членів екіпажів річкового і морського флоту.
Відповідно до довідки від 24.10.2013 виданою Філією «Дніпропетровський річковий порт» ПАТ «Судноплавна компанія «УКРРІЧФЛОТ» № ОК-7/96 за період роботи з 17.05.1990 по 01.12.1992, з по 05.06.1998 та з 24.06.1998 по 05.03.2010 виданою Філією «Дніпропетровський річковий порт» ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот», про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пільгової пенсії за відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній зазначено, що судна, на яких працював ОСОБА_1 є транспортними судами, які не відносяться до плотових, постійно працюючих на акваторії порту, службово-роз`їзного, внутриміського та приміського сполучення. Вищезазначені посади відносяться до плавскладу з оплатою праці по ставках та окладах, погоджені для екіпажів річкового флоту, згідно постанови КМУ від 12.10.1992 № 583, що передбачено п. д статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і дає право на отримання пенсії за вислугу років. Позивачем також була надано довідка про реорганізацію підприємства від 24.10.2013 № ОК-7/95 виданою Філією «Дніпропетровський річковий порт» ПАТ «Судноплавна компанія «УКРРІЧФЛОТ» із зазначенням змін назв підприємства де він працював (дані довідки Позивачем були отримані в 2013 році і також підтверджують пільговий стаж для вислуги років).
Враховуючи вищевказане, трудову книжку позивача та довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пільгової пенсії за відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній зазначено, суд вважає, що ОСОБА_1 має стаж відповідно до п. д статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що дає право на отримання пенсії за вислугу років більше 20 років, що є достатнім для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «д» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Також однією з умов для призначення пенсії за вислугою років є залишення роботи, що дає право на цей вид. Для підтвердження даного пункту позивачем була надано довідка від 13.11.2023 № 08- 25/352 видана Державним підприємством водних шляхів «Укрводшлях» стосовно того, що теплохід «Паводок», де зараз працює клієнт, за призначенням відноситься до службово-допоміжного флоту, що не дає право екіпажу вищезазначеного судна мати пільгу з відповідно до п. д статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Щодо зарахування періодів навчання в учбово-курсовому комбінаті при Дніпропетровській РЕБ флоту в пільговий стаж Позивача для призначення пенсії за вислугою років слід зазначити наступне.
Відповідно до довідки від 06.08.2023 № 238 виданої Філією «Дніпропетровський річковий порт» ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот», ОСОБА_1 з 01.12.1992 року по 11.03.1993 навчався в учбово-курсовому комбінаті при Дніпропетровській РЕБ флоту по спеціальності моторист-рульовий та отримав посвідчення №3/1942 від 28.04.1993. Навчання позивача було під час роботи на підприємстві з метою отримання професії необхідної для подальшої роботи за спеціальністю. Про що свідчать записи в трудовій книжці позивача.
Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
За приписами п. «д» ч. 3 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про професійно-технічну освіту» до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище- агрофірма; училище-завод; центр професійної (професійно-технічної) освіти; центр професійної освіти; навчально - виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально - курсовий комбінат; навчальний центр; інші тини закладів освіти, що надають професійну (професійно- технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.
Отже, враховуючи вищевикладене не зарахування періоду навчання в учбово-курсовому комбінаті при Дніпропетровській РЕБ флоту в пільговий стаж позивача для призначення пенсії за вислугою років є протиправним та безпідставним.
Представником позивача був зроблений адвокатський запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо надання інформації стосовно пенсійної справи ОСОБА_1 з наданням обґрунтованих підстав, щодо не призначення пенсії та не зарахування періодів роботи до пільгового стажу відповідно до п. д статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що дає право на отримання пенсії за вислугу років.
«...16.10.2023 та 01.01.2024 ОСОБА_1 надавав заяви та документи щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту д) статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення
Цей принцип передбачає опрацювання заяв про призначення або перерахунки пенсій бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду на всій території України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від місця реєстрації документів.
Тобто в свої листах Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не надало обґрунтованих причин не зарахування періоду роботи ОСОБА_1 в Дніпропетровській ремонтно-експлуатаційній базі флоту (ДРЕБф) нині АСК «Укррічфлот» до пільгового стажу.
Відповідачі не зарахували період роботи з 17.05.1990 по 01.12.1992, з 12.03.1993 по 05.06.1998 та з 24.06.1998 по 05.03.2010 та періоду навчання в навчало-курсовому комбінаті з 01.12.1992 по 11.03.1993 до пільгового стажу відповідно до пункту «д» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для призначення пенсії за вислугу років посилаючись на те, що довідка не відповідає додатку №5 Постанови № 637 від 12.08.1993, а саме: відсутні відомості про який плавсклад мається на увазі, відсутній наказ про звільнення, відсутня інформація про відпуски без збереження заробітної плати, відсутня інформація про кількість пільгового періоду, хоча в довідці від 18.05.2023 № 1-1-36/143 вказані відомості про який плавсклад, а саме: що судна, на яких працював ОСОБА_1 є транспортними судами, які не відносяться до плотових, постійно працюючих на акваторії порту, службово-роз`їзного, внутриміського та приміського сполучення. Вищезазначені посади відносяться до плавскладу з оплатою праці по ставках та окладах, погоджені для екіпажів річкового флоту, що передбачено п. д статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і дає право на отримання пенсії за вислугу років, щодо відсутність наказу про звільнення в довідці зазначено, що первинні документи, які підтверджують пільговий стаж з листопада 2008 року, знаходяться на зберіганні в м. Херсон і тому в зв`язку з воєнним станом надати повну довідку не має можливості, інформація про відпустки без збереження заробітної плати також наявна в довідці, тобто в не зарахування даного пільгового стажу відповідачами є суто формальний підхід.
Отже, слід дійти висновку про те, що Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не правомірно не зараховано період роботи з 17.05.1990 по 01.12.1992, з 12.03.1993 по 05.06.1998 та з 24.06.1998 по 05.03.2010 та періоду навчання в навчало-курсовому комбінаті з 01.12.1992 по 11.03.1993 до пільгового стажу відповідно до пункту «д» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для призначення пенсії за вислугу років.
Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок № 637). За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п. 3 Порядку).
Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 року. Відповідно до пункту 1 Інструкції № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Відповідно до п. 2.6. Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.
Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції №58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством. Таким чином, слід зазначити, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вказувати щодо відсутності трудового стажу позивача за спірний період.
Відповідно до пунктів 2 і 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12 серпня 1993 року №637. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи, в т.ч. і профспілкові квитки.
Отже враховуючи вище викладене до пільгового стажу відповідно до пункту «д» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для призначення пенсії за вислугу років, необхідно зарахувати періоди роботи та навчання:
- з 17.05.1990 по 01.12.1992 - робота матросом, на т/х «Ю. Смирнов» на підприємстві «Дніпропетровська ремонтно-експлуатаційна база флоту»;
- з 01.12.1992 по 11.03.1993 - навчання в навчало-курсовому комбінаті Дніпропетровської РЕБ флоту по спеціальності моторист-рульовий;
- з 12.03.1993 по 05.06.1998 - робота мотористом-матросом на т/х «Припять-10» та т/х «Ю.Смирнов», слюсарем 4 розряду на підприємстві «Дніпропетровська ремонтно-експлуатаційна база флоту»;
- з 24.06.1998 по 05.03.2010 - робота матросом 1 класу, мотористом-матросом на т/х «Адмірал Макаров», т/х «Дудінка», «Дніпровець -4», «Орель-2», «Орель-3» на підприємстві АСК «Укррічфлот».
За правилами статті 44 Закону № 1058-ІV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина 5 статті 45 Закону № 1058-ІУ).
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 07.07.2014) (далі Порядок № 22-1).Пунктом 4.1 Порядку № 22-1 встановлено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведенім з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).
Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документів про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління (пункт 4.3 Порядку № 22-1).

Згідно із пунктом 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Згідно з п. 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У постановах від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, від 16.05.2019 у справі №161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17 від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі № 550/927/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Таким чином, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.

При цьому, уточнююча довідка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Зазначена довідка необхідна для подальшого її надання відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

Враховуючи вищевикладене, рішення про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 24.10.2023 року № 74 та рішення про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 04.01.2024 року № 04575002 є необґрунтованими, прийнятими без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття зазначеного рішення, без використання повноважень з метою, з якою вони надані, а отже не відповідають вимогам Конституції та законів України і підлягають скасуванню.

Відновленням порушеного права позивача є зобов`язання відповідача-1 зарахувати до пільгового стажу для вислуги років періоди роботи та навчання: з 17.05.1990 року по 01.12.1992 року - робота матросом, на т/х Ю. Смирнов на підприємстві Дніпропетровська ремонтно-експлуатаційна база флоту; з 01.12.1992 року по 11.03.1993 року - навчання в навчало-курсовому комбінаті Дніпропетровської РЕБ флоту по спеціальності моторист-рульовий; з 12.03.1993 року по 05.06.1998 року - робота мотористом-матросом на т/х Припять-10 та т/х Ю. Смирнов, слюсарем 4 розряду на підприємстві Дніпропетровська ремонтно-експлуатаційна база флоту;- з 24.06.1998 року по 05.03.2010 року - робота матросом 1 класу, мотористом-матросом на т/х Адмірал Макаров, т/х Дудінка, Дніпровець-4, Орель-2, Орель-3 на підприємстві АСК Укррічфлот.

Обираючи такий спосіб захисту порушених прав позивача, суд керується тим, що статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії. При цьому позивач подавав обидві заяви та документи про призначення пенсії саме до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і саме це управління не прийняло до уваги надані позивачем документи, що підтверджують пільговий стаж позивача, також при призначенні пенсії позивач буде перебувати на обліку в даному управлінні, яке в подальшому буде нараховувати та виплачувати йому пенсію.

Отже, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повинно відповідати за цими вимогами.

При цьому не підлягають до задоволення позовні вимоги щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які виразилися у протиправній відмові у призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсії за вислугу років та визжнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, які виразилися у протиправній відмові у призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсії за вислугу років, оскільки належним захистом порушеного права позивача є визнання судом протиправними та скасування спірних рішень відповідачів.

Щодо вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсію за вислугу років з моменту настання права, а саме: з 05.10.2023 року на підставі пункту д ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, суд зауважує на такому.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії. Суд не може підміняти своїм рішенням компетенцію уповноваженого органу державної влади, через що вимоги про зобов`язання призначити пенсію також задоволенню не підлягають.

З урахуванням зазначеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком на вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 16.10.2023 року.

Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Водночас суд зауважує, що на користь позивача підлягає відшкодуванню вся сума судового збору в розмірі 2422,40 грн., адже незважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд визнав порушення законних прав позивача внаслідок протиправних дій суб`єкта владних повноважень, і спір по суті вирішено на користь позивача.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій територіальних органів Пенсійного фонду України і позовні вимоги підлягають фактично підлягають задоволенню, лише з корегуванням обраного позивачем способу судового захисту, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у сумі 1211,20 грн., протиправними рішеннями яких безпосередньо порушено права позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відповідача-3: Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 24.10.2023 року № 74.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 04.01.2024 року № 74.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 16.10.2023 року про при значення пенсії за вислугою років з моменту настання права, а саме: з 05.10.2023 року на підставі пункту д ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, зарахувавши до пільгового стажу для вислуги років періоди роботи та навчання: з 17.05.1990 року по 01.12.1992 року - робота матросом, на т/х Ю. Смирнов на підприємстві Дніпропетровська ремонтно-експлуатаційна база флоту; з 01.12.1992 року по 11.03.1993 року - навчання в навчало-курсовому комбінаті Дніпропетровської РЕБ флоту по спеціальності моторист-рульовий; з 12.03.1993 року по 05.06.1998 року - робота мотористом-матросом на т/х Припять-10 та т/х Ю. Смирнов, слюсарем 4 розряду на підприємстві Дніпропетровська ремонтно-експлуатаційна база флоту; з 24.06.1998 року по 05.03.2010 року - робота матросом 1 класу, мотористом-матросом на т/х Адмірал Макаров, т/х Дудінка, Дніпровець-4, Орель-2, Орель-3 на підприємстві АСК Укррічфлот.

В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області () документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник