Справа № 240/35727/23
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2024-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року м. Житомир справа № 240/35727/23

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо невиплати компенсації втрати частини доходу за час затримки виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМ України від 28.02.2022 року №168;

- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу за час затримки виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМ України від 28.02.2022 року №168 за період з 16.04.2022 року по 15.12.2023 року.

В обґрунтування позову вказано, що Позивач проходив службу в НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ). За час проходження служби Позивачу не були в повній мірі виплачені кошти грошового забезпечення за період з 16.04.2022 року по 29.06.2022 року. Такі кошти грошового забезпечення в розмірі 123 389,78 грн. Позивачу були виплачені лише 15.12.2023 року. На думку Позивача, Відповідач при нарахуванні та виплати таких коштів протиправно не нарахував та не виплатив йому компенсацію втрати такої частини доходу, передбаченої за час затримки виплати такої додаткової винагороди, передбаченої Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати". Вважає таку бездіяльність протиправною і звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх порушених соціальних прав.

Ухвалою від 01.01.2024 року було відкрито провадження в даній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача направив до суду відзив на позов, в якому проти позову заперечує. Зазначає, що дійсно Позивач лише 15.12.2023 року були виплачені 123 389,78 грн. додаткової винагороди, передбаченої постановою КМ України від 28.02.2022 року №168. Одночасно Відповідач вважає, що така виплата носить одноразовий характер, а тому її несвоєчасна виплата не може бути підставою для виплати компенсації, передбаченої Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов нарахування та виплати компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, регулюються правовими нормами Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-III (надалі - Закон № 2050-III), що були чинні на день виникнення спору.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 проходив службу в НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) та згідно наказу №244/ос з 29.06.2022 року був виключений зі списків особового складу військової частини та усіх видів забезпечення.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що під час проходження військової служби в НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) Позивачу додаткова винагорода, передбачена постановою КМ України від 28.02.2022 року №168, за травень та червень 2022 року на загальну суму 123 389,78 грн. не виплачувалася. Такі кошти Позивачу були виплачені 15.12.2023 року

Як зазначено в листі Відповідача від 28.03.2023 року, така несвоєчасна виплата цієї додаткової винагороди була зумовлена наявністю кримінального провадження №0000058 відносно Позивача.

Суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності підстав для виплати Позивачу компенсації, передбаченої Законом № 2050-III, у зв`язку з порушенням строків виплати Позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою КМ України від 28.02.2022 року №168, за травень та червень 2022 року на загальну суму 123 389,78 грн.

За приписами ст.2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі грошове забезпечення військовослужбовців.

Як зазначено у відзиві, грошова винагорода, передбачена постановою КМ України від 28.02.2022 року №168, є одноразовою виплатою в період воєнного стану, яка виплачується за наявності певних умов, а тому несвоєчасна її виплата не є підставою для виплати Позивачу компенсації, передбаченої Законом № 2050-III.

Такі доводи Відповідача, наведену у відзиві, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

Суд зазначає, що за змістом статті 9 Закону Закон N 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Як зазначено в п.2 постанови КМ України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі - постанова №704), грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та їх розміри, перелічені в додатку 15 до постанови №704.

Вказаний перелік не містить серед таких додаткових видів грошового забезпечення винагороду, передбачену

Суд враховує, що приписами постанови КМ України від 8 лютого 2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" передбачено, що на період воєнного стану військовослужбовцям, в тому числі Державної прикордонної служби, виплачується додаткова винагорода. Розмір такої винагороди, підстави нарахування залежать від багатьох чинників: періоду (часу) участі у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та районів (місць) їх здійснення.

Додаткова винагорода на період дії воєнного стану, яка встановлена Постановою № 168, є новим та особливим видом у системі грошового забезпечення, зокрема військовослужбовців, виплата якої, з одного боку, має регулярний щомісячний характер, а, з іншого, - обмежена строком дії воєнного стану в Україні.

Правова природа такої виплати невід`ємно пов`язана із особливим характером служби, зі здійсненням спеціальних повноважень, які змістовно випливають із статусу військовослужбовця та передбачені законом і мають компенсаційну мету, - часткова відплата за особливості несення служби в умовах війни.

Така винагорода не виплачується щомісячно і в конкретно визначеному розмірі. По цій причині така винагорода не носить постійний характер та є одноразовою виплатою.

Отже, додаткова винагорода на період дії воєнного стану, яка встановлена Постановою № 168, не є в розумінні вимог Закону № 2050-III грошовим доходом громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, а тому порушення строку її виплати не є підставою для нарахування та виплати компенсації, передбаченої цим Законом № 2050-III.

Зазначене свідчить, що позовні вимоги Позивача не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України відсутні судові витрати в даній справі для їх стягнення або відшкодування.

Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк