Справа № 460/28722/23
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову в призначенні судової експертизи
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, за участю: секретаря судового засідання І.С. Ляшук; представника позивача С.І.Пилипаки; представників відповідача Ю.В.Ковальчук та О.М.Мельничука; розглядаючи у підготовчому засіданні адміністративну справу за позовом Комунального підприємства Костопільської міської ради «Костопількомуненергія» до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення,

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Комунального підприємства Костопільської міської ради «Костопількомуненергія» (далі позивач) до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати Вимогу №131707-14/2631-23 від 29.09.2023 про усунення виявлених порушень законодавства.
Ухвалою суду від 02.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою суду від 02.04.2024 розгляд адміністративної справи призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 25.04.2024.
Ухвалою суду від 25.04.2024 підготовче засідання відкладене на 07.05.2024.
19 лютого 2024 року позивач подав до суду клопотання про призначення експертизи, відповідно до якого просить суд призначити у справі судово-бухгалтерську експертизу, на вирішення якої поставити питання:
чи підтверджуються документально висновки ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства Костопільської міської ради «Костопількомуненергія» за період з 01.01.2020 по 31.03.2023, якою встановлено порушення, що відображені в акті від 28.08.2023 №13-17-07-06/11 в частині:
правильності розрахунку обсягів заборгованості з різниці у тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню у період з 2019-2021 років;
правильності нарахування та виплати працівникам підприємства доплат до посадового окладу за період з 2020-2022 років та січня-березня 2023 року;
які порушення вимог нормативних актів, що регламентують ведення бухгалтерського обліку і контролю, могли сприяти виникненню описаних вище матеріальних збитків.
12 березня 2024 року позивач подав до суду Пояснення, відповідно до яких збільшив перелік питань, які можуть постановитися на вирішення експертизи: просив подати на розгляд експерту питання, окрім тих, які зазначені у клопотанні про призначення експертизи від 19.02.2024:
правильність трактування нормативних актів, їх визначення та застосування, зазначених в Акті ревізії та Вимозі про усунення порушень при розрахунку обсягу заборгованості з різниці в тарифах для населення за період з 2019 по 2020 роки на суму 133086,80 грн;
правильність трактування нормативних актів, їх визначення та застосування, у тому числі, визначення впливу встановленого завищення витрат між видами діяльності, завищення витрат в розрізі видів споживачів, зазначених в Акті ревізії при розрахунку обсягу заборгованості з різниці в тарифах для населення за період 2020 року та січня-травня 2021 року на суму 245558,26 грн;
правильність трактування нормативних актів, їх визначення та застосування при проведенні зазначених в Акті ревізії та Вимогах про усунення порушень нарахування та виплату працівникам доплат за період 2020-2022 роки та січень - березень 2023 року на суму 568869,99 грн, з відповідним нарахуванням єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 119420,72 грн.
У підготовчому засіданні 07.05.2024 представник позивача підтримав заявлене клопотання про призначення експертизи та просив суд задовольнити такі вимоги.
Представники відповідача не заперечили проти вчинення такої дії, проте з урахуванням питань, які сформовані суб`єктом владних повноважень.
Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для призначення експертизи, суд зазначає таке.
За приписами частин пешої та другої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до частини першої статті 101 КАС України, висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.
Статтею 102 КАС України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.
При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.
У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
Правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об`єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки визначаються Законом України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 №4038-XII (далі Закон №4038-XII).
Відповідно до статті 1 Закону №4038-XII, судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Питання проведення судових експертиз регламентовано Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 3 листопада 1998 р. за №705/3145) (далі Інструкція).
У клопотанні про призначення експертизи позивач просить суд призначити саме судову бухгалтерську експертизу з питань, які зазначені у клопотанні про призначення експертизи.
Так, Інструкція визначає основні види (підвиди) експертизи, зокрема, Економічна основний вид; експертиза бухгалтерського та податкового обліку, фінансово-господарської діяльності, фінансово-кредитних операцій підвиди економічної експертизи.
Питання щодо економічної експертизи врегульовані Розділом ІІІ Інструкції під назвою «Економічна експертиза», який містить відповідні підпункти в залежності від підвиду експертизи: Експертиза документів бухгалтерського обліку, оподаткування і звітності (пункт 1); Експертиза документів про економічну діяльність підприємств й організацій (пункт 2); Експертиза документів фінансово-кредитних операцій (пункт 3).
За приписами підпункту 1.1. пункту 1 Розділу III Інструкції, основними завданнями експертизи документів бухгалтерського обліку, оподаткування і звітності є визначення:
документальної обґрунтованості розміру нестачі або надлишків товарно-матеріальних цінностей і грошових коштів на підприємствах, в установах, організаціях і їх структурних підрозділах (далі - підприємство) періоду їх утворення;
документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, основних засобів, надання послуг;
документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з основними засобами, товарно-матеріальними цінностями, грошовими коштами, цінними паперами та іншими активами;
документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з нарахування та виплати заробітної плати, інших виплат;
документальної обґрунтованості, задекларованої платником податку бази оподаткування податком на прибуток підприємств, та суми податку, що підлягає сплаті за певний звітний період, визначеної органом податкового контролю;
документальної обґрунтованості формування платником податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, визначення суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті, та суми податку на додану вартість, заявленої до бюджетного відшкодування;
документальної обґрунтованості окремих елементів податків та зборів, визначених платником у відповідних деклараціях (розрахунках, звітах).
Суд зазначає, що питання, постановлені позивачем у клопотанні про призначення експертизи від 19.02.2024, не стосуються зазначених вище завдань економічної експертизи документів бухгалтерського обліку.
Зі змісту оскаржуваної Вимоги «Про усунення виявлених порушень» від 29.09.2023 вбачається, що таке рішення прийняте за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2020 по 31.03.2023, результати якої зафіксовані Актом від 28.08.2023 №13-17-07-06/11, відповідно до Плану проведення заходів державного фінансового контролю на II квартал 2023 року.
За приписами статті 4 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939-XII (далі Закон №2939-XII), інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.
Плановою виїзною ревізією вважається ревізія у підконтрольних установах, яка передбачена у плані роботи органу державного фінансового контролю і проводиться за місцезнаходженням такої юридичної особи чи за місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна ревізія (стаття 11 Закону №2939-XII).
Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2021 №2770/5 внесені зміни до пункту 1 Розділу III Інструкції.
Так, відповідно до підпункту 1.1. пункту 1 Розділу III Інструкції, вирішення питань, що належать до компетенції органів державного фінансового та податкового контролю (здійснення експертами-економістами перевірки певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності установ, організацій, підприємств з метою виявлення наявних фактів порушення законодавства, фактів порушення податкового законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб), не належить до завдань економічної експертизи.
Отже, питання щодо перевірки фінансово-господарської діяльності позивача, з питань, що належать до компетенції органу державного фінансового контролю, не можуть належати до завдань економічної (бухгалтерської) експертизи.
Беручи до уваги основні завдання економічної експертизи, суд дійшов висновку, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи, та входять саме до предмета доказування, не потребується спеціальних знань, оскільки обставини у даній справі можуть бути встановлені на підставі письмових доказів, інших засобів доказування, та без отримання висновку експерта.
Щодо питань, які позивач просить поставити на вирішення експертизи згідно Пояснень від 12.03.2024, суд зазначає наступне.
Норми КАС України визначають мету (завдання) призначення експертизи: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
Як зазначалося вище, за правилами статті 1 Закону №4038-XII, судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Отже, метою проведення експертизи є роз`яснення питань, що виникають при вирішенні конкретної справи з причин необхідності встановлення в процесі здійснення судочинства таких фактів, дані про які вимагають спеціальних досліджень.
Відповідно до частини другої статті 101 КАС України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Частиною першою статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Необхідність призначення експертизи у судочинстві визначена тим, що в процесі здійснення правосуддя в суду виникає потреба встановлення таких фактів і обставин, які виходять за межі юридичних професійних знань судді і потребують спеціальних досліджень.
Тобто, право на проведення експертизи є засобом створити для сторони можливість довести в змагальному процесі переконливість своїх доводів.
При цьому суд зауважує, що обов`язковою передумовою призначення в адміністративному процесі судової експертизи є необхідність з`ясування судом тих обставин, які потребують спеціальних знань, та в силу їх специфічного характеру не можуть бути з`ясовані судом на основі положень чинного законодавства, що може вплинути на правильне вирішення адміністративного спору по суті.
Предметом доказування є фактичні обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд зазначає, що недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.
Отже предметом висновку експерта не можуть бути питання правильності трактування суб`єктом владних повноважень при винесенні оскаржуваних рішень нормативних актів, їх визначення та застосування.
Питання щодо застосування відповідних нормативно-правових актів (їх трактування та визначення) вирішується виключно судом під час надання правової оцінки правомірності / протиправності оскаржуваного акта індивідуальної дії, такі питання не можуть бути предметом експертизи.
Тому клопотання позивача про призначення експертизи є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.
Керуючись статтями 102, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання Комунального підприємства Костопільської міської ради «Костопількомуненергія» про призначення експертизи залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складений 07 травня 2024 року

Суддя К.М. Недашківська