Справа № 200/1075/24
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року Справа№200/1075/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через представника, ОСОБА_2 , звернувся до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача грошову компенсацію сум податків з доходів фізичних осіб у сумі 19 966,59 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 10 березня 2015 року по 2 жовтня 2020 року проходив військову службу у Державній прикордонній службі України, а саме: з 10 березня 2015 року по 13 жовтня 2016 року у військовій частині НОМЕР_2 , з 17 жовтня 2016 року по 2 жовтня 2020 року у військовій частині НОМЕР_1 , з якої був звільнений з військової служби.

Відповідно до наказу від 2 жовтня 2020 року № 563-ОС позивача з 2 жовтня 2020 року було звільнено з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту. Проте при звільненні з військової служби позивачу не було виплачено у повному розмірі індексацію грошового забезпечення. У зв`язку з цим позивач 19 жовтня 2021 року звернувся із заявою до військової частини НОМЕР_1 з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення за період 1 грудня 2015 року по 2 жовтня 2020 року у повному обсязі.

У зв`язку з відмовою відповідача виплатити індексацію грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року у справі № 200/19490/21, з урахуванням постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року у справі № 200/19490/21:

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 зробити перерахунок індексації грошового забезпечення позивача за період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року та виплатити з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення позивачу за період з 1 березня 2018 року по 1 жовтня 2020 року з врахуванням вимог абз. 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою КМУ від 17 липня 2003 року №1078.

Для виконання судового рішення позивачем були отримані виконавчі листи, які були направлені до Приморського ВДВС у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Донецької області СМУ МЮ.

30 жовтня 2023 року були відкриті виконавчі провадження №№ 71745140, 73174816.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року у справі № 200/19490/21 відповідачем було нараховано позивачу індексацію грошового забезпечення в розмірі 110 925,48 грн; 25 січня 2024 року після утримання із зазначеної суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 19 966,59 грн (11 0925,48 грн * 18%) та військового збору у розмірі 1 663,88 грн (11 0925,48 грн * 1,5%) позивачеві було виплачено 89 295,01 грн.

При цьому відповідачем не було виплачено позивачу компенсацію сум податків з доходів фізичних осіб.

Позивач вважає бездіяльність відповідача з виплати компенсації сум податків з доходів фізичних осіб протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду із даним позовом (а.с. 1-3).

У відзиві на позов відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, обґрунтовуючи свої заперечення наступним.

Позивач з 17 жовтня 2016 року по 2 жовтня 2020 року перебував на військовій службі у НОМЕР_3 прикордонному загоні ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року у справі № 200/19490/21, зі змінами, внесеними постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 :

- зробити перерахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року та виплатити з урахуванням виплачених сум;

- здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення позивачу за період з 1 березня 2018 року по 1 жовтня 2020 року з врахуванням вимог абз. 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

В іншій частині позову відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду Військовою частиною НОМЕР_1 здійснено перерахунок індексації грошового забезпечення позивача, за наслідком якого позивачу нараховано 90 654,83 грн (а не 110 925,48 грн, як хибно стверджує ОСОБА_1 ).

З нарахованої на виконання рішення суду від 30 грудня 2022 року у справі № 200/19490/21 суми при виплаті 25 січня 2024 року були здійснені утримання та одночасна компенсація податку з доходів фізичних осіб в розмірі 18 % (16 317,87 грн) та утримання військового збору в розмірі 1,5 % (1 359,82 грн), на банківський рахунок позивача позивача було перераховано 89 295,01 грн.

Таким чином, при виконанні рішення суду по справі № 200/19490/21 військовою частиною НОМЕР_1 було проведено позивачу компенсацію податку з доходів фізичних осіб у сумі 16 317,87 грн відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

Як наслідок, військова частина НОМЕР_1 діяла відповідно до чинного законодавства (а.с. 33-38).

Ухвалою суду від 28 лютого 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а також зобов`язано надати суду додаткові докази по справі (а.с. 28).

4 березня 2024 року судом підсистему Електронний суд від відповідача до суду надійшли відзив на позов витребувані судом додаткові докази по справі (а.с. 33-43).

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими відповідними законами, дія воєнного стану неодноразово продовжувалась та станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), є громадянином України згідно паспорту ID від 21 листопада 2021 року, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; є учасником бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_5 від 27 лютого 2017 року (а.с. 6-9).

Відповідач, Військова частина НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; фактична адреса: АДРЕСА_3 , є органом державної влади та належним відповідачем у справі (а.с. 26, 40, 44).

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, позивач з 10 березня 2015 року по 2 жовтня 2020 року проходив військову службу у Державній прикордонній службі України, а саме: з 10 березня 2015 року по 13 жовтня 2016 року у військовій частині НОМЕР_2 (наказ від 10 березня 2015 року № 142-ос; наказ від 13 жовтня 2016 року № 7141-ос), з 17 жовтня 2016 року по 2 жовтня 2020 року у військовій частині НОМЕР_1 (наказ від 17 жовтня 2016 року № 381-ос, наказ від 2 жовтня 2020 року № 563-ос) (а.с. 10-14).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 ) від 2 жовтня 2020 року № 563-ос «Про особовий склад» прапорщика ОСОБА_3 (П НОМЕР_7 ), інспектора прикордонної служби 1 категорії першого відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » категорії (тип Б), звільненого з військової служби в запас наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 2 вересня 2020 року № 493-ОС за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення; направлений на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_6 з 2 жовтня 2020 року (а.с. 14, 45).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року у справі № 200/19490/21, зміненим постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року:

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування липня 2015 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача в період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 зробити перерахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року та виплатити з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення позивачу за період з 1 березня 2018 року по 1 жовтня 2020 року з врахуванням вимог абз. 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою КМУ від 17 липня 2003 року № 1078.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/108212849, https://reyestr.court.gov.ua/Review/115143279).

Рішення суду від 30 грудня 2022 року набрало законної сили 30 січня 2023 року.

На виконання зазначеного судового рішення Військовою частиною НОМЕР_1 був здійснений перерахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 1 березня 2015 року по 2 жовтня 2020 року.

Відповідно до довідки-розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 від 2 березня 2024 року за № 257, наданої НОМЕР_3 Прикордонним загоном Державної прикордонної служби України, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року по справі № 200/19490/21 ОСОБА_1 виплачено 90 654,83 грн (код 2800); базовий місяць нарахування індексації згідно рішення суду від 30 грудня 2022 року № 200/19490/21 починаючи з 17 жовтня 2018 року та березень 2018 року - січень 2008 року; проведено утримання та одночасна компенсація податку з доходів фізичних осіб в розмірі 18% (16 317,87) та утримання військового збору в розмірі 1,5% (1 359,82) (а.с. 43).

Згідно із довідкою-розрахунком від 2 березня 2024 року за № 257, наданої НОМЕР_3 Прикордонним загоном Державної прикордонної служби України, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року по справі № 200/19490/21 ОСОБА_1 нараховано 90 654,83 грн; утримано ПДФО у сумі 16 317,87 грн, ВЗ у сумі 1 359,82 грн, компенсація ПДФО 16 317,87 грн; виплачено: 89 295,01 грн (а.с. 41).

Як вбачається з платіжною інструкцією № 486 від 24 січня 2024 року, 25 січня 2024 року суму у розмірі 89 295,01 (індексація ГЗ на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року по справі № 200/19490/21) перераховано на банківський рахунок ОСОБА_1 (а.с. 42).

Зарахування 25 січня 2024 року суми (коментар до платежу: індексація по рішенню Донецького окружного адміністративного суду № 200/19490/21 від 30 грудня 2022 року) у розмірі 89 295,01 грн на банківський картковий рахунок позивача підтверджується випискою Приватбанку (а.с. 20).

Будучи не згодним із не здійсненням (на його переконання) відповідачем при виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року у справі № 200/19490/21 компенсації утриманої суми податку з доходів фізичних осіб, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до положень ст.ст. 1 - 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

В силу абз. 2 ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України затверджено Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 (далі Положення № 1115/2009).

Згідно з абз. 2 п. 292 Положення № 1115/2009 після надходження до органу Держприкордонслужби витягу з наказу начальника органу Держприкордонслужби вищого рівня або письмового повідомлення зазначеного органу про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу начальника органу Держприкордонслужби, в якому військовослужбовець проходить військову службу, про його звільнення військовослужбовець здає в установлені строки посаду, з ним проводиться розрахунок, військовослужбовець виключається із списків особового складу органу Держприкордонслужби і направляється на військовий облік до районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за обраним місцем проживання.

Пунктом 293 Положення № 1115/2009 передбачено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпеченням.

У разі спору про розмір сум, належних військовослужбовцю при звільненні, йому в день виключення із списків особового складу виплачується сума, не оспорювана керівництвом органу Держприкордонслужби, у якому проходив службу цей військовослужбовець.

При цьому пунктом 7 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за № 854/32306 (далі Інструкція № 558), установлено, що грошове забезпечення, що належить військовослужбовцю і своєчасно не виплачено йому або виплачено в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.

Як встановлено судом, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року у справі № 200/19490/21, зміненого постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року, Військовою частиною НОМЕР_1 був здійснений перерахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 1 березня 2015 року по 2 жовтня 2020 року, за наслідком якого розмір донарахованої індексації склав 90 654,83 грн (а.с. 41, 43).

Відповідно до пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України (далі ПК України) фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, є платником податку на доходи фізичних осіб.

В силу положень п.п. 163.1.1, 163.1.2 п. 163.1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидентів є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, серед іншого, включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту), що передбачено пп. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164 ПК України.

Пунктом 167.1 ст. 167 ПК України встановлено, що ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у п. п. 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього Кодексу.

Згідно з п. 168.5 ст. 165 ПК України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, […], а у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Відповідно до п. 1 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 (далі Порядок № 44), цей Порядок визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, […] у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби.

Згідно з абз. 1 п. 2 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, […], а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Пунктом 3 Порядку № 44 передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, […] за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби, що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Відповідно до п. 4 Порядку № 44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Пунктом 5 Порядку № 44 установлено, що грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Як встановлено судом, відповідачем при виплаті нарахованої позивачу на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року у справі № 200/19490/21 індексації грошового забезпечення в розмірі 90 654,83 грн було виплачено (перераховано на картковий рахунок позивача) 89 295,01 грн (90 654,83 грн 1 359,82 грн військовий збір 16 318,87 грн ПДФО + 16 318,87 грн компенсація ПДФО).

Отже, відповідачем наданими суду матеріалами доведено виконання приписів п. 168.5 ст. 165 ПК України, п.п. 2-3 Порядку № 44 при виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року у справі № 200/19490/21.

Щодо тверджень позивача, що йому на виконання зазначеного судового рішення було нараховано індексацію грошового забезпечення в розмірі 110 925,48 грн, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доказів на підтвердження зазначеного у позові позивачем суду не надано.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи наведене, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; фактична адреса: 80074, Львівська область, Червоноградський р-н, м. Великі Мости) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна