Справа № 200/4959/22
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2024-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

03 травня 2024 року Справа №200/4959/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі № 200/4959/22 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 200/4959/22 задоволений частково позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.07.2020 з урахуванням абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.07.2020 з урахуванням абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2023 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 200/4959/22 залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 200/4959/22 залишено без змін.

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Донецького окружного адміністративного суду з вимогами до ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за періоди з 01.03.2018 по 04.07.2020 в розмірі 3241,73 грн./міс., відповідно до абз. абз. 4-6 п. 5 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17.07.2003 №1078;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди з 01.03.2018 по 04.07.2020 в розмірі 3241,73 грн./міс., відповідно до абз. абз. 4-6 п. 5 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17.07.2003 № 1078.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07.09.2023 відкрито провадження у справі № 200/4762/23.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07.11.2023 у справі № 200/4762/23 закрито провадження в адміністративній справі №200/4762/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Суд у справі № 200/4762/23 дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення в іншій справі, а тому позивач, має встановлене процесуальним законом право в порядку статі 383 КАС України звертатись до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто, в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов. Оскільки, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року задоволено частково заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі № 200/4959/22. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинені на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 200/4959/22 у частині неправильного нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.07.2020 з урахуванням абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 подати до Донецького окружного адміністративного суду протягом шістдесяти днів з дня отримання копії цієї ухвали звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 200/4959/22. В іншій частині заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду відмовлено.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року продовжено ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальний строк до 02.04.2024 для подання звіту про виконання судового рішення.

Указана ухвала отримана відповідачем 30.01.2024, що підтверджується відомостями «Статус доставки в ЕС» у КП «ДСС».

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2024 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року у справі № 200/4959/22 повернуто апелянту.

До суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов лист № 06/221 від 03.04.2024 надійшов лист № 06/221 від 03.04.2024, в якому зазначено, що на виконання ухвали суду від «31.01.2024» відповідач надсилає витребувані документи.

До вказаного листа додана тільки платіжна інструкція № 189 від 02.02.2024 щодо сплати відповідачем на користь позивача 28,13 грн із призначенням платежу індексація грошового забезпечення в/сл. за 01.2024 ОСОБА_1 згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.06.2023 № 200/4959/23.

Станом на 2 квітня 2024 року звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 200/4959/22 від ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду не надійшов.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою від 09.04.2024, в якій просить:

1. Прийняти до розгляду та вирішити в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії ІНФОРМАЦІЯ_2 по справі №200/4959/22 в порядку статтей 382, 383 КАС України;

2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у невиконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.01.2023 року у справі №200/4959/22;

3. Накласти на керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 штраф у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

4. Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати до Донецького окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії ухвали суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.01.2023 року у справі № 200/4959/22;

5. Постановити окрему ухвалу стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 382 КК України, та надіслати ухвалу до 3-го слідчого відділу Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську.

Ухвалою суду від 19 квітня 2024 року призначено заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі № 200/4959/22 до судового розгляду на 3 травня 2024 року.

Указана ухвала отримана сторонами 19.04.2024, що підтверджується відомостями «Статус доставки в ЕС» у КП «ДСС».

Позивач і представник відповідача до судового засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Перешкоди для розгляду справи в судовому засіданні, визначені ст. 205 КАС України відсутні.

Приписами ч. 9 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з ч. 4 ст. 382 КАС України передбачено, що питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Також Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, у пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Схожі висновки Конституційний Суд України зробив у рішеннях від 1 березня 2023 року у справі № 2-р(ІІ)/2023 (щодо рівноправності сторін під час судового контролю за виконанням судового рішення) та від 19 квітня 2023 року у справі № 4-р(ІІ)/2023 (щодо особових даних у судовому рішенні).

Відповідно до частини першої, другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19, від 1 лютого 2022 року у справі 420/177/20 та від 18 травня 2022 року у справа №140/279/21.

Подібний підхід був застосований Верховним Судом у постанові від 26 січня 2021 року у справі №611/26/17, у якій Суд зазначив, що обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України, статтями 2, 14, 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).

Також суд зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Вищенаведені висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 1 лютого 2022 року у справі №420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі №611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі №200/3958/19-а, від 24 липня 2023 року у справі №420/6671/18 та від 1 травня 2023 року у справі № 520/926/21.

Як зазначено в пункті 1 розділу ІІ Рекомендацій Rec(2003)16, Комітету Міністрів Ради Європи (КМРЄ) «Щодо виконання рішень адміністративних і судових органів у сфері адміністративного права», держави-члени мають забезпечити виконання судових рішень в межах розумного строку; вони мають уживати всіх необхідних заходів згідно з законом з метою надання цим рішенням повної сили; у разі, якщо адміністративний орган не виконує судового рішення, слід передбачити відповідну процедуру, що дозволяє домагатися виконання такого рішення, зокрема за допомогою судової заборони або пені.

Відповідно до пункту 55 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (КРЄС) «Щодо якості судових рішень» з метою забезпечення ефективності правосуддя, усі країни повинні мати процедури забезпечення виконання рішень.

Відповідно до приписів частин 1 3 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Отже, судом можуть бути вжиті заходи реагування у зв`язку із невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання рішення суду. При цьому, для прийняття судом звіту суб`єкта владних повноважень необхідним є встановлення виконання відповідним суб`єктом судового рішення у повному обсязі та у спосіб, визначений таким рішенням.

Наведене відповідає висновкам Верховного Суду , які викладені у постанові від 8 вересня 2023 року у справі № 640/21223/20.

Суд звертає увагу на те, що в ухвалі від 20 листопада 2023 року вже надано оцінку тому, що відповідачем нараховано за період з 01.03.2018 по 04.07.2020 «фіксована сума індексації» грошового забезпечення позивача в розмірі 28,13 грн (по 01,00 грн за кожний місяць і 0,13 грн за 4 дні липня 2020 року).

У вказаній ухвалі суд дійшов висновку, що починаючи з березня 2018 року сума індексації грошового забезпечення позивача («індексації-різниці»), з урахуванням абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 має виплачуватися в розмірі 3446,13 грн до моменту наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення. Також суд дійшов висновку про невірне нарахування відповідачем індексації грошового забезпечення позивача («індексації-різниці») за спірний період з 01.03.2018 по 04.07.2020. Тобто відповідачем допущені протиправні дії, вчинені на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 200/4959/22 у частині неправильного нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.07.2020 з урахуванням абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Як було зазначено, указаною ухвалою визнані протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинені на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 200/4959/22 у частині неправильного нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.07.2020 з урахуванням абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Тому подання до суду платіжної інструкції № 189 від 02.02.2024 щодо сплати відповідачем на користь позивача 28,13 грн не є доказом належного виконання рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 200/4959/22.

Також у встановлений судом строк (до 02.04.2024) і станом на 03.05.2024 відповідач не подав до суду звіт про виконання рішення суду в цій справі. Відповідач не повідомив підстави не врахування висновків суду, які наведені в ухвалі від 20 листопада 2023 року.

Крім того, відповідач не повідомив про обставини, які перешкоджають подати звіт у встановлений судом строк та/або докази виконання рішення суду від 18 січня 2023 року в повному обсязі, з урахуванням висновків, які наведені в ухвалі від 20 листопада 2023 року.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 9 листопада 2023 року № 3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2024 року становить 3028 гривень.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав накласти на керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 штраф у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (60560,00 грн), з яких половина (30 280,00 грн) підлягає стягненню на користь позивача, інша половина (30 280,00 грн) - до Державного бюджету України.

Оскільки відповідачем рішення суду не виконано і звіт про виконання судового рішення судом не подано, суд вважає за необхідне також встановити новий строк для подання звіту.

Суд зауважує, що сплата штрафу не звільняє обов`язку виконання рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою. (ч. 7 ст. 382 КАС України).

Щодо заяви позивача в частині, в якій він просить: визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у невиконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.01.2023 року у справі №200/4959/22; Постановити окрему ухвалу стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 382 КК України, та надіслати ухвалу до 3-го слідчого відділу Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську, суд зазначає наступне.

Частинами 1 і 6 ст. 383 КАС України встановлено, що ва відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Як було зазначено, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року задоволено частково заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі № 200/4959/22, зокрема, визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинені на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 200/4959/22 у частині неправильного нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.07.2020 з урахуванням абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Отже, питання визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в порядку ст. 383 КАС України вже розглянуто судом.

Фактично, обставини щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 200/4959/22 не змінилися.

У такому випадку приписи ст. 383 КАС України не передбачають повторної (чергової) перевірки рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, оскільки відповідну оцінку вже надано в ухвалі від 20 листопада 2023 року.

Тому в цій частині заява позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 248, 254, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі № 200/4959/22 - задовольнити частково.

Накласти на начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 штраф у розмірі 60580 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят ) гривень 00 копійок.

Половину штрафу в розмірі 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) гривень 00 копійок стягнути з начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Половину штрафу в розмірі 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) гривень 00 копійок стягнути з начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України.

Попередити начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про те, що за правилами ч. 6 ст. 382 КАС України з наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня в розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції.

Установити ІНФОРМАЦІЯ_1 новий строк для подання звіту про виконання судового рішення протягом 90 днів з дня набрання цією ухвалою суду законної сили.

Стягувачами за цією ухвалою є ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , абонентська скринька № НОМЕР_2 ) та Держава Україна.

Боржником за цією ухвалою є начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано 3 травня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков