Справа № 260/7250/23
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 травня 2024 рокум. Ужгород№ 260/7250/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2023 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), яким просить суд: "1. Позовні вимоги задоволити; 2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення 14 серпня 2022 року остаточного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 з військової служби на день виключення з особового складу та всіх видів забезпечення; 3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100 000 грн. додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні ОСОБА_1 в закладах охорони здоров`я та середньо місячну заробітну плату за періоди з 09.06.2022 по 10.06.2022р.; із 10.06.2022 р. по 16.06.2022 р.; із 17.06.2022 р. по 04.07.2022 р.; із 04.07.2022 р. по 08.07.2022р.; із 07.07.2022 р. по 20.07.2022 р.; із 21.07.2022 р. по 01.08.2022 р.; 4. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 належні при звільненні індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 26.02.2022 р. до 14.08.2022 р. компенсацію вартості не отриманого речового майна, що належить до видачі, додаткову винагороду визначену Постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168 за період з 26.02.22 р. по 01.08.22 р. з урахуванням участі у бойових діях; нарахування визначені в наказі командира в/ч НОМЕР_1 №166 від 14.08.2022 року; щомісячну премію за червень 2022 р. в розмірі 289%, надбавку за вислугу років за період з 01.08 по 14.08.22 р.; додаткову винагороду визначену Постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168 за період з 01.08.22 р. по 14.08.22 р.; за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 р. у кількості 10 діб.".

22 серпня 2023 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, якою розгляд справи постановлено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та (або) викликом учасників справи.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року було витребовано докази у даній справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходить військову службу військовій частині НОМЕР_1 . Позивач вказує, що у період з 26 лютого 2022 року до 14 серпня 2022 року не отримував індексацію грошового забезпечення та компенсацію вартості не отриманого речового майна, що належить до видачі. Вважає, що відповідачем, протиправно не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення та компенсація вартості не отриманого речового майна, що належить до видачі, під час проходження позивачем військової служби. Окрім того зазначив, що у зв`язку з виконанням конституційного обов`язку щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості у період з 09 червня 2022 року по 10 червня 2022 року; із 10 червня 2022 року по 16 червня 2022 року із 17 червня 2022 року по 04 липня 2022 року; із 04 липня 2022 року по 08 липня 2022 року; із 07 липня 2022 року по 20 липня 2022 року; із 21 липня 2022 року по 01 серпня 2022 року перебував на лікуванні та визнаний обмежено придатним до військової служби. Однак, за період лікування позивач не отримував додаткову винагороду у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розмірі 100000 гривень починаючи. Такі дії позивач вважає протиправними та такими, що порушують його права, а відтак звернувся за захистом до суду. Разом з тим, вказує, що 14 серпня 2022 року виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Наказом про виключення позивача із списків особового складу частини із було встановлено виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби за червень 2022 року в розмірі 289 % від посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби 65% посадового окладу з урахування окладу за військовим званням та надбавки за вислугу період і 01 серпня 2022 року по 14 серпня 2022 року. Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (зі змінами) виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000 гривень відповідно дням з 01 серпня 2022 року по 14 серпня 2022 року та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік у кількості 10 діб. Однак, позивач зазначає, що за серпень 2022 року йому виплачено 4934,60 грн та додаткову винагороду у розмірі 967,74 грн, всі інші виплати, що вказані в наказі про звільнення виплачено.

У відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення, яке повернулося на адресу суду, відповідачем ухвалу про відкриття провадження було отримано 16 вересня 2023 року (а.с. 38).

Окрім того, ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року про витребування докази у даній справи, у відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення відповідачем було отримано 27 жовтня 2023 року (а.с. 71).

Вимоги вказаної ухвали відповідачем виконано не було.

Відтак, судом вжито достатніх необхідних законодавчо встановлених заходів щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження та про можливість подання відповідачем відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали суду. Разом з тим, відповідачем відзиву на позовну заяву чи клопотань до суду не подано.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Також такий відзив відсутній і на час ухвалення рішення суду.

Статтею 159 частиною 4 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до статті 162 частини 6 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на те, що відповідачем у встановлений судом строк не надано суду відзив на позов та не повідомлено суд про причини за яких такий відзив не поданий, суд кваліфікує неподання відповідачем відзиву на позов, як визнання позову у повному обсязі.

Згідно зі статтею 262 частиною 5 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 4 частини 1 пункту 10 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , із 26 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року "Про мобілізацію" призваний у Збройні Сили України ІНФОРМАЦІЯ_1 та включений до особового складу в/ч НОМЕР_1 на посаду стрільця. В подальшому був переведений на посаду бойового медики стрілецького взводу стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_4 (а.с.а.с. 14-17).

Позивач зазначає, що із травня 2022 року був відряджені до зони ведення бойових дій для виконання бойових завдань, а саме с. Врубівка, та с. Комишуваха Луганської області. Під час несення військової служби, в результаті носіння бронежелету виникло загострення у вигляді загострення та вираженого болю в поперековому відділі хребта, що віддає в обидві ноги, сідниці, промежину, зовнішню поверхню стегна, передню поверхню гомілки, зовнішню поверхню стопи; порушення функції сечопуску у вигляді імперативних покликів.

Згідно з виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 надійшов 09 червня 2022 року у зв`язку з отриманням зазначеної травми за результатами лікування був виписаний з лікарняної установи по 10 червня 2022 року (а.с. 23).

Відповідно до Епікризу медичної картки стаціонарного хворого № 1548, ОСОБА_1 у період із 17 червня 2022 року по 07 липня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні військової частини НОМЕР_5 (а.с. 24).

Відповідно до Епікризу медичної картки стаціонарного хворого № 1821, ОСОБА_1 у період із 07 липня 2022 року по 20 липня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні військової частини НОМЕР_5 (а.с.а.с. 25, 26).

Відповідно до Довідки про висновок ВЛК від 01 серпня 2022 року № 558/1582 на підставі статей 23б, 13в, 43в графи II Розкладу хвороб ОСОБА_1 визнаний обмежено придатний до військової служби, у зв`язку із захворюванням пов`язаним із проходженням військової служби (а.с. 20).

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовий частині) №166 від 14 серпня 2022 року відповідно до статті 26 частини 4 пункту 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" ОСОБА_1 , звільнено з військової служби у запас за підпунктом "г" (через сімейні обставини). Вважати таким, що з 14 серпня 2022 року справи та посаду здав (а.с. 18).

Як вбачається із вказаного наказу позивачу було встановлено виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби за червень 2022 року в розмірі 289 % від посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби 65% посадового окладу з урахування окладу за військовим званням та надбавки за вислугу період і 01 серпня 2022 року по 14 серпня 2022 року. Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (зі змінами) виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000 гривень відповідно дням з 01 серпня 2022 року по 14 серпня 2022 року та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік у кількості 10 діб.

Відповідно до довідки про доходи від 11 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 за період з лютого 2022 року по серпень 2022 року було виплачено грошове забезпечення в розмірі 39733,44 грн та додаткову винагороду у розмірі 70770,91 грн: у лютому 2022 року грошове забезпечення в розмірі 1412,55 грн, додаткова винагорода у розмірі 26996,72 грн; у березні 2022 року грошове забезпечення в розмірі 12591,93 грн, додаткова винагорода у розмірі 5806,45 грн; у квітні 2022 року грошове забезпечення в розмірі 14056,85 грн, додаткова винагорода у розмірі 37000 грн; у травні 2022 року грошове забезпечення в розмірі 6737,51 грн, додаткова винагорода у розмірі 0 грн; у червні 2022 року грошове забезпечення в розмірі 0 грн, додаткова винагорода у розмірі 0 грн; у липні 2022 року грошове забезпечення в розмірі 0 грн, додаткова винагорода у розмірі 0 грн; у серпні 2022 року грошове забезпечення в розмірі 4934,60 грн, додаткова винагорода у розмірі 967,74 грн (а.с. 19).

Позивач звернувся із рапортом до командира військової частини НОМЕР_6 про нарахування та виплату грошового забезпечення за період перебування на лікуванні (а.с. 22).

Однак, як зазначає позивач, на вказаний рапорт відповіді не було надано, виплати не нараховано.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими мотивами.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991№ 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно із статтею 9 пунктом 1 Закону України №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктами 2 - 4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно із статтею 10-1 пункту 11 Закону України №2011-ХІІ у зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою не повинен перевищувати 4 місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні).

Згідно із пунктом 8.14 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 у зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Після закінчення встановленого безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою військовослужбовець підлягає обстеженню військово-лікарською комісією для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до пункту 6.35. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, у воєнний час лікування військовослужбовців має бути закінчене у військовому лікувальному закладі (солдатів, матросів, сержантів і старшин - у батальйонах (командах) видужуючих). У виняткових випадках військовослужбовцям може бути надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів.

За постановою ВЛК відпустка за станом здоров`я може бути продовжена на такий самий строк, а за відповідних медичних показань - повторно продовжена ще на 30 календарних днів. Постанова ВЛК про продовження відпустки за станом здоров`я записується в книгу протоколів засідань ВЛК та в довідку ВЛК, на підставі якої була надана перша відпустка за станом здоров`я, і підписується головою, членами комісії (не менше двох), секретарем комісії та скріплюється гербовою печаткою.

Якщо після продовження відпустки за станом здоров`я військовослужбовець не може приступити до виконання службових обов`язків, то він оглядається ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби.

Постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).

Постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у звільненні від службових обов`язків або у відпустці за станом здоров`я повинна бути реалізована негайно.

У разі тимчасової втрати працездатності військовослужбовцям не нараховують допомогу за лікарняними, а зберігають грошове забезпечення та виплачують додаткову винагороду на час воєнного стану.

Військовослужбовцям ЗСУ, які отримали ушкодження чи захворіли, виплачують грошове забезпечення за останніми займаними посадами за період звільнення від виконання службових обов`язків: у зв`язку з хворобою та перебуванні на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я).

На час воєнного стану включають до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 тисяч гривень, військовослужбовців ЗСУ, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії. До цього періоду включають і час переміщення з одного лікарняного закладу до іншого.

Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям за час їхнього лікування здійснюється відповідно до розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 (надалі Порядок № 260).

Відповідно до розділу І пункт 9 Порядку № 260 виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами здійснюється за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше ніж чотири місяці з дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії) та рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах.

Відповідно до пункту 14 розділу 1 Порядку № 260 грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята Постанова "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168" (далі - Постанова № 168).

Пунктом 1 абзацами 4, 5 Постанови № 168, встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови № 168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Як судом вже було встановлено, що позивач згідно з виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 у період з 09 червня 2022 року по 10 червня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні (а.с. 23).

Відповідно до Епікризу медичної картки стаціонарного хворого № 1548, ОСОБА_1 у період із 17 червня 2022 року по 07 липня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні військової частини НОМЕР_5 (а.с. 24).

Відповідно до Епікризу медичної картки стаціонарного хворого № 1821, ОСОБА_1 у період із 07 липня 2022 року по 20 липня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні військової частини НОМЕР_5 (а.с.а.с. 25, 26).

Відповідно до довідки про доходи від 10 жовтня 2022 року за період з лютого 2022 року по серпня 2022 року позивачу нараховано та виплачено 39733,44 гривень загальна сума грошового забезпечення та 70110,91,76 гривень сума додаткової винагороди. За період з червня 2022 року по липень 2022 року позивачу, додаткова винагорода не виплачувалась (а.с. 19).

Отже, враховуючи все вище наведене, а також те, що у разі втрати працездатності за військовослужбовцям зберігається грошове забезпечення, то за час перебування позивача на лікуванні в лікарняних закладах та за час відпустки по хворобі, йому повинно бути нараховано та виплачено грошове забезпечення та додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень (щомісячно) відповідно до пункту 1 абзаців 4, 5 Постанови № 168.

Разом з тим, суд зауважує, що позивачем не надано доказів перебування в період з 10 червня 2022 року по 16 червня 2022 року, із 04 липня 2022 року по 08 липня 2022 року; із 21 липня 2022 року по 01 серпня 2022 року на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку із отриманим пораненням або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відтак відсутні підстави для виплати позивачу грошового забезпечення та додаткової винагороди у збільшеному розмірі із розрахунку 100000 грн. на місяць за вказані періоди.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про допущену відповідачем протиправну бездіяльність щодо нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення та додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 за спірні періоди, а відтак належним способом захисту в даному випадку є саме зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу грошового забезпечення та додаткової винагороди Постановою №168 від 28.02.2022, за періоди за періоди з 09 червня 2022 року по 10 червня 2022 року, з 17 червня 2022 року по 04 липня 2022 року, з 07 липня 2022 року по 20 липня 2022 року, з урахуванням виплачених сум.

Згідно з Преамбулою до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3 липня 1991 року № 1282-XII (далі по тексту - Закон України № 1282-XII) цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до статті 1 Закону України № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону № 1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Таким чином, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Положеннями статті 4 Закону України № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до статті 6 Закону України № 1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Водночас в силу вимог статей 18, 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 5 жовтня 2000 року № 2017-III індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення. Згідно з пунктом 4 цього Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до пункту 4 абзацу 8 Порядку у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Отже, індексація доходів громадян, зокрема грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних соціальних гарантій, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справ, що індексація грошового забезпечення позивача у період з 26 лютого 2022 року до 14 серпня 2022 року не нараховувалась та відповідно не виплачувалась позивачу.

За таких обставин дії відповідача, щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за вищевказаний період є протиправними.

Оскільки, судом встановлено, що при невиплаті індексації заробітної плати за період з 26 лютого 2022 року до 14 серпня 2022 року відповідач діяв не у спосіб, передбачений чинним законодавством, суд приходить висновку, що належним способом захисту порушеного права в даному випадку є зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за вказаний період.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини (справа "Кечко проти України", № 63134/00, рішення від 07 листопада 2005 року) реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

У пункті 23 рішення в справі "Сук проти України" (№ 10972/05, від 10 червня 2011 року) Суд зазначив, що держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.

Відповідно до статті 12 частини 2 Закону України № 2011-XII у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Статтею 91 частиною 1 Закону України № 2011-XII встановлено, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування. Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 (далі - Порядок №178): виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.

Згідно пунктом 3 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Пунктом 4 Порядку №178 встановлено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком (пункт 5 Порядку №178).

Порядок виплати грошової компенсації здійснюється відповідно до вимог Порядку №178. Грошова компенсація замість речового майна, що підлягає видачі, виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, форма якої наведена у додатку до Порядку №178, яка видається речовою службою військової частини, виходячи із заготівельної вартості цих предметів.

Відповідно до пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1 153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Отже, військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (стаття 77 частина 2 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

З огляду на викладені норми, позивач має законне право на грошову компенсацію за неотримане речового майна при звільненні з військової служби, оскільки така вимога відповідає нормам встановленим пунктами 2 та 3 Порядку №178.

Статтею 159 частиною 4 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до статті 162 частини 6 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на те, що відповідачами у встановлений судом строк не надано суду відзив на позов та не повідомлено суд про причини за яких такий відзив не поданий, суд кваліфікує неподання відповідачами відзиву на позов, як визнання позову у повному обсязі.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за не отримане речове майно на день звільнення з військової служби є такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, судом встановлено, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовий частині) №166 від 14 серпня 2022 року відповідно до статті 26 частини 4 пункту 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" ОСОБА_1 , звільнено з військової служби у запас за підпунктом "г" (через сімейні обставини). Вважати таким, що з 14 серпня 2022 року справи та посаду здав (а.с. 18).

Як вбачається із вказаного наказу позивачу було встановлено виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби за червень 2022 року в розмірі 289 % від посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби 65% посадового окладу з урахування окладу за військовим званням та надбавки за вислугу період і 01 серпня 2022 року по 14 серпня 2022 року. Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (зі змінами) виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000 гривень відповідно дням з 01 серпня 2022 року по 14 серпня 2022 року та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік у кількості 10 діб.

Відповідно до довідки про доходи від 11 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 за період з лютого 2022 року по серпень 2022 року було виплачено грошове забезпечення в розмірі 39733,44 грн та додаткову винагороду у розмірі 70770,91 грн: у лютому 2022 року грошове забезпечення в розмірі 1412,55 грн, додаткова винагорода у розмірі 26996,72 грн; у березні 2022 року грошове забезпечення в розмірі 12591,93 грн, додаткова винагорода у розмірі 5806,45 грн; у квітні 2022 року грошове забезпечення в розмірі 14056,85 грн, додаткова винагорода у розмірі 37000 грн; у травні 2022 року грошове забезпечення в розмірі 6737,51 грн, додаткова винагорода у розмірі 0 грн; у червні 2022 року грошове забезпечення в розмірі 0 грн, додаткова винагорода у розмірі 0 грн; у липні 2022 року грошове забезпечення в розмірі 0 грн, додаткова винагорода у розмірі 0 грн; у серпні 2022 року грошове забезпечення в розмірі 4934,60 грн, додаткова винагорода у розмірі 967,74 грн (а.с. 19).

Таким чином, судом встановлено, що позивачеві не було нараховано та виплаченою суми щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби за червень 2022 року в розмірі 289 % від посадового окладу, надбавки за особливості проходження служби 65% посадового окладу з урахування окладу за військовим званням та надбавки за вислугу період із 01 серпня 2022 року по 14 серпня 2022 року, додаткової винагороди у розмірі 30000 гривень відповідно дням з 01 серпня 2022 року по 14 серпня 2022 року відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (зі змінами) та грошової компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік у кількості 10 діб, які було встановлено наказом військової частини НОМЕР_1 №166 від 14 серпня 2022 року.

Суд зауважує, що в даній справі не оспорюється право позивача на вищевказані виплати, оскільки такі самостійно зазначені відповідачем у наказі про звільнення позивача зі служби, а відтак суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині нарахування та виплати всіх належних позивачеві сум грошового забезпечення, що зазначені у наказі № 166 від 14 серпня 2022 року задовольнити.

За правилами встановленими статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до статті 77 частини 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене суд доходить висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення розрахунку при звільненні ОСОБА_1 з військової служби станом на день виключення з особового складу та всіх видів забезпечення.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення та додаткову винагороду, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, їх сім`ям під час дії воєнного стану" та місячну заробітну плату за періоди з 09 червня 2022 року по 10 червня 2022 року, з 17 червня 2022 року по 04 липня 2022 року, з 07 липня 2022 року по 20 липня 2022 року, виходячи з її розміру 100000 грн (сто тисяч гривень) на місяць, з урахуванням виплачений сум.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_7 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 26 лютого 2022 року до 14 серпня 2022 року включно.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане під час проходження військової служби речове майно.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби за червень 2022 року в розмірі 289 % від посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби 65% посадового окладу з урахування окладу за військовим званням та надбавки за вислугу період і 01 серпня 2022 року по 14 серпня 2022 року, додаткову винагороду у розмірі 30000 гривень відповідно дням з 01 серпня 2022 року по 14 серпня 2022 року відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" , грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік у кількості 10 діб, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 166 від 14 серпня 2022 року, з урахуванням виплачений сум.

У задоволенні позову у частині решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяС.Є. Гаврилко