Справа № 440/14268/23
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2024-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/14268/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області), у якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви від 27.10.2023 /а.с. 27-31/, просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 21.08.2023 за №18151-18166/К-02/8-1600/23 ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати України за 2019-2021 роки (п.1 ст.40) з 22.03.2022.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". 22.03.2022 позивач звернувся до пенсійного органу про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка була призначена позивачу. У подальшому позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою, на яку ГУ ПФУ в Полтавській області надало відповідь листом від 21.08.2023 за №18151-18166/К-02/8-1600/23, яким відмовило у призначенні пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати України за 2019-2021 роки, чим, на думку позивача, порушило його право на належне соціальне забезпечення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/14268/23, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

16 листопада 2023 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву /а.с. 40-41/, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 з 18.08.2010 була призначена пенсія за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення", з 01.09.2010 виплату пенсії позивачу призупинено у зв`язку з працевлаштуванням на роботу, що дає право на пенсію за вислугу років. 22.03.2022 позивач подав заяву про переведення його на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вказує, що при обчисленні пенсії за віком з 22.03.2022 застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої було сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки згідно п. 4.3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідач вважає, що відсутні правові підстави для застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019-2021 роки для обчислення розміру пенсії позивача, оскільки зазначений показник застосовується при первинному призначенні пенсії, правом на яке позивач скористався у 2010 році.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року у справі №440/14268/23 витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області засвідчені належним чином копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 в повному обсязі, у тому числі, але не виключно, засвідчену належним чином копію рішення у повному обсязі (з алгоритмом розрахунку), прийнятого за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 за призначенням/перерахунком пенсії від 22.03.2022, всіх без винятків рішень у повному обсязі (з алгоритмами розрахунків) про перерахунки пенсії за віком ОСОБА_1 , починаючи з 22.03.2022; всіх заяв ОСОБА_1 , які подавалися до пенсійного органу після 22.03.2022 та всіх рішень, прийнятих за результатами розгляду цих заяв та встановлено строк до 18 грудня 2023 року для подання вказаних документів до суду.

12 грудня 2023 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшов лист від 08.12.2023 №1600-0803-7/90557 з документами /а.с. 99-109/.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

ОСОБА_1 з 18.08.2010 було призначено пенсію за вислугу років як працівнику освіти відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", що підтверджується протоколом №4261 від 02.09.2010, копія якого наявна у матеріалах справи /а.с. 42/.

22.03.2022 ОСОБА_1 звернувся до Лубенського об`єднаного управління ПФУ із заявою за призначенням/перерахунком пенсії, у якій просив перерахувати пенсію у зв`язку з переходом на інший вид пенсії та з пакетом документів, перелік яких зазначено у розписці-повідомленні, які прийнято 22.03.2022 і зареєстровано за №295 /а.с. 54-57/.

Із 22.03.2022 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що підтверджується рішенням Лубенського об`єднаного управління ПФУ ГУ ПФУ в Полтавській області №79 від 01.04.2022 /а.с. 100-104/.

При призначенні позивачу пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV з 22.03.2022 пенсійним органом здійснено обрахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки /зворот а.с. 91, а.с. 103/.

На заяву позивача від 07.08.2023 щодо пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Полтавській області надано відповідь листом №18151-18166/К-02/8-1600/23, яким повідомлено, що підстави для застосування показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки - відсутні /а.с. 9-10/. У листі відповідачем зазначено, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VІІІ внесено зміни до Закону №1058-ІV, згідно з якими з 01.10.2017 для раніше призначених пенсій застосовується середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн.). З метою приведення пенсійних виплат у відповідність до актуальних економічних змін, з 1 березня 2019 року проведено автоматичну індексацію пенсійних виплат відповідно до частини 2 статті 42 Закону №1058-ІV та постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році». Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовано при перерахунку пенсій з 01.03.2019 становить 4404,35 грн. (3764,40 грн. *1,17). З 01.05.2020 року проведено автоматичну індексацію пенсійних виплат відповідно до частини 2 статті 42 Закону №1058-ІV та постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251 "Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році". Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовано при перерахунку пенсій з 01.05.2020 становить 4888,83 грн. (3764,40 грн. *1,17*1,11). З 01.03.2021 проведено автоматичну індексацію пенсійних виплат відповідно до частини 2 статті 42 Закону №1058-ІV та постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 року №127 Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовано при перерахунку пенсій з 01.03.2021 cтановить 5426,60 грн. (3764,40 грн. * 1,17 * 1,11 * 1,11). З 01.03.2022 проведено автоматичну індексацію пенсійних виплат відповідно до частини 1 статті 42 Закону №1058-ІV та постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш уразливих верств населення у 2022 році. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовано при перерахунку пенсій з 01.03.2022 становить 6186,32 грн. (3764,40 грн. * 1,17 * 1,11 * 1,11 *1,14). З 01.03.2023 проведено автоматичну індексацію пенсійних виплат відповідно до частини 1 статті 42 Закону №1058-ІV та постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовано при перерахунку пенсій з 01.03.2023 становить 7405,03 грн. (3764,40 грн. * 1,17 * 1,11 * 1,11 * 1,14 * 1,197). Відповідно до статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону №1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Як показала перевірка, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області, з 18.08.2010 ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років згідно Закону України №1788-ХІІ від 05.11.1991 Про пенсійне забезпечення. З 01.09.2010 виплату пенсії було призупинено у зв`язку з працевлаштуванням позивача на роботу, що дає право на пенсію за вислугу років. З 22.03.2022 позивачем подано заяву про переведення на пенсію за віком згідно Закону № 1058-ІV. При обчисленні пенсії за віком з 22.03.2022 був застосований збільшений показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески - 6186,32 грн., з 01.03.2023 - 7405,32 грн. У подальшому показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, для обчислення пенсії буде індексуватися відповідно до прийнятих Кабінетом Міністрів України рішень.

Позивач не погодився відмовою ГУ ПФУ в Полтавській області, оформленою листом від 21.08.2023 за №18151-18166/К-02/8-1600/23, щодо застосування при призначенні пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV з 22 березня 2022 року показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019-2021 роки, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (стаття 46 Конституції України).

Згідно із статтею 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-XII) за цим Законом призначаються трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до приписів статті 52 Закону №1788-XII (у редакції чинній на час призначення позивачу пенсії за вислугу років) право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55.

За приписами пункту "е" статті 55 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 18.08.2010 було призначено пенсію за вислугу років як працівнику освіти відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", що підтверджується протоколом №4261 від 02.09.2010, копія якого наявна у матеріалах справи /а.с. 42/.

Статтею 53 Закону №1788-XII передбачено, що пенсії за вислугу років (крім пенсій працівникам льотно-випробного складу авіації та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах) призначаються в розмірах, встановлених статтями 19 і 21 цього Закону для пенсій за віком.

Так, статтею 19 Закону №1788-XII визначено розміри пенсії за віком, а статтею 21 Закону №1788-XII передбачено розміри надбавок до пенсії за віком.

Отже, з 18.08.2010 позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", що була розрахована в розмірах, встановлених статтями 19 і 21 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а не у відповідності із Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV) встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 27 Закону № 1058-IV передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з приписами частини 2 статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною 3 статті 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною 3 статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший. Показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Однак, у спірному випадку з 18.08.2010 позивачу було призначено пенсію за вислугу років як працівнику освіти відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", тоді як пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV позивачу вперше було призначено з 22.03.2022.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за віком з 22.03.2022, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років, яку позивач отримував раніше.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 31.05.2019 у справі №344/7053/17.

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 31.05.2019 у справі №344/7053/17, в силу частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковими для врахуванням судом першої інстанції.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Однак, пенсія ОСОБА_1 відповідно до цього Закону № 1058-IV не призначалася до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", тобто до 11.10.2017, а була призначена з 22.03.2022, тому приписи наведеної вище норми не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02) Європейський Суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства (Stretch v. the United Kingdom № 44277/98).

У межах вироблених Європейським Судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Фон Мальтцан та інші проти Німеччини). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність (Maltzan (Freiherr Von) and others v. Germany № 71916/01, № 71917/01 та № 10260/02).

Підсумовуючи викладене вище, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, оформлена листом від 21 серпня 2023 року №18151-18166/К-02/8-1600/23, щодо застосування при призначенні пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV з 22 березня 2022 показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019-2021 роки, вчинена відповідачем не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та з порушенням вимог статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому є протиправною.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, враховуючи, що пенсія за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV позивачу призначена з 22 березня 2022 року, але обчислена невірно, з урахуванням частини 2 статті 9 КАС України, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, оформлену листом від 21 серпня 2023 року №18151-18166/К-02/8-1600/23, щодо застосування при призначенні пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV з 22 березня 2022 року показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019-2021 роки та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 , призначеної згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, з 22 березня 2022 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2019-2021 роки), що передують року звернення ОСОБА_1 за призначенням пенсії за віком, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням проведених виплат.

Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 2147,20 грн., що підтверджується квитанцією АТ КБ "Приватбанк" №0.0..1 від 18.09.2023 /а.с. 17/ та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України /а.с. 20/.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, при задоволенні позову ОСОБА_1 суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2147 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 229, 243-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 13967927) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, оформлену листом від 21 серпня 2023 року №18151-18166/К-02/8-1600/23, щодо застосування при призначенні пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV з 22 березня 2022 року показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019-2021 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 , призначеної згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, з 22 березня 2022 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2019-2021 роки), що передують року звернення ОСОБА_1 за призначенням пенсії за віком, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням проведених виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2147 грн. 20 коп. (дві тисячі сто сорок сім гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С.Сич