Справа № 149/1412/24
Суддя: Павлюк О. О.
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/1412/24
У х в а л а

про залишення заяви без руху, надавши

позивачу строк для усунення недоліків

01.05.2024 м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Павлюк О. О., розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Виноградського Антона Павловича пропоновлення строку для оскарження постанови про притягнння до адміністративної відповідальності звільнення від сплати судового збору в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В своїй позовній заяві представник позивача - адвокат Виноградський А. П. також просить поновити строк на оскарження постанови, оскільки копію постанови позивач отримав у державній виконавчій службі.

Частиною 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строку, який обчислюється з дня вручення постанови.

За приписами ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущений строк. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

За змістом ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку.

Представник позивача у поданому клопотанні зазначає, що позивач отримав копію оскаржуваної постанови лише після того, як дізналась про існування виконавчого провадження зі стягнення присудженого штрафу. Разом з тим, з доданих до позовної заяви документів неможливо встановити, коли саме та яким способом (поштою, особисто тощо) позивач отримав копію оскаржуваної постанови. Посилання на те, що про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався лише 19.04.2024 року після надходження на його адресу постанови державного виконавця, а копію постанови він отримав 22.04.2024 року, жодними доказами не підтверджено.

Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої, другої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Також у рішенні ЄСПЛ у справі "Устименко проти України" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності.

ЄСПЛ у рішенні від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України" зазначив, що норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби .

Тобто, інститут строків в адміністративному судочинстві сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Зважаючи на те, що оскаржуване рішення винесено 23.02.2024 року, позов подано до суду 26.04.2024, тобто понад через два місяці, що істотно перевищує встановлений законодавством десятиденний строк оскарження, у контексті забезпечення реалізації права на звернення до суду та вирішення питання поновлення строків на таке звернення поновлення строків може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки особи. Вказаних обставин судом в даній справі не встановлено.

Відповідно до ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку, тому у задоволенні клопотання про поновлення строку на звернення до суду слід відмовити, відтак позов підлягає залишенню без руху.

Крім того, до позовної заяви надано клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке мотивовано тим, що позивач пербуває у скрутному матеріальному становищі, є особою з інвалідністю ІІІ групи та не отримує доходу. За змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» від 1 березня 2002 ). Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

ЄСПЛ підкреслює, що вимога сплати судового збору судам у зв`язку із подачею скарг, які сторони просять розглянути, не може розглядатись як обмеження права на доступ до суду, яке саме по собі є несумісним з положенням пункту 1 статті 6 Конвенції («Stankov v. Bulgaria», § 52). Проте сума судового збору, оцінена у світлі певних обставин конкретної справи, включно із здатністю заявника сплатити його та стадії провадження, на якій таке обмеження було накладено, є важливими факторами, які мають істотне значення для визначення того, чи використала та чи інша особа своє право на доступ до суду. Таке обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо не переслідує легітимну мету чи немає розумного пропорційного взаємозв`язку між використаними засобами та цілями, що переслідуються.

Статтею 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Суд вважає, що за відсутності інших обставин, що можуть свідчити про неможливість позивача сплатити судовий збір при зверненні з даним позовом до суду (в тому числі визначених ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір"), не дає підстави для повного звільнення від сплати судового збору. Водночас, з метою забезпечення реалізації права позивача на доступ до суду на даній стадії процесу, з урахуванням поданих доказів, зокрема щодо віку, стану здоров`я, наявності інвалідності ІІІ гр., суд вважає за необхідне частково задовольнити подане клопотання та розстрочити йому сплату судового збору, роз`яснивши, що у разі, якщо в строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду.

Судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви про оскарження постанови про адміністративне правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 605,60 грн. Таким чином позивачу належить сплатити по 1/3 частині судового збору: у сумі 201,86 грн. у строк до 15.05.2024, однак не більше десяти днів з дня вручення даної ухвали; 201,86 грн. у строк до 20.05.2024, однак не більше чотирнадцяти днів з дня вручення даної ухвали; 201,86 грн. у строк до 25.05.2024, однак не більше сімнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Керуючись ст. 121, 123 КАС України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання представника позивача - адвоката Виноградського А. П. про поновлення строку на звернення до суду щодо оскарження постанови - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, залишити без руху.

Надати строк на усунення недоліків терміном до 15.05.2024, однак не більше десяти днів з дня вручення даної ухвали. Протягом цього строку позивач має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору задовольнити частково.

Розстрочити позивачу ОСОБА_1 сплату судового збору у даній справі, надавши строк для його сплати частинами: у сумі 201,86 грн. у строк до 15.05.2024, однак не більше десяти днів з дня вручення даної ухвали; 201,86 грн. у строк до 20.05.2024, однак не більше чотирнадцяти днів з дня вручення даної ухвали; 201,86 грн. у строк до 25.05.2024, однак не більше сімнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.. Протягом цього строку позивач має подати до суду докази сплати судового збору у відповідному розмірі.

Роз`яснити, що у разі, якщо в строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала в частині відмови у поновленні пропущеного строку може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 06.05.2024.

Суддя: Павлюк О. О.