Справа № 120/3428/24
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 травня 2024 р. Справа № 120/3428/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому порядку в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління ДПС у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( далі позивач ) звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області ( далі відповідач ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування позову вказує, що має у власності об`єкти нерухомого майна - нежитлові приміщення. Спірними податковими повідомленнями - рішеннями від 15.01.2024 податковий орган визначив суми податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2023 рік на загальну суму 192076,27 грн. На переконання позивача, відповідач не врахував, що нежитлові будівлі, що перебувають у власності позивача, не є об`єктом оподаткування, згідно з підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, оскільки використовуються безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, як сільськогосподарським товаровиробником та віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 і не здаються в оренду, лізинг, позичку тощо.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Зазначив, що з урахуванням вимог підпункту 226.2.2 статті Податкового кодексу України для застосування пільги суб`єктом господарювання - власником об`єкта нерухомості такий об`єкт має одночасно відповідати таким ознакам, зокрема будівля має відповідати (бути класифікована) групі «Будівлі сільськогосподарського призначення» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, а також будівля має використовуватись суб`єктом господарювання протягом звітного періоду за призначенням у господарській діяльності. В той час, гр. ОСОБА_1 у 2023 році не був зареєстрований фізичною особою-підприємцем, відповідно відсутні підстави для застосування вимог підпункту «ж» підпункту 226.2.2 ст. 266 Податкового кодексу України.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив згідно з якою просить позов задовольнити. В обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що позивач є засновником, кінцевим бенефіціарним власником та директором приватного-орендного підприємства «Рідний край» ( далі ПОП « Рідний Край») (), видами економічної діяльності якого є: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний), 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів, 01.19 Вирощування інших однорічних і дворічних культур, 01.41 Розведення великої рогатої худоби молочних порід, 01.42 Розведення іншої великої рогатої худоби та буйволів, 01.43 Розведення коней та інших тварин родини конячих, 01.46 Розведення свиней, 01.49 Розведення інших тварин, 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві, 01.62 Допоміжна діяльність у тваринництві, 01.64 Оброблення насіння для відтворення, 03.22 Прісноводне рибництво (аквакультура), 10.11 Виробництво м`яса, 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів, 10.61 Виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості, 10.71 Виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання, 10.81 Виробництво цукру, 10.91 Виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах, 10.92 Виробництво готових кормів для домашніх тварин, 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Всі належні позивачу об`єкти нерухомості використовуються ним та належним йому ПОП «Рідний Край» для здійснення сільськогосподарської діяльності.

Заперечення на відповідь на відзив відповідачем не подавались.

З`ясувавши доводи сторін, викладені в поданих заявах по суті справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є засновником та кінцевим бенефіціарним власником, директором Приватного-орендного підприємства «Рідний край» () .

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 належать на праві приватної власності об`єкти нерухомого майна:

- нежитлова будівля (м`ясопереробний цех) загальною площею 963 кв.м., Вінницька область, Могилів-Подільський район, село Тростянець, вулиця Польова, будинок 45;

- нежитлове приміщення (млин, зерносклад) загальною площею 4514,1 кв.м., АДРЕСА_1 ;

- будівлі офісні (адмінбудівля, контора) загальною площею 745,8 кв.м., АДРЕСА_1 ;

- нежиле приміщення (будинок механізатора) загальною площею 2157,4 кв.м., АДРЕСА_1 ;

- нежитлове приміщення (зерносклад) загальною площею 879,4 кв.м., АДРЕСА_1 ;

- нежитлова будівля (зерносклад) загальною площею 352,3 кв.м., АДРЕСА_2 ;

- нежитлова будівля (корівник) загальною площею 2941,1 кв.м., АДРЕСА_1 ;

- нежитлове приміщення (нежитлові приміщення комлексу РВХ) загальною площею 12168,8 кв.м., АДРЕСА_1 ;

- нежитлове приміщення ( автогараж ) загальною площею 963 кв.м. Вінницька область, Могилів-Подільський район, село Тростянець, вулиця Польова, будинок 5.

На підставі статті 266 Податкового кодексу України Головним управлінням ДПС у Вінницькій області проведено нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2023 рік та сформовано податкові повідомлення рішення від 15.01.2024:

№0-0227-ЦА0038400 на суму 2360 грн. 41 коп.;

№0-0227-11А0056824 на суму 30244 грн. 47 коп.;

№0-0227-11А0056824 на суму 5891 грн. 98 коп.;

№0-0227-ЦА0038400 на суму 19705 грн. 37 коп.;

№0-0227-11А0056824 на суму 6452 грн. 10 коп.;

№0-0227-11А0056824 на суму 6452 грн. 10 коп.;

№0-0227-ІІА0056824 на суму 81530 грн. 96 коп.;

№0-0227-11А0056824 на суму 24984 грн. 30 коп.;

№0-0227-11А0056824 на суму 14454 грн. 58 коп.

Вважаючи зазначені рішення про нарахування податку на нерухоме майно протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує таке.

Порядок справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначено статтею 266 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Пунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України встановлено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

У відповідності до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою ж оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

При цьому, положеннями підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлюються податкові пільги із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Так, відповідно до абзацу «ж» зазначеної правової норми, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Верховний Суд у постановах від 22 квітня 2020 року у справі №540/2206/19, від 21 жовтня 2020 року у справі № 806/2686/18, від 17 лютого 2021 року у справі № 820/3707/17 зазначив, що правовий аналіз цієї норми зумовлює висновок, що її застосування передбачає наявність двох умов, перша з яких - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Провівши правовий аналіз зазначеної вище норми права, суд дійшов висновку, що застосовуючи об`єктно-функціональний підхід до визначення податкової пільги у абзаці «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, законодавець ключовими критеріями обрав сукупність дотримання трьох обов`язкових умов: 1) віднесення будівлі до класу будівель сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства; 2) власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником; 3) вказані будівлі не здаються в оренду, лізинг, позичку.

Отже, будівлі та споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, віднесені до відповідного класу Державного класифікатора 018-2000, які використовуються та належать фізичним особам, що займаються сільськогосподарською діяльністю, мають у володінні, користуванні чи розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин, не є об`єктами оподаткування згідно з абзацом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Таке правозастосування відповідає практиці Верховного Суду в подібних правовідносинах (постанови від 26 листопада 2020 року у справі №560/168/19, від 04 березня 2021 року у справі №500/2782/18).

Пільга, встановлена абз. «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

Так, оцінюючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, судом досліджується наявність підстав для застосування в спірних правовідносинах податкової пільги, передбаченої п.п. «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації, наказом від 17 серпня 2000 року №507, затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) в Україні. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення. Будівлі класифікуються за їх функціональним призначенням. Згідно з ДК 018-2000 клас Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства включає: будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси, тощо.

Загальні підходи до визначення поняття сільськогосподарського виробника сформульовані у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2021 року у справі №820/6752/16, від 17 лютого 2021 року у справі № 820/3707/17, від 24 квітня 2020 року у справі №540/2206/19, від 10 квітня 2020 року у справі №823/1751/17.

У цих постановах Верховний Суд зазначив, що відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власно виробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Тобто, визначення сільськогосподарський товаровиробник, яке міститься у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, застосовується для цілей глави розділу ХІV цього Кодексу - Спрощена система оподаткування, облік та звітність, тоді як в даному випадку йдеться про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (розділ ХІІ Податок на майно).

Разом з тим, визначення поняття сільськогосподарський товаровиробник також міститься у статті 1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства» на період 2001 - 2004 років від 18 січня 2001 року № 2238-III, під яким мається на увазі фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власно виробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Більше того, законодавець з метою визначення осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, вжив також поняття виробники сільськогосподарської продукції.

Так, згідно з абзацом другим статті 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис» виробники сільськогосподарської продукції - це юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що поняття сільськогосподарський товаровиробник не суперечить його визначенню у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, яке, до того ж, має чітко обмежену сферу застосування. Як наслідок, для інших випадків мають бути застосовані субсидіарно норми інших законів відповідно до положень пункту5.3 статті 5 ПК України.

Зазначене дає підстави для висновку, що в розумінні абзацу «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України право на пільгу зі сплати податку мають особи (як юридичні, так і фізичні), які безпосередньо займаються сільськогосподарською діяльністю, тобто, зайняті у процесі виробництва, переробкою власно виробленої сільськогосподарської продукції та її подальшої реалізації.

Зазначений висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23 вересня 2021 року у справі №140/2700/19.

Як уже встановлено судом, ОСОБА_1 є засновником та кінцевим бенефіціарним власником, директором приватного-орендного підприємства «Рідний край» (), видами економічної діяльності якого є: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний) 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів 01.19 Вирощування інших однорічних і дворічних культур 01.41 Розведення великої рогатої худоби молочних порід 01.42 Розведення іншої великої рогатої худоби та буйволів 01.43 Розведення коней та інших тварин родини конячих 01.46 Розведення свиней 01.49 Розведення інших тварин 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві 01.62 Допоміжна діяльність у тваринництві 01.64 Оброблення насіння для відтворення 03.22 Прісноводне рибництво (аквакультура) 10.11 Виробництво м`яса 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів 10.61 Виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості 10.71 Виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання 10.81 Виробництво цукру 10.91 Виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах 10.92 Виробництво готових кормів для домашніх тварин 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами 49.41 Вантажний автомобільний транспорт 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, об`єкти нерухомості, які належать позивачу на праві приватної власності, щодо яких контролюючим органом нараховані податкові зобов`язання, належать до будівель/споруд, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Будівлі та споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, віднесені до відповідного класу Державного класифікатора 018-2000, які використовуються та належать фізичним особам, що займаються сільськогосподарською діяльністю, мають у володінні, користуванні чи розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин, та не здаються їх власниками в оренду, позичку, лізинг не є об`єктами оподаткування згідно з пунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 04.03.2021 №500/2782/18.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивач є сільськогосподарським товаровиробником. Об`єкти нерухомості, які належить позивачу на праві приватної власності, щодо яких контролюючим органом донараховано податкові зобов`язання, є будівлями, призначеними для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. При цьому, суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази, що позивач використовував належні на праві власності об`єкти нерухомості у будь-якій іншій, відмінній від сільськогосподарської діяльності, спосіб. Відповідачем не надано суду доказів того, що такі об`єкти здаються їх власником в оренду, лізинг, позичку.

Таким чином, враховуючи, що основними видами діяльності ПОП «Рідний Край» є сільськогосподарське виробництво, а зазначені об`єкти нерухомості призначені та використовуються позивачем безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, то вони не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно.

Враховуючи вищевикладене, у спірних правовідносинах підстави для справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відсутні, адже позивач не є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо спірних об`єктів нерухомого майна, а відтак прийняті відповідачем податкові повідомлення -рішення від 15.01.2024 №0-0227- НОМЕР_1 , №0-0227-UA0056824, №0-0227-UA0056824, №0-0227-UA0056824, №0-0227-UA0056824, №0-0227-UA0038400, №0-0227-UA0038400, № 0-0227-UA0056824, №0-0227-UA0056824 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. А згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати в цій справі розподіляються відповідно до ст. 139 КАС України і на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в сумі 1920,76 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Вінницькій області №0-0227-UA0056824 від 15.01.2024 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Вінницькій області №0-0227-UA0056824 від 15.01.2024 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Вінницькій області №0-0227-UA0056824 від 15.01.2024 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Вінницькій області №0-0227-UA0056824 від 15.01.2024 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Вінницькій області №0-0227-UA0056824 від 15.01.2024 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Вінницькій області №0-0227-UA0038400 від 15.01.2024 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Вінницькій області №0-0227-UA0038400 від 15.01.2024 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Вінницькій області № 0-0227-UA0056824 від 15.01.2024 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Вінницькій області №0-0227-UA0056824 від 15.01.2024 року.

Стягнути на корить ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області витрати зі сплати судового збору у розмірі 1920, 76 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять гривень 76 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, )

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна