Справа № 340/7456/23
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 травня 2024 року м. Дніпросправа № 340/7456/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційною скаргою Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року у справі №340/7456/23 за позовом Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області до Державної інспекції архітектури та містобудування України про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Суботцівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Державної інспекції архітектури та містобудування України, в якому просила суд:

1) визнати протиправним та скасувати висновок Комісії щодо розгляду звернення у сфері містобудівної діяльності ДІАМ від 02.05.2023 року;

2) зобов`язати Комісію щодо розгляду звернення у сфері містобудівної діяльності ДІАМ прийняти висновок про рекомендацію органу ДАБК щодо необхідності проведення позапланової перевірки на підставі звернення сільської ради.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року у справі №340/7456/23 провадження у справі закрито.

Позивач, не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, що позивач звернувся до Управління ДІАМ в Кіровоградській області з листом від 30.05.2022, в якому повідомив про встановлення факту самовільного будівництва на земельних ділянках :51:000:0053 площею 2,3542 га та :51:000:0053 площею 0,3542 га, які були передані Суботцівському СКП "Сількомунгосп".

Листом від 11.07.2022 №5007/02/13-22 Управління ДІАМ в Кіровоградській області було повідомлено сільську раду, що згідно постанови КМУ №303 від 13.03.2022 "Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану" припинено проведення планових та позапланових перевірок на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022.

В подальшому, сільська рада повторно звернулась до ДІАМ з листом від 15.03.2023 за вих. № 03-20/1043 про встановлений факт самовільного будівництва невстановленими особами на земельних ділянках :51:000:0053 площею 2,3542 га та :51:000:0053 площею 0,3542 га, які були передані Суботцівському СКП "Сількомунгосп". До вказаного листа було долучено акт комісійного обстеження та копію викопіювання з Генерального плану с. Суботці.

Листом від 27.03.2023 за вих. №2223 29 13-23 ДІАМ України роз`яснено перелік будівельних робіт, які не потребують дозвільних документів та роз`яснено порядок їх розміщення в межах червоних зон на присадибних ділянок. Вказано, що спірна земельна ділянка має цільове призначення 03.12 для будівництва та обслуговування будівель закладів комунального обслуговування.

Позивач вказує, що зі змісту листа встановлено, що факт самовільного об`єднання декількох земельних ділянок, які перебувають у власності різних осіб, не було досліджено в повному обсязі та не приділено належної уваги вивченню відповідності збудованих об`єктів Генеральному плану с. Суботці.

Не погодившись з зазначеними висновками Державної архітектурно-будівельної інспекції України, позивач звернувся зі скаргою до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, ТУ ДБР в Миколаївській області.

В подальшому, листом від 05.05.2023 ДІАМ повідомило Суботцівську сільську раду, що за результатами розгляду звернення, Комісією прийнято рішення про відсутність обґрунтованості проведення перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку з прийняттям висновку Комісії щодо розгляду звернення у сфері містобудівної діяльності ДІАМ від 02.05.2023 року, яким прийнято рішення про відсутність обґрунтованості проведення перевірки.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, виходив із того, що позивач не наділений правом на звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам колегія суддів виходить із наступного.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС).

Спором адміністративної юрисдикції у розумінні пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, у тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень»;

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Отже, за змістом наведених норм до адміністративного суду за зверненням суб`єкта владних повноважень може бути подано позов лише у випадку спору між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також коли право звернення до суду з позовом до іншого суб`єкту владних повноважень надано такому суб`єкту законом.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 04.12.2019 (справа №826/6233/17) та від 13.11.2019 (справа № 826/3115/17) зазначала, що за загальним правилом один орган державної влади не може звертатися з позовом до іншого органу, бо це означатиме позов держави до неї самої. Винятком є компетенційний спір. Втім, хоча формально цей спір вирішується у позовному провадженні, по суті це не є спором про право. Натомість у такому судовому процесі суд дає тлумачення законодавства, роз`яснюючи межі компетенції органів.

При цьому під компетенційним спором слід розуміти спір між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі - делегованих повноважень. Особливість судового розгляду компетенційних спорів зумовлена необхідністю вирішення питання про те, чи належним чином реалізована компетенція відповідача та чи не порушена при реалізації повноважень відповідача компетенція позивача.

Також для звернення до адміністративного суду суб`єкт владних повноважень як позивач повинен відповідати основним умовам, а саме: такий суб`єкт має бути наділений повноваженнями для звернення до суду.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать:

1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;

2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Таким чином, органом державного архітектурно-будівельного контролю є як позивач так і відповідач.

Зміст управління у сфері містобудівної діяльності, державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду врегульований ст. 7 цього Закону, до якого зокрема відносяться:

надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (крім анулювання (скасування) документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів):

виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад (крім міських рад населених пунктів, які є адміністративними центрами областей, та міських рад населених пунктів з чисельністю населення понад 50 тисяч) - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), розташованих у межах відповідних населених пунктів;

виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад населених пунктів, які є адміністративними центрами областей, міських рад населених пунктів з чисельністю населення понад 50 тисяч, структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1) та середніми (СС2) наслідками, розташованих у межах відповідних населених пунктів;

центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, розташованих за межами населених пунктів і на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми наслідками (СС2), розташованих у межах сіл, селищ та міст (крім міст, які є адміністративними центрами областей, міст з чисельністю населення понад 50 тисяч, міст Києва та Севастополя), а також щодо всіх об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3), розташованих у межах населених пунктів (п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»);

здійснення державного архітектурно-будівельного контролю щодо об`єктів, розташованих в межах та за межами населених пунктів, на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, зазначених у пункті 7 частини першої цієї статті (п. 8 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Колегія суддів звертає увагу, що, відповідно до ч.1 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Тобто державний архітектурно-будівельний контроль покликаний на перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності вичерпаним колом осіб: замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями, до яких не відноситься ДІАМ.

В той же час колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що, відповідно до ч.1 ст.41-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 41- 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"), до якого позивач не відноситься. Таким органом є ДІАМ.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 КАС України, суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

З огляду на вищенаведене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач не наділений правом на звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 13 квітня 2021 року у справі №540/2804/19.

Отже, доводи апеляційної скарги повністю спростовуються зібраними у справі доказами, та не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року у справі №340/7456/23, - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року у справі №340/7456/23, - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко