Справа № 340/331/24
Суддя: В.В. НАУМЕНКО
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення заяви

07 травня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/331/24

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду НАУМЕНКО В.В., розглянувши заяву позивача, подану на підставі статті 383 КАС України, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із заявою, поданою на підставі статті 383 КАС України, про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо неналежного виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 по адміністративній справі № 340/331/24, яким визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо обмеження максимальним розміром пенсійних виплат ОСОБА_1 з 01.03.2022 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) нарахованої з 01.03.2022 року пенсії у повному розмірі, без обмеження розміру пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат та висновків суду у цій справі.

Вирішуючи питання щодо розгляду даної заяви враховує наступне.

Частиною першою статті 383 КАС України визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно положень частини 2 статті 383 КАС України у такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи (абз.2 ч. 3 ст. 383 КАСУ).

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (частина 4 статті 383 КАС України).

Згідно з пунктом 10 частини другої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України у такій заяві зазначаються перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Відповідно до частини третьої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Так, зокрема, відповідно до пункту 9 частини другої статті 383 КАС України у такій заяві зазначається: документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви.

Частиною другою статті 132 КАС України регламентовано, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі- Закон № 3674-VI).

У розумінні частини першої статті 3 Закону № 3674-VI об`єктом справляння судового збору є, зокрема, позовна заява та інша заява, передбачена процесуальним законодавством.

Частина друга цієї статті передбачає вичерпний перелік заяв, за подання яких судовий збір не справляється, однак заява, подана на підставі статті 383 КАС України, до зазначеного переліку не включена.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 3674-VIсудовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оскільки заява, подана фізичною особою ОСОБА_1 , містить вимогу немайнового характеру, розмір судового збору, що підлягає сплаті заявником до суду, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024 становить 3028 грн.

Отже, сума судового збору за подання даної зави до суду становить 1211,20 грн.

Проте, така вимога заявником не дотримана. До заяви квитанцію про сплату судового збору не долучено.

При аналізі та застосуванні пункту 9 частини другої статті 383 КАС України судом врахована правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 807/220/18, від 25 червня 2020 року у справі № 0240/2226/18-а.

Крім того, заявником не дотримано вимоги пункту 8 частини другої статті 383 КАС України, оскільки не зазначено інформацію про хід виконавчого провадження. Натомість з матеріалів справи судом встановлено, що позивач не звертався до суду із заявою про видачу виконавчого листа. Тобто, фактично виконавча служба ще не мала підстав для відкриття виконавчого провадження та, відповідно, до моменту звернення заявника до суду заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на примусове виконання рішення суду, не вживались.

Вказане не є формальною вимогою, а навпаки є важливою інформацією, яка дає можливість суду визначити, чи не є передчасним звернення стягувача до суду з такою заявою. Перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення.

При аналізі та застосуванні пункту 8 частини другої статті 383 КАС України судом врахована правова позиція, викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 грудня 2021 року у справі № 9901/235/20.

Відповідно до абзацу 2 частини п`ятої статті 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.

Керуючись статтями 248, 256, 383 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду - повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО