Справа № 160/6255/23
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 травня 2024 року м. Дніпросправа № 160/6255/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління МВС України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року у справі №160/6255/23 за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просив:

- встановити ОСОБА_1 статус військовослужбовця в період з 24 вересня 1986 року по 07 листопада 1986 року у складі військової частини № НОМЕР_1 у зв`язку з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області щодо нездійснення зарахування ОСОБА_1 до вислуги років у пільговому обчисленні (1 місяць за 3 місяці) час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у період з 24.09.1986 року по 07.11.1986 року у складі військової частини № НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років у пільговому обчисленні (1 місяць за 3 місяці) час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС з 24 вересня 1986 року по 07 листопада 1986 року у складі військової частини № НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області надати ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на дату зарахування позивачу до вислуги років у пільговому обчисленні (1 місяць за 3 місяці) час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у період з 24.09.1986 року по 07.11.1986 року у складі військової частини № НОМЕР_1 , із зазначенням відомостей про розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року позов задоволено частково.

Зобов`язано Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років у пільговому обчислені (1 місяць за 3 місяці) час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у період з 24.09.1986 р. по 07.11.1986 р.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням в частині задоволення позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування зазначив, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 1 січня 1988 року під час служби в органах внутрішніх справ України (міліції). ОСОБА_1 в період з 24 вересня 1986 року по 07 листопада 1986 року не мав правового статусу особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (працівника міліції), оскільки під час проходження зборів у складі військової частини № НОМЕР_1 спірні правовідносини регулювались Законом СРСР від 12 липня 1967 року № 1950-VІІ «Про загальний військовий обов`язок». Відповідно до статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається: день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту для громадян, призваних на строкову військову службу; день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) та виключення зі списків особового складу військової частини. Апелянт вважає, що надана позивачем копія військового квитка НОМЕР_2 є недостатнім доказом у цій справі, оскільки в ній відсутні відомості щодо проходження служби в Збройних силах.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає, що ліквідаційна комісія ГУМВС не має повноважень для зарахування періоду проходження ОСОБА_1 зборів у складі військової частини до військової служби, зважаючи на те, що такі повноваження віднесено до підрозділів Міністерства оборони України.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 - пенсіонер Міністерства внутрішніх справ України з квітня 2014 року, підполковник міліції у відставці, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ветеран війни - інвалід війни 3 групи, учасник ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, на підставі Закону України № 2262-XII від 09.04.1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», отримує пенсію за вислугу років.

У вересні 1986 року позивач був призваний на спеціальні збори з наслідків аварії на Чорнобильській AEC, як військовозобов`язаний і проходив військову службу на посаді начальника ПЗМ військової частини № НОМЕР_1 з 24.09.1986 року (наказ №142) по 07.11.1986 року (наказ №190), що підтверджується архівною довідкою №004266 від 06.05.2015 року (додаток 5), довідкою в/ч № 64354 від 06.11.1986 (додаток 6), записами в військовому квитку позивача (додаток 7), випискою з військового квитка від 12.03.1993 року (додаток 8).

У грудні 1986 року позивач був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ, де проходив службу до 24 квітня 2014 року і звільнений у запас Збройних сил з виходом на пенсію.

При оформлені пенсії позивач звертався до кадрового забезпечення Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України з проханням зарахувати йому до вислуги років у пільговому обчисленні (1 місяць за 3 місяці час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у період з 24.09.1986 року по 07.11.1986 року у складі в/ч НОМЕР_1 , на що отримав відмову.

В 2022 році після отримання інвалідності внаслідок захворювань, одержаних під час виконання службових обов`язків з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджується довідками, копії яких містяться в матеріалах справи, позивач звернувся із заявою від 05.08.2022 року до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області та просив здійснити йому зарахування до вислуги років у пільговому обчисленні (1 місяць за 3 місяці) час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у період з 24.09.1986 року по 07.11.1986 року. До заяви позивачем були надані документи, які підтверджують, що він у 1986 році був призваний на спеціальні збори з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, як військовозобов`язаний і проходив військову службу на посаді начальника ПЗМ в/ч № НОМЕР_1 з 24.09.1986 року по 07.11.1986 року, а саме: копія військового квитка, копія архівної довідки; копія посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії; копія посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни.

Листом від 29.08.2022 р. за вих. № 1/Г-3093/103/Лк-2022 Ліквідаційна комісія ГУ МВС України в Дніпропетровській області повідомила позивача, що в даний час правові підстави для зарахування періоду з 24.09.1986 по 07.11.1986 до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах відсутні.

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 дійсно призваний на спеціальні збори в особливий період та проходив військову службу на посаді начальника ПЗМ в/ч № НОМЕР_1 з 24.09.1986 р. по 07.11.1986 р., тобто 45 діб, що свідчить про наявність правових підстав для зарахування позивачу до вислуги років у пільговому огбчислені (1 місяць за 3 місяці) час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у період з 24.09.1986 р. по 07.11.1986 р.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону №2262-ХІІ особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Відповідно до ч. 5 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 11 Закону №2262-ХІІ умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і цим Законом.

За приписами ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, чинній на час виходу позивача на пенсію) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно примітки до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до переліку військовослужбовців віднесено, в тому числі, й військовозобов`язаних, призваних на військові збори.

Умовами ч. 1 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»: до 1 січня 1988 року - у потрійному, а з 1 січня 1988 року до 1 січня 1993 року - полуторному розмірі (у тому числі за списком N 1. З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, постанова «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393 (далі Постанова № 393) визначає, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховується військова служба в Збройних Силах.

За приписами пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 1 січня 1988 року.

Я вже було встановлено вище, позивач був призваний на спеціальні збори в особливий період та проходив військову службу на посаді начальника ПЗМ в/ч № НОМЕР_1 з 24.09.1986 р. по 07.11.1986 р., має статус учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС.

За викладених обставин, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог в частині щодо зарахування позивачу до вислуги років у пільговому обчислені (1 місяць за 3 місяці) час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у період з 24.09.1986 р. по 07.11.1986 р.

Стосовно доводів апелянта про те, що такі повноваження віднесено до підрозділів Міністерства оборони, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 року № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 02 березня 2023 року № 10-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 р. за № 135/13402 (далі Порядок № 3-1) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) (членам їх сімей), пенсії згідно із Законом призначаються і виплачуються головними управліннями Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - орган, що призначає пенсію).

Відповідно до п. 2 Порядку № 3-1 заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.

Аналіз наведеної норми права свідчить про те, що саме на уповноважений орган за останнім місцем служби військовослужбовця покладено підготовку документів, необхідних для призначення пенсії, в тому числі й розрахунку вислуги років.

Відповідно до приписів п.3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 у разі ліквідації зазначених державних органів довідки видаються правонаступниками таких органів, а в разі їх відсутності - державними органами, визначеними відповідними актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до підпункту 32 п. 4 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 878 (зі змінами) МВС України відповідно до покладених на нього завдань, вживає в межах повноважень, передбачених законом, заходів до забезпечення правового і соціального захисту працівників МВС, військовослужбовців та працівників Національної гвардії, пенсіонерів із числа військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, членів їх сімей, розробляє пропозиції із зазначених питань і вносить їх на розгляд відповідних органів.

Враховуючи, що позивач був звільнений з органів внутрішніх справ України, отже саме на Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України в Дніпропетровській області покладено обов`язок відновити порушене право позивача шляхом зарахування позивачу до вислуги років у пільговому обчисленні (1 місяць за 3 місяці) час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у період з 24.09.1986р. по 07.11.1986р.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду, які регламентують спірні правовідносини.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, тому, при таких обставинах, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління МВС України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року по справі №160/6255/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко