Справа № 600/5960/23-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2024-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/5960/23-а

Головуючий у 1-й інстанції: Лелюк Олександр Петрович

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

06 травня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправним розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 08.08.2023 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» ч.1 ст.12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» ч.1 ст.12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 15.02.2022, виходячи з вислуги років 27 років 09 місяців 20 днів.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Відповідач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їх належну правову оцінку.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14 січня 2022 року №11-ОС штаб-сержанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту. А відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14 лютого 2022 року №41-ОС штаб-сержанта ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 14 лютого 2022 року. Вислуга років з розрахунком на 14 лютого 2022 року складає: у календарному обчисленні становить -17 років 11 місяців 19 днів; у пільговому обчисленні - 09 років 10 місяців 01 день.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2023 року у справі №600/4224/22-а визнано протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України оформити і направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області документи, необхідні для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

На виконання вказаного рішення Адміністрація Державної прикордонної служби України підготувала та направила Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подання про призначення пенсії №11/ПВ-11727/СУД від 24 липня 2023 року.

Згідно названого подання календарна вислуга років ОСОБА_1 станом на 14 лютого 2022 року складає 17 років 11 місяців 19 днів. Вислуга років у пільговому обчисленні станом на 14 лютого 2022 року складає 27 років 09 місяців 20 днів.

Представник позивача звернувся з адвокатським запитом до відповідача щодо надання інформації про результати розгляду поданих матеріалів.

Розпорядженням Відділу з питань призначення та перерахунків пенсії військовослужбовців та деяких інших категорій громадян управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 08 серпня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

В мотивування відмови відповідач у розпорядженні зазначив, що у системі персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб відображенні доходи ОСОБА_1 з березня 2022 року по даний час. Страхувальником по березень 2022 року є військова частина НОМЕР_2 , з квітня 2022 року - військова частина НОМЕР_3 . Відповідно до п. «а» статті 12 Закону №2262 пенсія за вислугу років призначається за наявності календарної вислуги 25 років і більше, якщо особа звільнена зі служби після 1 жовтня 2020 року.

Листом №2400-1703-8/32742 від 10 серпня 2023 року представника позивача повідомлено про прийняте рішення.

Згідно довідки №12/1520 від 14 грудня 2023 року, наданої військової частиною НОМЕР_2 на виконання вимог ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року, штаб-сержант ОСОБА_1 дійсно проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України: за контрактом - з 12 липня 2005 року по 30 жовтня 2017 року, з 14 листопада 2018 року по 14 лютого 2022 року; за призовом під час мобілізації, на особливий період - з 26 лютого 2022 року по 14 березня 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №87-ос від 15.03.2022 року штаб-сержанта ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу загону та на всі види забезпечення.

Вважаючи відмову у призначені пенсії за вислугу років протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення. Суд вказав, що оскільки календарна вислуга років позивача становить менше 25 років, а пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення такої, то відповідач правомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII на підставі указаного вище подання Адміністрації ДПС України.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-XII) визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Статтею 1 Закону №2262-XII встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно пункту «б» статті 1-2 Закону №2262-XII право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Стаття 2 Закону №2262-XII визначає, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Приписами пункту «а» частини першої статті 12 Закону №2262-XII визначено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що пенсія за вислугу років згідно Закону №2262-XII призначається особам лише у тому разі, якщо вони звільнені зі служби.

Аналогічний висновок міститься і у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2023 року у справі №600/2632/22-а.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 за № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей.

Положенням абзацу першого пункту 3 Порядку № 393 в редакції до 16.02.2022 передбачалося зарахування календарної вислуги років на пільгових умовах для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18 відступив від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 у справі № 161/4876/17, від 15.08.2019 у справі №281/459/17, від 27.03.2020 у справі № 569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку № 393 Закону №2262-ХІІ, та сформував такі правові висновки:

- в цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів);

- для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що оскільки на час звільнення зі служби (14.02.2022), позивач мав календарну вислугу в пільговому обчисленні в розмірі 27 років 09 місяців 20 днів, тому він набув право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-XII.

Вказана обставина також встановлена рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 12.05.2023 у справі № 600/4224/22-а за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, яке набрало законної сили.

Разом з тим, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, керувався нормами права, які ще не були чинними на час виникнення спірних правовідносин.

Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (далі - Постанова № 119) змінено правове регулювання щодо врахування пільгової вислуги років при призначенні пенсії відповідно до Закону № 2262-XII.

Відтак, пунктом 3 Порядку № 393 в редакції Постанови № 119 передбачено зарахування календарної вислуги років на пільгових умовах тільки для визначення розміру пенсії.

Застосовуючи Порядок № 393 в редакції Постанови № 119, суд першої інстанції вказав, що на час виникнення спірних відносин у цій справі (тобто на час прийняття відповідачем оскаржуваного розпорядження від 08 серпня 2023 року) необхідною умовою для призначення спірної пенсії є наявність необхідної календарної вислуги років.

Судом встановлено, що згідно подання про призначення пенсії №11/ПВ-11727/СУД від 24 липня 2023 року, поданого Адміністрацією ДПС України для розгляду пенсійним органом, календарна вислуга років ОСОБА_1 складає 17 років 11 місяців 19 днів, вислуга років у пільговому обчисленні складає 27 років 09 місяців 20 днів.

Відтак, на переконання суду першої інстанції, оскільки календарна вислуга років позивача становить менше 25 років, а пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення такої, то відповідач правомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII на підставі указаного вище подання Адміністрації ДПС України.

В даному випадку необхідно зауважити, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України.

Зокрема, згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст.58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Також, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що у постановах, на які він посилається, Верховним Судом зроблено висновок, що для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року.

Тобто, Верховний Суд роз`яснив, що для визначення редакції підпункту «а» пункту 3 Порядку № 393, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин (призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» частини першої статті 12 Закону №2262-XII) має значення дата звільнення особи зі служби - календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах для призначення пенсії відповідно до Порядку № 393 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року, лише для тих осіб, що звільнилися до набрання чинності відповідними змінами.

Верховний Суд у постанові від 24.11.2021 у справі № 360/3128/19 зазначив, що моментом виникнення у позивача права на пенсію за вислугою років за пунктом «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІ є дата звільнення зі служби, а тому до спірних правовідносин належить застосовувати умови призначення пенсій за вислугу років, які діяли на момент звільнення позивача зі служби.

Зміни, внесені в Порядок № 393 постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022 (зарахування календарної вислуги років в пільговому обчисленні для визначення розміру пенсії, а не для її призначення), набрали чинності 19.02.2022, тоді як позивач звільнений з військової служби наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.01.2022 № 11-ос та наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.02.2022 №41-ос - виключений зі списків особового складу і всіх видів забезпечення.

Таким чином, оскільки на день звільнення (14.02.2022) Порядок № 393 діяв у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022, тому для призначення пенсії за вислугу років, позивач має право на обчислення календарної вислуги років на пільгових умовах.

Отже, суд першої інстанції помилково застосував, при вирішенні спірних правовідносин, зміни до Порядку № 393, які набрали чинності вже після звільнення позивача зі служби та обрахунку його вислуги років.

Також, колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції відносно того, що оскільки згідно встановлених судом обставин цієї справи позивач станом на час подання про призначення пенсії №11/ПВ-11727/СУД від 24 липня 2023 року та станом на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення від 08 серпня 2023 року проходив військову службу із встановленням йому виплати грошового забезпечення, то відповідач правомірно відмовив у призначенні позивачу пенсії на підставі пункту «а» частини першої статті 12 Закону №2262-XII.

Так, згідно з частиною 1 статті 2 Закону № 2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

В свою чергу, позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити йому пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ з 15.02.2022, виходячи з вислуги років 27 років 09 місяців 20 днів.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.02.2021 №41-ос штаб-сержанта ОСОБА_1 , звільненого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.01.2022 № 11-ос за підпунктом «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено зі списків особового складу і всіх видів забезпечення.

Остаточною датою закінчення проходження військової служби згідно з наказом вважається 14 лютого 2022 року.

Відповідно до згаданого наказу, вислуга років військової служби ОСОБА_1 станом на 14 лютого 2022 року становила загальну вислугу військової служби - 27 років 09 місяців 20 днів.

Для реалізації позивачем права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ у останнього на день звільнення зі служби повинна бути вислуга 25 календарних роки.

Таким чином, враховуючи, що станом на дату звільнення зі служби -14.02.2022 - вислуга років позивача у пільговому обчисленні становила більше 27 років, колегія суддів приходить до висновку, що він набув право на пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ з наступного дня після звільнення - 15.02.2022.

Відповідно до пункту «б» ч. 1 ст. 50 Закону № 2262-ХІІ особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, пенсії призначаються з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Згідно із частиною першою статті 7 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Водночас судом встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.03.2022 №88-ОС призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період. Однак, колегія суддів зазначає, що призов позивача під час мобілізації на особливий період не впливає на його право на призначення пенсії, яке він набув з 15.02.2022 - наступного дня після виключення його зі списків особового складу і всіх видів забезпечення наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.02.2022 № 41-ос.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону № 2262-XII пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийняття за контрактом на військову службу чи службу цивільного захисту, в тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби таких осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде меншим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.

При цьому, колегія суддів вважає помилковим посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду у постанові від 21.12.2023 у справі №600/2632/22-а, у зв"язку з відмінністю спірних правовідносин у справі за позовом ОСОБА_1 та у справі № 600/2632/22-а, що робить вказану позицію нерелевантною до обставин цієї справи.

Зокрема, у справі №600/2632/22 судами встановлено, що в адвокатському запиті позивач просив зарахувати до календарної вислуги років вислугу в пільговому обчисленні та здійснити перерахунок стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років та встановлення надбавки за стаж служби в поліції з урахуванням періоду пільгової вислуги років, а тому висновки Верховного Суду, викладені у вищенаведених постановах не є релевантними до обставин цієї справи.

Зважаючи на наведені вище обставини справи та норми закону, колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для задоволення їх задоволення.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

У силу п.2 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 08.08.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» ч.1 ст.12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» ч.1 ст.12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 15.02.2022, виходячи з вислуги років 27 років 09 місяців 20 днів.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Полотнянко Ю.П.