Справа № 420/7159/19
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 травня 2024 року

м. Київ

справа № 420/7159/19

адміністративне провадження № К/990/14981/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р., перевіривши касаційну скаргу Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2024 року у справі №420/7159/19 за позовом Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування висновку,

УХВАЛИВ:

Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» звернулося до суду з позовом до Державної аудиторської служби України, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати висновок про результати моніторингу закупівлі UA-2019-09-09-001733-b, оприлюднений 12 листопада 2019 року о 19:10 год в електронній системі закупівель (ID моніторингу UA-M-2019-11-01-000024).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року позов задоволено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2024 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

18 квітня 2024 року надійшла касаційна скарга Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2024 року у справі №420/7159/19.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі скаржник як на підставу касаційного оскарження судового рішення у цій справі, зокрема, посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови застосував пункт 11 частини першої статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» та частину другу статі 2 КАС України без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах.

Суд зазначає, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга). Обов`язковим є взаємозв`язок усіх чотирьох умов між собою.

Водночас з огляду на те, що касаційна скарга не містить посилання на постанови Верховного Суду, у яких безпосередньо викладений висновок щодо застосування норм права, які скаржник вважає були неправильно застосовані судом апеляційної інстанції (всупереч правовій позиції Верховного Суду, викладеній у подібних правовідносинах) та відповідно, інших обов`язкових умов, Суд не дійшов висновку, що скаржником не обґрунтовано наявності підстави для відкриття касаційного провадження у цій справі, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження, необґрунтованим.

Також скаржник посилається на наявність підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, та зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 4 частини першої статті 30 Закону України «Про публічні закупівлі» у подібних правовідносинах.

Суд зазначає, що оскарження судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а і підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, тощо), а також значення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.

Скаржник також повинен обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, ця норма повинна застосовуватися.

Проте в порушення зазначених вимог, скаржник не обґрунтував у чому саме полягала помилка судів першої та апеляційної інстанцій при застосуванні конкретної норми права, як, на думку скаржника, ця норма повинна застосовуватися, а також не обґрунтував підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.).

Суд звертає увагу скаржника, що лише посилання у касаційній скарзі на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування відповідної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Крім того, посилаючись на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 4 частини першої статті 30 Закону України «Про публічні закупівлі» у подібних правовідносинах скаржник одночасно посилається на неврахування висновку Верховного Суду щодо засосування цієї норми права, викладеного у постанові від 19 травня 2022 року у справі №200/14480/20-а.

Таким чином, за встановлених обставин, Суд дійшов висновку, що скаржником не доведено наявності підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Отже, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, заявником не викладено передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Ураховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 248, 328, 332, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2024 року у справі №420/7159/19 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя: О.Р. Радишевська