Справа № 180/379/24
Суддя: Янжула О. С.
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 180/379/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Янжули О.С.

секретар: Котовій Н.С.

за участю позивача: ОСОБА_1

відповідача: Світлика С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ДОП СП відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Світлика Сергія Юрійовича, відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про визнання постанови по справі про адміністративне правопорушення протиправною та її скасування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до ДОП СП відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Світлика Сергія Юрійовича, відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про визнання постанови по справі про адміністративне правопорушення протиправною та її скасування.

У свої позовній заяві просить суд визнати протиправною та скасувати винесену 20 січня 2024 року ДОП СП ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Світликом Сергієм Юрійовичем постанову серії ГБВ №522836 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 та стягнути понесені судові витрати.

У своїй позовній заяві позивач посилається на те, що вона була притягнута до адміністративної відповідальності постановою ДОП СП ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Світлика Сергія Юрійовича від 20 січня 2024 року серії ГБВ №522836 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення в розмірі 850 грн.

Позивач вважає, що вищезазначена постанова по справі про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, та зазначила, що справа розглядалася без її участі, вона неодноразово зверталася до поліції з приводу насилля, хуліганських дій збоку ОСОБА_3 . Так, в оскаржуваній постанові зазначено, що 12.01.2024 р. о 21-18 год ОСОБА_1 зробила неправдивий виклик на лінію 102 про те, що ОСОБА_3 веде себе агресивно.

З мотивацією постанови та її обгрунтованістю вона погодитися не можу.

В постанові зазначено, що вона начебто відмовилася від отриманім постанови, але її навіть не було при розгляді справи, яка була розглянута без її участі, порушені її права, передбачені ст. 268 КУпАП, її позбавлено можливості захищатися від складеного у відношенні неї безпідставного протоколу за ст. 183 КУпАП та надати докази на спростування викладених у протоколі обставин.

Постанова про скоєння нею правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП нічим не підтверджена, а викладені у ній обставини спростовуються протоколом прийняття від неї заяви про скоєне кримінальне правопорушення, в якій зазначено, що ОСОБА_3 розбив вікно та вчиняв погрози.

Матеріали справи не містять протоколу огляду місця пригоди, поліцейські навіть не оглядали квартиру.

ОСОБА_3 підпалює їй двері, ріже проводку, повибивав всі вікна, а на неї поліцейські склали протокол за "неправдивий виклик"!

Сусіди в під`їзді всі налякані та не бажають зв`язуватися з ОСОБА_3 , бо бояться що він і їм повибиває вікна.

Долучає до позову фотокартки квартири, в якій вона проживає, та які свідчать про скоєння у відношенні неї кримінального правопорушення, однак поліція не бачить злочинних дій ОСОБА_3 та бездіє, сприяє продовженню вчинення у відношенні неї насильства та протиправних дій з боку ОСОБА_3

18.09.2023 р. ОСОБА_3 був притягнутий до відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за скоєне у відношенні неї насильство (справа 180/383/24), та продовжує вчиняти свої протиправні дії

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, пояснила, що її колишній співмешканець ОСОБА_3 систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство, не один раз притягнутий до адміністративної відповідальность, відносно нього винесено заборонний припис, однак нічого не допомагає. На даний час порушено кримінальне провадження. 12.01.2024 року вона перебувала за містом та їй зателефонувала її дитина та повідомила, що капро приходив до них додому та вставив сірники в замок дверей. Коли вона повернулася, ОСОБА_3 хотів з нею поговорити, на що вона відмовилась, він почав вибивати вікна камінням та вона викликала поліцію. Поліція приїхала оглянула вікна і поїхала, ніякі документи не складали і вона самостійно фотографувала пошкодження. ОСОБА_3 постійно їй погрожує та чинить відносно неї насилля. Поліція викликається нею систематично. Факт того, що ОСОБА_4 говорить не правду з приводу його відсутності на той час у місті спростовується також і аудиозаписом телефонної розмови з ним.

Відповідач ДОП СП ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції Світлик С.Ю. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснила, що 12.01.2024 року надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_5 відносно ОСОБА_1 чинить домашнє насильство, працівниками поліції зібрані матеріали та 17.01.2024 року були передані йому як дільничому. Він почав збирати додаткові матеріали, щоб вирішити дану справу. Так він опитав сусідів, які повідомили, що 12.01.2024 року не чули криків та все було тихо. ОСОБА_5 повідомив, що його того дні не було у місті Марганець, він перебував у свого товариша в іншому місті, його покази в цій частині не перевірялися. Була допитана ОСОБА_1 , яка повідомила, що ОСОБА_5 спочатку засовував у замок сірники а потім повибивав вікна.

Представник відповідача відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській областів судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали адміністративної справи, оглянувши та прослухавши наданий позивачкою диск з аудиозаписом та фото вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до матеріалів справи ОСОБА_1 , 12.01.2024 року о 21 год. 18 хв. в АДРЕСА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на спецлінію «102» та повідомила про те, що ОСОБА_3 погрожує їй та поводить себе агресивно, хоча цього факту насправді не було.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною шостою ст. 183 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Проте відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

В оскаржуваній постанові відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого саме ст. 183 КУпАП.

Самі ж матеріали містять пояснення ОСОБА_3 , який заперечує факт вчинення ним насилля відносно ОСОБА_1 , пояснення ОСОБА_1 яка повідомила, що її колишній співмешканець ОСОБА_3 12.01.2024 року о 21:30 год. в котрий раз розбив їй вікна та погрожував та пояснення сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які зазначили, що не чули як розбивалися вікна та про агресивну поведінку ОСОБА_3 їм нічого не відомо.

На думку суду зібрані докази не є достатніми для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, працівник поліції зробив передчасний висновок про наявність складу адміністративного правопорушення не перевіривши обставини викладені ОСОБА_3 у своїх поясненнях, на підтвердження або їх спростування, натомість позивачем на підтвердження своєї позиції надано докази, що свідчать про систематичне вчинення відносно ОСОБА_1 домашнього насильства з боку ОСОБА_3 , зокрема наявність кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000018 за заявою ОСОБА_1 по ст. 126-1 КК України, встановлення заборонного припису ОСОБА_3 , фотознімки, на яких зафіксовані пошкодження вікон та електрощитової з відображенням дати та часу, аудиозапис з погрозами ОСОБА_3 , з відображенням часу та дати розмови.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тобто нормами чинного законодавства не передбачено при розгляді справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визнання постанови протиправною, а тому в цій частині позову необхідно відмовити.

З огляду на вищевикладене, оскільки доводи позивача не спростовані будь-якими доказами з боку відповідача для підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, достатніх доказів того, що в діях позивача були ознаки правопорушення, зокрема, передбаченого ст.183 КУпАП, суду також не надано та в процесі розгляду справи не встановлено, суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, скасувати постанову серії серії ГБВ №522836 від 20.01.2024 року.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з положеннями статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачкою при поданні позову сплачений судовий збір 605 гривень 60 копійок, який підлягає стягненню на її користь.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 8, 9, 10, П, 14, 73, 74, 77,122, 241-246, 250. 293, 295 КАС України,

суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ДОП СП відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Світлика Сергія Юрійовича, відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про визнання постанови по справі про адміністративне правопорушення протиправною та її скасування, - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ГБВ № 522836 від 20 січня 2024 року складену ДОП СП відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Світликом Сергієм Юрійовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та провадження в справі закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. С. Янжула