Справа № 200/6039/23
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року Справа№200/6039/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., за участю секретаря судового засідання Дяченко А.В., від позивача - Зленко С.В. , від відповідача - ОСОБА_18, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами загального судового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернулась з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі відповідач), де позивач просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати грошового забезпечення включно зі збільшеною додатковою винагородою, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", військовослужбовця ОСОБА_3 його дружині ОСОБА_2 з дати набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, а саме з 11.07.2023 по день виключення ОСОБА_3 з особового складу військової частини;

-зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення включно зі збільшеною додатковою винагородою відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", чоловіка військовослужбовця Національної гвардії України ОСОБА_3 з дати набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, а саме з 11.07.2023 по день виключення його з особового складу військової частини, відповідно до постанови КМУ від 30.11.2016 № 884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовцям, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх".

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є дружиною військовослужбовця ОСОБА_3 . Вказує, що відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зникли безвісти за особливих обставин №32 від 19.07.2023 ОСОБА_3 , набув статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин з 11.07.2023.

01.09.2023 позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату грошового забезпечення зниклого безвісті ОСОБА_3 на підставі п.4,7 постанови КМУ від 30.11.2016 №884, зі всіма необхідними додатками, але листом від 13.09.2023 №40/57/12-8038 відповідач повідомив про відмову у виплаті грошового забезпечення її чоловіка, посилаючись на наказ командира в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України, що ОСОБА_3 вважається загиблим.

Вказує, що 30.09.2023 до відповідача, був надісланий адвокатський запит №30/09/23, стосовно надання копії акту службового розслідування нещасного випадку (загибелі) ОСОБА_3 військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 під час виконання бойових завдань, в АДРЕСА_1 . Відповідач надіслав лист на адресу адвоката Зленко С.В., яким повідомив, що відповідачем спеціального розслідування нещасного випадку, у тому числі поранення не проводилось у зв`язку з відсутністю документального підтвердження загибелі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує, що на подану заяву позивача щодо виплати грошового забезпечення її чоловіка ОСОБА_3 передбачених ч.6 ст.9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», була отримано рішення про відмову від відповідача.

Однак, позивач не згодна з такою бездіяльністю Відповідача, вважає протиправною.

Ухвалою суду від 31.10.2023 відкрито провадження у справі № 200/6039/23, за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення осіб (виклику) учасників справи.

15.11.2023 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що не погоджується з позовними вимогами.

Відповідач зазначає, що ОСОБА_3 задокументований у військовій частині НОМЕР_1 як загинувший під час виконання бойових завдань, при цьому з акту про настання смерті та акту службового розслідування за особливих обставин при здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, що пов`язано з виконанням ним обов`язків військової служби, його доля та місце знаходження наразі невідомі. Зазначає, що грошове забезпечення не нараховується військовослужбовцям, які загиблі.

Посилаючись на п. 2 Порядку № 433, зазначає, що зниклим безвісти за особливих обставин військовослужбовцям Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку проводяться виплати в межах середнього заробітку відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою КМУ від 30.11.2016 № 884.

Посилаючись на п. 4 р. ІІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою КМУ від 08.02.1995 №100, відповідач робить висновок, що особі безвісті зниклому, у даному випадку військовослужбовцю грошове забезпечення повинно виплачуватись без додаткової винагороди, яка є одноразовим видом грошового забезпечення, передбаченої постановою №168.

Позивач реалізував право на отримання грошового забезпечення в порядку р. ХХVIII у разі загибелі військовослужбовця, тобто не в порядку № 884, а в порядку р. ХХVIII Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 №200 отримавши недоотримане грошове забезпечення ОСОБА_3 як загиблого при Захисті Батьківщини, так Позивачу окрім грошового забезпечення за останній місяць були виплачені ще одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на отримання яких виникло у військовослужбовця до дня його смерті (загибелі).

Вказує також, що статус безвісті відсутньої особа набуває у порядку ст. ст. 305 - 308 Цивільного процесуального Кодексу України, Позивачем не було надано відповідного рішення Суду про визнання ОСОБА_3 таким який є безвісно відсутнім тому підстав вносити його до відповідних наказів не було.

У зв`язку з наведеним, відповідач вважає, що правові підстави для задоволення позову відсутні, тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відповіді на відзив представник позивача вказав, що відповідач визнає, що ним не було виконано певних дій регламентованих керівними документами, а саме: вчинення дій щодо внесення актового запису про смерть та видача наказу по особовому складу, але стверджує, що фактична констатація смерті відбувалась виходячи з об`єктивних обставин, які на той час склались на полі бою, а також за висновком лікарів, які приймали участь у забезпеченні підрозділів в умовах бойових діях, але висновку лікарів так і не було надано суду.

Вказує, що службове розслідування про встановлення факту смерті ОСОБА_3 , так і не було проведено. Посилання відповідача, що факт смерті встановлений ОСОБА_3 був встановлений під час бойових дій, а саме: у Лівобережному районі, на позиції: «Водна станція», 26.03.2022 під час авіаційного удару противника, так очевидцями цього зі слів військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 були військовослужбовці, які на теперішній час перебувають у полоні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , - не підтверджені, ні якими письмові поясненнями вищевказаних військовослужбовців.

Вважає, що доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

У додаткових пояснення представник відповідача вказує, що командир частини НОМЕР_1 Національної гвардії України мав право на встановлення факту смерті в бойовій обстановці, однак можливості зареєструвати факт смерті у органах РАЦС не було можливо, виходячи з того, що тіло ОСОБА_3 залишилось на окупованій території, а інші гілки влади окрім представників військового органу управління були фактично неспроможні на виконання своїх функцій, окрім того слід зазначити, що саме командир частини НОМЕР_1 Національної гвардії України виконував функції командира гарнізону «Маріуполь» та відповідно до плану оборони міста був прямим начальником для усіх інших воєнізованих підрозділів України.

Щодо питання проведення службового розслідування, то такі висновки позивача є хибними, так як у бойовій обстановці керівним документом з даного питання є вищезазначений правовий акт.

Вважає, що якби відповідачу була надіслана інформація, яка б спростовувала факт загибелі ОСОБА_3 , то за таким би фактом можливо б було призначити службове розслідування та була б перевірена відповідність облікових даних військовослужбовця ОСОБА_3 у частині, а відповідно і можливо змінений статус військовослужбовця, такої інформації на адресу Відповідача не надходило, Відповідачем зі свого боку з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи та надання доказів до суду були здійсненні відповідні запити до органів Уповноважених на пошук зниклих безвісті військовослужбовців, місце знаходження яких невідомо, останки яких не знайдені, а саме: Об`єднаний Центр Служби Безпеки України, Координаційний штаб з питань пошуку військовополонених, Національне інформаційне Бюро та до Відділу Національної поліції де перебуває розшукова справа ОСОБА_3 .

Статус особи безвісті зниклої за особливих обставин, такий, що вона набула у бойовій обстановці передбачає, що особа може бути як така, що захоплена у полон чи така, що загинула під час захисту Батьківщини, це вбачається з заходів, які здійснюються щодо встановлення місцезнаходження такої особи або її останків.

Зазначає, що грошове забезпечення не нараховується військовослужбовцям, які загиблі, а відповідно ч. 6 ст. 9 Закону № 2011-XII, приписів Постанови №884 не передбачено механізму виплати грошового забезпечення осіб зниклих безвісті за особливих обставин, Позивач же у листі до відповідача, пізніше у позовній заяві просить нарахувати та виплатити їй, як дружині грошове забезпечення її чоловіка, відповідач вважає, що позивач фактично нівелює той факт, що її чоловік згідно облікових даних рахується таким, що є загиблим під час Захисту Батьківщини, про що позивачу було достовірно відомо, так як такий факт, став підставою для виплати позивачу грошового забезпечення військовослужбовця ще 18.04.2022, позивачем цей факт у свою чергу - не оскаржується,

Окрім цього, відповідач вважає, що дану категорію справ слід розглядати в порядку загального позовного провадження з призначенням судового засідання.

Ухвалою суду від 29.12.2023 задоволено клопотання представника відповідача про проведення розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін в порядку загального позовного провадження по справі №200/6039/23. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Призначено підготовче засідання на 23.01.2024 об 11 год. 00 хв. у приміщенні Донецького окружного адміністративного суду за адресою: 84112, Донецька область, місто Слов`янськ, вулиця Добровольського, 1.

23.01.2024 від представника відповідача надійшла заява про виклик свідків, які можуть повідомити про обставини загибелі ОСОБА_3 .

Підготовче засідання у справі відкладено з 23.01.2024 на 13.02.2024 о 12:00 для вирішення питання щодо виклику свідків.

25.01.2024 від представника відповідача надійшла заява про залишення без розгляду позовної заяви, оскільки вважав, що представником позивача не підтверджені належним чином повноваження, натомість позовна заява за підписом саме представника позивача.

У судовому засіданні 13.02.2024 представник відповідача відмовився від раніше заявлених клопотань щодо виклику свідків від 23.01.2023 та залишення без розгляду позовної заяви від 25.01.2023

Підготовче засідання у відкладено з 13.02.2024 на 28.02.2024 о 12:00 з метою надання додаткового часу сторонам для подання додаткових пояснень.

22.02.2024 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у письмовому провадженні, а також уточнено позовні вимоги від 22.02.2024, та просить:

Визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати грошового забезпечення включно зі збільшеною додатковою винагородою, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", військовослужбовця ОСОБА_3 його дружині ОСОБА_2 з 26.07.2022, тобто дати внесення відомостей про кримінальне провадження №000053 Конотопським районним відділом поліції ГУНП в Сумській області по день виключення ОСОБА_3 з особового складу, відповідно до наказу №37 о/с від 24.03.2023 військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Зобов`язати військову відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення включно зі збільшеною додатковою винагородою відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", чоловіка військовослужбовця Національної гвардії України ОСОБА_3 з 26.07.2022, тобто дати внесення відомостей про кримінальне провадження №000053 Конотопським районним відділом поліції ГУНП в Сумській області по день виключення його з особового складу, згідно наказу №37 о/с від 24.03.2023 військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України. відповідно до постанови КМУ від 30.11.2016 № 884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовцям, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх.

23.02.2024 представник відповідача надіслав на адресу суду клопотання про надання відповідачу додатково час для формуванні своєї правової позиції стосовно уточнених вимог позивача, підготовки відзиву, пояснень, надання доказів у зв`язку з уточненням позовних вимог. Також просив суду перенести судове засідання, яке призначено на 12 годин 00 хвилин 28.02.2024 на іншу дату з урахуванням вимог ч. 5 ст. 162 КАС України.

Підготовче засідання у справі відкладено з 28.02.2024 на 12.03.2024 о 12:00 з метою надання додаткового часу відповідачу для подання додаткових пояснень. В судовому засіданні 28.02.2024 судом, керуючись ч. 4 ст. 173 КАС України, було вирішено продовжити строк підготовчого провадження.

12.03.2024 до судового засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 12.03.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.04.2024 о 11 год. 15 хв. в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду за адресою: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 1.

Розгляд справи відкладено з 09.04.2024 на 19.04.2024 о 12:00 год. з метою надання додаткового часу сторонам для подання додаткових пояснень.

В судовому засіданні 19.04.2024 судом, керуючись ч. 2 ст. 223 КАС України, була оголошена перерва до 29.04.2024 на 12:30 для отримання від сторін додаткових доказів у справі, про що повідомлені особи, які беруть участь у справі.

25.04.2024 на адресу суду надійшов відзив із доповненнями з приводу уточнення позовних вимог позивача, у яких представник відповідача додатково вказав, що внесення відомостей про кримінальне провадження № 000053 Конотопським районним відділом поліції ГУНП в Сумській області жодним чином не впливає на правовий статус, що встановлений для ОСОБА_3 , та не є підставою для внесення змін до наказів командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України. Крім того, Конотопським районним відділом поліції ГУНП в Сумській області не було надано інформацію у відповідь на запит Відповідача щодо наявної у них інформації про місцеперебування (місцезнаходження) ОСОБА_3 , у зв`язку з чим відповідачем було заявлено клопотання про витребування інформації в межах наявного судового провадження.

Також доповнив, що відповідно до наданих до суду відповідей Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими (№ 222/КШ/66/6 від 05.12.2023), Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру» Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (№ 15461-23 від 28.11.2023), Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі Безпеки України (№ 33/7-12717-В/нт від 01.12.2023) жодних відомостей про перебування в полоні ОСОБА_3 станом на дату надання відповідей не існувало.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_2 , є дружиною ОСОБА_3 (відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ).

Згідно з витягом із наказу відповідача (про стройовій частинні) від 26.03.2022 № 74, виключено із усіх видів забезпечення, у зв`язку зі смертю: начальника варти відділення начальників варт стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних) стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних та охорони громадського порядку) штаб-сержанта ОСОБА_3 , який загинув від нанесеного удару ворожої авіації. Внаслідок удару опинилися під завалами під час виконання бойових завдань, 26.03.2022.

Також, відповідно до наданого витягу з наказу відповідача (про стройовій частинні) від 18.04.2022 №106 виплату грошового забезпечення за квітень місяць 2022 року здійснювати начальника варти відділення начальників варт стрілецька рота (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних) стрілецький батальйон (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних та охорони громадського порядку) штаб-сержанта ОСОБА_3 , який 26.03.2022 загинув, відповідно до п.1 р. ХХVIIІ наказу МВС України від 15.03.2018 № 200 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільнені військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам», дружині - ОСОБА_2 1979 р.н., РНОКПП НОМЕР_3 . (Підстава: наказ по стройовій частині від 26.03.2022 №74, донесення оперативного чергового частини від 26.03.2022 № 40/57/2/2/3-783.)

Зі змісту листа відповідача від 09.08.2022, наданого у відповідь на звернення позивача від 22.07.2022, що надійшло 02.08.2022 за вхідним номером № Р - 250 повідомлено позивачу, що починаючи з 24.02.2022, відповідно указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», ваш чоловік ОСОБА_9 виконував завдання з захисту Батьківщини та відсічі збройної агресії з боку Російської Федерації в складі свого підрозділу в місті Маріуполь, Донецької області.

Також повідомлено, що відповідно донесення з військової частини НОМЕР_1 від 26.03.2022 № 40/57/2/2/3-783, штаб-сержант ОСОБА_3 загинув під час виконання бойового завдання. На даний час представниками Міжнародного комітету Червоного Хреста ведеться робота щодо пошуку та евакуації на підконтрольну Україні територію тіл загиблих військовослужбовців. Проведення об`єктивного службового розслідування на даний час неможливе у зв`язку із відсутністю можливості опитати свідків (перебувають у полоні).

Зі змісту листа відповідача від 28.09.2022 наданого у відповідь на звернення позивача від 19.09.2022, що надійшло 27.09.2022 за вхідним номером № Р-541 повідомлено позивачу, що починаючи з 24.02.2022, ОСОБА_3 виконував завдання з захисту Батьківщини та відсічі збройної агресії з боку Російської Федерації в місті Маріуполь відповідно указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». За інформацією яка наявна у військовій частині і на підставі донесення оперативного чергового частини від 26.03.2022, штаб-сержант ОСОБА_3 помер від вогнепального поранення несумісного з життям під час виконання бойових завдань. Підтвердження з російської сторони про перебування його у полоні не надходило.

Також повідомлено, що інформація стосовно обставини загибелі на даний час не відома, у зв`язку з тим що всі можливі свідки загинули або перебувають у полоні. Інформація стосовно фактичного місця знаходження штаб-сержанта ОСОБА_3 до військової частини не надходила і наразі невідома. Враховуючи, що територія місця бойових дій наразі знаходиться під контролем вс рф, проведення спеціального розслідування не представляється можливим.

Вказано, що звернення позивача до Координаційного штабу з питань поводження з військовослужбовцями, не є підставою для зміни статусу, так як згідно їхньої відповіді вони лише включили його в реєстр за запитом, але підтвердження перебування його у полоні не має. Підстави для зміни статусу відсутні.

До матеріалів справи також надано витяг з Єдиного реєстру осіб, зникли безвісти за особливих обставин №32 від 19.07.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_3 , набув статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин з 11.07.2023. (відомості про кримінальне провадження або судову справу, в рамках яких проводиться розшук : 0000553 від 26.07.2022 Конотопський районний відділ Поліції ГУНП в Сумській області).

Відповідно до змісту наданого листа від 11.08.2023 №22/13-7688-23 уповноваженим з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, в межах компетенції та наданих повноважень розглянуто адвокатський запит щодо надання інформації стосовно військовослужбовця ОСОБА_3 , та за результатами розгляду повідомлено, що станом на сьогоднішній день в розпорядженні Уповноваженого відсутні відомості щодо перебування тіла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під владою російської федерації або її окупаційних адміністрацій, та домовленості між Україною та російською федерацією про передачу його тіла.

01.09.2023 позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату грошового забезпечення зниклого безвісті ОСОБА_3 на підставі п. 4,7 постанови КМУ від 30.11.2016 №884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутні».

Листом від 13.09.2023 №40/57/12-8038 Відповідач повідомив про відмову у виплаті грошового забезпечення її чоловіка, посилаючись на наказ командира в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України, що ОСОБА_3 вважається загиблим.

30.09.2023 на адресу Відповідача, був надісланий адвокатський запит №30/09/23, стосовно надання копії акту службового розслідування нещасного випадку (загибелі) ОСОБА_3 військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 під час виконання бойових завдань, в АДРЕСА_1 .

У відповідь на запит адвоката відповідач надіслав лист від 06.10.2023 40/57/12-8831, яким повідомив, що військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України спеціального розслідування нещасного випадку, у тому числі поранення не проводилось у зв`язку з відсутністю документального підтвердження загибелі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачем до матеріалів справи також було додано:

Відповідь служби безпеки України від 01.12.2023 №33/7-12717-8, в якій зазначено, що в Об`єднаному центрі наявні відомості щодо факту зникнення та можливої загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 . Інформація, яка б підтверджувала перебування в полоні зазначеного військовослужбовця, вказувала на його місцезнаходження або загибелі в Об`єднаному центрі відсутні.

Відповідь Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими від 05.12.2013 №222/6616, в якій зазначено, що ОСОБА_3 внесено до «Реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави - агресора». Разом з тим повідомлено, що до Координаційного штабу не надходили відомості від Міжнародного Комітету Червоного Хреста або з інших джерел, в тому числі зі сторони російської федерації, про перебування у полоні, стану здоров`я та місця утримання ОСОБА_3 .

Відповідь Українського національного центру розбудови миру від 28.11.2023 №15461-23, з якого вбачається, що у інформація, яка підтверджувала перебування в полоні ОСОБА_3 відсутня.

Відповідь МВС (управління з питань осіб, зниклих безвісті за особливих обставин) від 30.01.2024 №198-2024, на адвокатський запит в якому повідомлено про те, що управління володіє інформацією про факт безвісного зникнення за особливих обставин ОСОБА_3 , однак станом на 30.01.2024 відсутні відомості про його місцезнаходження, в тому числі виявлення його тіла або останків.

Відповідь Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісті за особливих обставин від 11.08.2023 №22/13-7688, в якому зазначено, що станом на 11.08.2023 у розпорядженні уповноваженого відсутні відомості щодо перебування тіла ОСОБА_3 під владою російської федерації або її окупаційних адміністрацій, та домовленості між Україно. Та російською федерацією про передачу його тіла.

Також додано, пояснення ОСОБА_10 про те, що він перебував на посаді сержанта з матеріального забезпечення стрілецької роти стрілецького батальйону (з КЕОП та ОГП) військової частин НОМЕР_1 з 17.10.2017. З 24.02.2022 приймав безпосередню участь у бойових діях у місті Маріуполь, Донецької області. Під час бойових дій, згідно з планом оборони міста Маріуполь, однією з позицій особового складу підрозділу стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) була позиція «водна станція» у Лівобережному районі міста Маріуполь. Вказує, що 26.03.2022 на позиції «водна станція» виконували бойові завдання особовий склад підрозділу, а саме: сержант ОСОБА_11 , штаб - сержант ОСОБА_12 , штаб - сержант ОСОБА_13 та штаб - сержант ОСОБА_14 , останні зі слів особового складу, який також був на цій позиції та вижив після авіаудару, а саме зі слів старшого сержанта ОСОБА_15 , сержанта ОСОБА_16 стало відомо, що сержант ОСОБА_11 штаб - сержант ОСОБА_12 , штаб - сержант ОСОБА_13 та штаб - сержант ОСОБА_14 - залишились під завалами будівлі та можливо загинули під час авіаудару.

Також надано витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (про стройовій частинні) від 24.03.2023 № 68мтд, з якого вбачається, що припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби у Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення начальника варти відділення начальників варт стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних та охорони громадського порядку) штаб-сержанта ОСОБА_3 (Г-018845), у зв`язку із загибеллю та направлено документи для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Загинув 26.03.2022 під час виконання бойового завдання в м. Маріуполь Донецької області у період дії воєнного стану.

Надано також витяг з наказу відповідача (по стройовий частині) від 24.03.2023 №37 о/с, з якого вбачається, що ОСОБА_3 виключено зі списків особового складу Національної гвардії України у зв`язку зі смертю.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиплати грошового забезпечення військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_17 його дружині, включно зі збільшеною додатковою винагородою відповідно до Постанови №168 за весь період його зникнення безвісти, починаючи з 26.07.2022 до дня виключення його зі списків протиправною, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

У відповідності до ст.9 Закону № 2011-XII, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За приписами ч.6 ст.9 Закону № 2011-XII, за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців:

дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

У разі індексації грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів грошове забезпечення членам сімей військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, виплачується з урахуванням такої індексації - з дня прийняття рішення про проведення такої індексації.

Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, визначає Закону України від 12.07.2018 № 2505-VIII «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» (далі Закон №2505 -VIII), який забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей.

Відповідно до ст.1 Закону № 2505-VIII наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

особа, зникла безвісти, - фізична особа, стосовно якої немає відомостей про її місцеперебування на момент подання заявником заяви про її розшук;

особа, зникла безвісти за особливих обставин, - особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру;

Відповідно до ч.1-4 ст.4 Закону № 2505-VIII, особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.

Особа вважається зниклою безвісти за особливих обставин до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом.

Надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.

Якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, була оголошена померлою, але її місцеперебування, місце поховання чи місцезнаходження її останків не було встановлено, проведення розшуку в розумінні цього Закону не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження її останків.

Відповідно до ч.1, 4 ст.6 Закону № 2505-VIII близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме).

Члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.

Згідно з ч.2 ст. 9 Закону № 2505-VIII особам, які зникли безвісти за особливих обставин під час проходження військової служби, надаються гарантії, передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та іншими актами законодавства України.

Механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх визначає Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 (далі - Порядок № 884).

Під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби (пункт 2 Порядку № 884).

П.3 Порядку № 884 передбачено, що за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Згідно із п.4 Порядку № 884, виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до п. 5, 6 Порядку № 884, командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку; подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку; подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку; з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.

Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.

Виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей:

військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно;

військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації): до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах; протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Відповідно до п.7 зазначеного Порядку, виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими та не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру осіб, зникли безвісти за особливих обставин №32 від 19.07.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_3 , набув статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин з 11.07.2023. (відомості про кримінальне провадження або судову справу, в рамках яких проводиться розшук : 0000553 від 26.07.2022 Конотопський районний відділ Поліції ГУНП в Сумській області).

Як вже зазначалось відповідно до ч.1-4 ст.4 Закону № 2505-VIII, особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.

Таким чином, ОСОБА_3 має статус особи що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи, 25.07.2022 (дата реєстрації заяви), відповідно позивач має право на виплату грошового забезпечення як члену сім`ї ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що 01.09.2023 позивач звернулась до відповідача із заявою щодо виплати грошового забезпечення її чоловіка передбачених ч.6 ст.9 Закону № 2011-XII, проте, всупереч вимогам, передбаченим Порядком №884 відповідачем прийнято рішення, оформлене листом від 13.09.2023, зміст якого не містить підстав для відмови, які наведені у п.5 Порядку №884, які є вичерпними та не підлягають розширеному тлумаченню відповідачем.

При цьому, суд звертає увагу, що позивачем, було у повній мірі дотримано процедури звернення до відповідача, передбаченого Порядком №884, з метою виплати їй його грошового забезпечення.

Щодо твердження відповідача, що ОСОБА_3 задокументований у військовій частині НОМЕР_1 як загинувший під час виконання бойових завдань, при цьому з акту про настання смерті та акту службового розслідування за особливих обставин при здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, що пов`язано з виконанням ним обов`язків військової служби, його доля та місце знаходження наразі невідомі. Зазначає, що грошове забезпечення не нараховується військовослужбовцям, які загиблі.

Відповідно до п. 1-4 Розділу 7 Інструкції з організації обліку особового складу Національної гвардії України, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.01.2017 року № 73.

1. Командир військової частини зобов`язаний у день установлення смерті (загибелі) військовослужбовця особисто повідомити телеграмою або телефоном начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання сім`ї померлого (загиблого) про дату і причину смерті (загибелі) військовослужбовця.

2. Смерть (загибель) військовослужбовця має бути зареєстрована в органах РАЦС, а військовослужбовців, які перебували за кордоном, - у дипломатичних представництвах (консульських установах) України.

3. Військовослужбовці, які померли від захворювання або загинули внаслідок подій, стихійного лиха і нещасних випадків, а також безвісно відсутні, після встановлення причин та обставин смерті (загибелі), розслідування причин відсутності й отримання підтвердних документів виключаються наказом по стройовій частині зі списків особового складу військової частини.

4. Наказ по стройовій частині є підставою для надсилання до територіального центру комплектування та соціальної підтримки сповіщення про смерть (загибель) військовослужбовця, відправки за належністю власних речей, цінностей й особистих документів померлого (загиблого), а також для внесення до облікових документів даних про час і причину виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Таким чином, дії посадових осіб відповідача у випадку смерті військовослужбовця смерть (загібель), чітко регламентовані.

Відповідач у відзиві зазначає, що з обсягу наявних на теперішній час документів стосовно цивільного стану та наказів по особовому складу, а саме відсутність свідоцтва про смерть та відсутність факту внесення відповідного актового запису про смерть військовослужбовця, відсутність наказу по особовому складу стосовно ОСОБА_3 слід дійти до висновку, що звісно відповідачем не було виконано певних дій регламентованих керівними документами, а саме: вчинення дій щодо внесення актового запису про смерть та видача наказу по особовому складу, натомість фактична констатація смерті відбувалась виходячи з об`єктивних обставин, які на той час склались на полі бою, а також за висновком лікарів, які приймали участь у забезпеченні підрозділів в умовах бойових діях.

Однак доводи відповідача, на підставі яких він дійшов висновку про смерть ОСОБА_3 , суд не може прийняти у якості підтвердження факту смерті ОСОБА_3 . Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів, що у встановленому законодавством порядку встановлюють факт смерті ОСОБА_3 .

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що має місце протиправна бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_3 , що має статус такого що зник безвісти за особливих обставин, його дружині ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Захист порушеного права позивача, суд задовольняє в межах встановлених позивачем, а саме, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення, чоловіка військовослужбовця Національної гвардії України ОСОБА_3 , за період що просить позивач, з 26.07.2022, тобто дати внесення відомостей про кримінальне провадження №000053 Конотопським районним відділом поліції ГУНП в Сумській області по день виключення його з особового складу, згідно наказу №37 о/с від 24.03.2023 військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовцям, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх.

Щодо позовних вимог, які стосуються включення до складу грошового забезпечення збільшену додаткову винагороду відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", суд зазначає, що відповідачем ще не було виплачено грошового забезпечення її чоловіка на виконання даного судового рішення, а тому ці вимоги є передчасними та не підлягають задоволенню.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява №65518/01; п.89), "Проніна проти України" (заява №63566/00; п.23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04; п.58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, у порядку ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., з відповідача підлягає стягненню 751,52 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , Фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (адреса АДРЕСА_4 ; адреса для листування: АДРЕСА_5 ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати грошового забезпечення, військовослужбовця ОСОБА_3 його дружині ОСОБА_2 з 26.07.2022, тобто дати внесення відомостей про кримінальне провадження №000053 Конотопським районним відділом поліції ГУНП в Сумській області по день виключення ОСОБА_3 з особового складу, відповідно до наказу №37 о/с від 24.03.2023 військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Зобов`язати Військову частини НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення, військовослужбовця Національної гвардії України ОСОБА_3 , його дружині ОСОБА_2 з 26.07.2022, тобто дати внесення відомостей про кримінальне провадження №000053 Конотопським районним відділом поліції ГУНП в Сумській області по день виключення його з особового складу, згідно наказу №37 о/с від 24.03.2023 військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовцям, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 751 (сімсот п`ятдесят одна) гривня 52 копійки.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 29.04.2024.

Повний тест рішення складено 02.05.2024.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова