Справа № 560/4693/24
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4693/24
РІШЕННЯ

іменем України

01 травня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому, в якому просить визнати дії протиправними та такими, які мають ознаки бездіяльності не надання запитуваних документів на запит на отримання публічної інформації від 27.03.2024 року, який адресований до Територіальне управління державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому. Стягнути у формі моральної шкоди 500000 грн. з керівника Територіального управління державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому. Зобов`язати керівника Територіальне управління державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому. повторно розглянути запит на отримання публічної інформації від 27.03.2024 року, та виконати його, а саме надати мені підтверджуючий документ, який засвідчить, що депутатське звернення від 01.06.2023 року та депутатське звернення від 02.07.2023 року. надійшло від Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань через урядовий фельд`єгерський зв`язок. Зобов`язати Територіальне управління державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому подати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що направив запит на отримання публічної інформації від 27.03.2024 року, який адресований до Територіального управління державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому. У вказаному запиті зазначено, що враховуючи лист 27.03.2024 року від Територіального управління державного бюро розслідувань, розташоване у місті хмельницькому, в якому чітко зазначено, що депутатське звернення від 01.06.2023 року та депутатське звернення від 02.07.2023 року надійшло від Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань через урядовий фельд`єгерський зв`язок. А тому, позивач допускає, що депутатське звернення від 01.06.2023 року та депутатське звернення від 02.07.2023 року, були підроблені. Тому з метою зібрання документів, для повідомлення правоохоронні органи про злочин, а тому звернувся до відповідача із запитом про надання йому підтверджуючий документ, який засвідчить, що депутатське звернення від 01.06.2023 року та депутатське звернення від 02.07.2023 року надійшло від Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань через урядовий фельд`єгерський зв`язок. Вказує, що на поданий запит від 27.03.2024 року отримав відповідь лист 27.03.2024 року від Територіального управління державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому, в якому зазначено, що запитуваних документів позивачу надати не можуть. Вважає вказану відмову протиправною, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 03.04.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки діяв у межах та спосіб передбачений чинним законодавством України .

Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що до ТУ ДБР у м. Хмельницькому від позивача надійшов запит на інформацію від 27.03.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 просив надати підтверджуючий документ, який засвідчить, що депутатські звернення від 01.06.2023 та від 02.07.2023, які надійшли від Державного бюро розслідувань, а саме від Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань до ТУ ДБР у м. Хмельницькому через урядовий фельд`єгерський зв`язок.

Листом ТУ ДБР у м. Хмельницькому №Т-40/14-06-13613/2024 від 29.03.2024 відмовлено позивачу у наданні запитуваної інформації у зв`язку із тим, що ТУ ДБР у м. Хмельницькому (як одержувач відправлень (у тому числі документів) не є розпорядником інформації, зокрема, не отримує документів (реєстрів), які б підтвержували надсилання документів до ТУ ДБР у м. Хмельницькому підрозділами фельд`єгерського зв`язку.

Не погоджуючись з такою відмовою у надання публічної інформації, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон №2939).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №2939, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно статті 5 Закону №2939 доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до чч. 1 - 3 статті 22 Закону №2939 розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 14 Закону №2939 передбачено, що розпорядники інформації зобов`язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 24 Закону №2939 відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень: надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності, тобто неповні або перекручені.

Неповною є інформація, яка задовольняє лише частину запиту, без належно оформленої відмови у задоволенні решти запиту.

Визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона має бути заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків та не бути знищеною після закінчення строків зберігання.

Розпорядник повинен забезпечити особі, яка звертається із запитом на інформацію, доступ саме до тієї інформації чи документів, які він просить надати, а у випадку, якщо він не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції володіти інформацією, щодо якої зроблено запит, - відмовити у її наданні, не виходячи за межі чітко поставленого питання, щодо якого зроблено запит.

Розпорядник публічної інформації може (і має своїм обов`язком) надати тільки ту публічну інформацію, яку він, з огляду на свій правовий статус, створив та яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях інформації і якою він володіє.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №9901/925/18 викладено правову позицію, згідно з якою розпорядник може надати ту інформацію, яка вже існує і заздалегідь зафіксована на будь-яких носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, не охоплюється поняттям доступу до публічної інформації, а тому не покладає на розпорядника (додаткових) зобов`язань та/або відповідальності за надання/ненадання запитувачу такої інформації.

Отже, розпорядник публічної інформації може (і має своїм обов`язком) надати тільки ту публічну інформацію, яку він, з огляду на свій правовий статус, створив, яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях інформації і якою він (розпорядник) володіє.

Висновки аналогічного змісту викладені у постановах Верховного Суду від 18.01.2021 у справі №9901/381/20, від 02.04.2020 у справі №9901/22/20.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Наказом Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 10.12.2018 №754, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 02.01.2019 №3/32974 затверджено Інструкцію з оформлення та адресування відправлень, які надсилаються через Головне управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України і підрозділи урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі Інструкція).

Згідно пп. 4,5 розділу Х "Перевірка оформлення відправлень" Інструкції визначено порядок приймання та перевірки відправлень, які приймаються підрозділами фельд`єгерського зв`язку.

У приміщеннях підрозділів фельд`єгерського зв`язку приймання та перевірка відправлень здійснюються в присутності посадової особи відправника у такій послідовності: 1) відправник передає експедитору відправлення та два примірники реєстру; 2) експедитор перераховує відправлення, звіряє дані, зазначені на відправленнях, з даними, зазначеними у реєстрі, перевіряє правильність оформлення відправлень та реєстру; 3) на обох примірниках реєстру експедитор зазначає словами загальну кількість прийнятих відправлень, проставляє підпис, прізвище, дату і час приймання, мастичну печатку "Для пакетів" (штамп) підрозділу фельд`єгерського зв`язку; 4) перший примірник реєстру залишається в експедитора, другий - повертається відправнику.

Відправлення, які приймаються фельд`єгерем/дипломатичним кур`єром безпосередньо в приміщенні відправника, перевіряються відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 4 цього розділу. На другому примірнику реєстру фельд`єгер/дипломатичний кур`єр зазначає словами загальну кількість прийнятих відправлень, проставляє підпис, прізвище, дату і час приймання, мастичну печатку «Для пакетів» (штамп) підрозділу фельд`єгерського зв`язку.

Другий примірник реєстру повертається відправнику, перший - залишається у фельд`єгеря/дипломатичного кур`єра.

Після приймання відправлень фельд`єгер / дипломатичний кур`єр надає відправнику контрольний лист (додаток 22), засвідчений посадовою особою та мастичною печаткою «Для пакетів» (штампом) підрозділу фельд`єгерського зв`язку.

З огляду на вищезазначені положення Інструкції встановлено, що під час відправлення підрозділами фельд`єгерського зв`язку формується два примірники реєстру, у яких зазначаються усі дані для відправки.

При цьому, вказані реєстри (2 примірники) залишаються у відправника та безпосередньо у підрозділах фельд`єгерського зв`язку.

Суд звертає увагу позивача, що ТУ ДБР у м. Хмельницькому (як одержувач відправлень (у тому числі документів) не є розпорядником інформації, зокрема, не отримує документів (реєстрів), які б підтверджували надсилання документів до ТУ ДБР у м. Хмельницькому підрозділами фельд`єгерського зв`язку. Про що і було зазначено відповідачем у відповіді на запит на інформацію від 27.03.2024.

Отже, відповідач, не створюючи запитувану позивачем документацію, та яка не перебуває у його розпорядженні, немає можливості її надати.

При цьому, відповідач належним чином проінформував позивача, що не володіє запитуваною інформацією.

Крім того, ТУ ДБР у м. Хмельницькому, у відповідь на запитувану позивачем інформацію від 09.03.2024 та 25.03.2024, підтвердило листами від 14.03.2024 №Т-24/147-06-11046/2024 та від 27.03.2024 №Т-39/14-06-13272/2024, що депутатські звернення від 01.06.2023 та від 02.07.2023 надійшли до ТУ ДБР у м. Хмельницькому від Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за вх. №9-дз/23 від 19.06.2023 та вх. №13-дз/23 від 17.07.2023.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону №2939, запит на інформацію це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Враховуючи те, що ТУ ДБР у м. Хмельницькому виконало запит лише в частині якого є розпорядником інформації, без порушень прав заявника та Закону України "Про доступ до публічної інформації", а тому підстав для визнання дій протиправними та такими, які мають ознаки бездіяльності, щодо не надання запитуваних документів на запит на отримання публічної інформації від 27.03.2024 року, немає.

Враховуючи наведене вище суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

З огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, що стосуються Закону № 2939-VI, тому відсутні підстави для задоволення вимог щодо стягнення моральної шкоди.

Відповідно до частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а відповідачами не надано доказів понесення ними судових витрат, тому відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому (вул. Пилипчука, 28,Хмельницький,Хмельницька область,29001 , код ЄДРПОУ - 42335958)

Головуючий суддя О.П. Шевчук