Справа № 340/5282/23
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 травня 2024 року м. Дніпросправа № 340/5282/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року (суддя Науменко В.В.)

у справі № 340/5282/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання протиправними дій, рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просила:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити призначення та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 14.04.2023.

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 14.04.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області, з 06.03.2005 позивачці призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». 14.04.2023 позивачка звернулася до пенсійного органу із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший (призначення пенсії) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте отримала безпідставну відмову, мотивовану тим, що переведення пенсії можливе за умови додавання до страхового стажу не менше 24 календарних місяців стажу відповідно до п. 3 ст. 45 Закону 1058-IV. У рішенні також зазначено, що позивачка до заяви про переведення її з одного виду пенсії на інший не додала жодного документу, а отже підстави для переведення з одного виду пенсії на інший відсутні.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 08.05.2023 № 42 щодо відмови в переведенні на пенсію за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.04.2023, з врахуванням правових висновків суду та винести відповідне рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи рішення від 08.05.2023 №42 про відмову в переведенні на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV з посиланням на відсутність додатків до заяви, відповідач-2 жодних доказів щодо повідомлення позивачки про необхідність подання додаткових документів до суду не надав. За таких обставин суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач-2 діяв протиправно.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання здійснити призначення та виплату позивачці пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, суд зазначив, що зважаючи на те, що відповідно до рішення від 08.05.2023 відмова в переведенні позивачки з одного виду пенсії на інший ґрунтувалась виключно відсутністю додатків до зави, а питання, який середній показник заробітної плати (доходу) врахувати при обчисленні заробітної плати (доходу) для нарахування пенсії, під час розгляду заяви позивачки від 14.04.2023 відповідачами не вирішувалось, вказана вимога є передчасною, тому задоволенню не підлягає.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач- 2 (Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Скаржник зазначає, що відповідно до Закону № 1058-IV та Порядку №22-1 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Також відповідач-2 вказує, що ч.3 ст.45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Тому показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-IV. Відповідач-2 наголошує, що заява позивачки стосувалась призначення їй того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена позивачці у 2005 році. Відтак, пенсія не може бути призначена повторно на підставі положень ст. 40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передували року звернення із заявою за призначенням пенсії за віком, оскільки ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 06.03.2005 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області у зв`язку із призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

14.04.2023 позивачка подала до Головного управління ПФУ в Черкаській області заяву про переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

В цій же заяві позивачка просила під час призначення пенсії застосувати показник середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки згідно із Законом № 1058-IV.

01.05.2023 заяву про переведення позивачки з одного виду пенсії на інший опрацьовано за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Рішенням від 08.05.2023 № 42 Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відмовлено в переведенні на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058-IV, оскільки заявниця вже отримує пенсію за віком з 06.03.2005 та до заяви нею не додано жодного із додаткових документів, що визначають право на інший вид пенсії (а.с.15). При цьому пенсійний орган посилається на п.1.1 та п.1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1.

Не погоджуючись із рішенням про відмову у переведенні з одного виду пенсії на інший, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Фактично спір між сторонами виник з приводу переведення позивачки на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

За позицією позивачки пенсія їй, з врахуванням ст.40 Закону № 1058-IV, має бути призначена виходячи з показника середньої заробітної плати по Україні за три останні роки, тобто за 2020-2022 роки, що передували року звернення (2023 рік) за призначенням пенсії за віком до територіального управління Пенсійного фонду України.

Згідно наявних у справі доказів позивачці 06.03.2005 призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», розмір якої обчислений відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (копія протоколу призначення пенсії - а.с.51).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за цим законом призначаються такі види державних пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено право на пенсію за віком на пільгових умовах та підстави набуття такого права.

Так, згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції станом на час призначення пенсії 06.03.2005) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

На час призначення позивачці пенсії за віком на пільгових умовах набрав чинності (з 01.01.2004) і діяв Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, який визначає, як в ньому зазначено, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ст.5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, а також порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Частиною 1 статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Тобто, і Законом України «Про пенсійне забезпечення», на підставі якого позивачці призначено пенсію, і Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено такий вид пенсійних виплат як пенсія за віком.

За правилами ст.10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з п.2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно з пунктом 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Отже, дія Закону України «Про пенсійне забезпечення» поширюється на визначення права особи на пенсію, зокрема, ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлює виключно умови (пільги) дострокового виходу пенсії за віком, тоді як порядок і умови виплати цієї пенсії визначаються за правилами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції на час призначення позивачці пенсії 06.03.2005 заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де, зокрема, Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

У зв`язку з внесенням змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV Законом України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ (набрав чинності 11.10.2017), розділ XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV доповнено пунктом 4-3 (застосовується з 1 жовтня 2017 року), яким передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV в редакції на час звернення позивачки із заявою від 14.04.2023 передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону № 1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Отже, наведена правова норма передбачає можливість переведення з одного виду пенсії на інший та встановлює порядок, за яким при переведенні з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, показник середньої заробітної плати при переведенні має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Як вбачається з матеріалів справи, не спростовано позивачкою, на час звернення із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах від 14.04.2023, призначена позивачці пенсія за віком на пільгових умовах вже була обчислена (нарахована) за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, позивачці у 2005 році призначена пенсія за віком із застосуванням норм одночасно двох Законів: Закону України «Про пенсійне забезпечення» в частині вимог до пенсійного віку та наявного трудового стажу та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо виду пенсії, її розміру, підстав та порядку призначення.

Таким чином, в спірному випадку зміни виду пенсії не відбувається, оскільки призначення пенсії на пільгових умовах (зі зменшенням пенсійного віку) та призначення пенсії за віком на загальних підставах не є переведенням на інший вид пенсії.

При цьому за наведеного вище правового регулювання і пенсія за віком на загальних підставах, і пенсія за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку розраховується відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Оскільки, положення ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на які посилається позивачка, стосуються осіб, які вперше звернулися за призначенням пенсії за цим Законом, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування вказаної норми з огляду на те, що позивачці раніш вже була нарахована пенсія за віком на підставі цього Закону.

В даному випадку заява позивачки до пенсійного органу від 14.04.2023 фактично стосувалась того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена на пільгових умовах за Списком № 1, тому вона не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій, які полягають у зменшенні пенсійного віку у разі наявності певного трудового стажу. Втім вид пенсії та порядок її призначення відповідає умовам, що визначені Законом №1058-IV.

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом в подібних правовідносинах, зокрема, у постановах від 31 травня 2019 року у справі № 314/272/17, від 31 березня 2020 року у справі № 348/1296/17.

Зважаючи на наведене, є безпідставним посилання позивачки, що її пенсія призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому не призначалася відповідно до Закону № 1058-ІV. Встановлені вище, фактичні обставини справи свідчать, що розмір пенсії позивачки визначений на підставі статей 27, 40 Закону № 1058-ІV, тому незалежно від пільгових умов її призначення, вона вважається пенсією за віком за Законом № 1058-ІV .

Правові висновки Верховного Суду, на які посилається позивачка в позовній заяві, не є релевантними до обставин справи, що розглядається.

Так, у справі № 528/196/17 (постанова від 23 жовтня 2020 року) позивачу призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Цим вказана справа відрізняється від справи, що розглядається, у якій призначення пенсії відбувалося одразу у розмірі, передбаченому Законом № 1058-ІV .

У інших постановах Верховного Суду позивачам були призначені пенсії за вислугу років, розмір та порядок призначення яких також відрізняються від встановленого статтями 27, 40 Закону № 1058.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок пенсійного органу в оскарженому рішенні від 08.05.2023 , що оскільки позивачці вже було призначено пенсію за віком (на пільгових умовах), пенсія за віком не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону № 1058-IV.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи зробив висновки, які не в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи, неправильно застосував норми права, що відповідно до ст.317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року у справі № 340/5282/23 скасувати, прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко