Справа № 420/35215/23
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 період перебування на спрощеній системі оподаткування фізичної особи-підприємця з 01.01.2001 року по 31.12.2005 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок розміру пенсії за віком з урахуванням страхового стажу за період перебування ним на спрощеній системі оподаткування фізичної особи-підприємця з 01.01.2001 року по 31.12.2005 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, позивач перебуває на обліку в Головному правлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком. Згідно форми РС-право від 29.08.2023 року, відповідачем не зараховано до страхового стажу період здійснення позивачем підприємницької діяльності з 01.01.2001 по 31.12.2005 року. Позивач зазначає, що він перебував на обліку у ГУ ДПС в Одеській області з 11.02.1998 року по 21.12.2021 року в якості ФОП на спрощеній системі оподаткування та сплатив за період з 01.01.2001 року по 31.12.2005 року 12 000,00 грн. єдиного податку, що вбачається із довідки ГУ ДПС в Одеській області № 41554/6/15-32-24-07-10 від 28.09.2023 року.

13.10.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та зарахування до страхового стажу відомостей за період з 01.01.2001 року по 31.12.2005 року на підставі довідки ГУ ДПС в Одеській області від 28.09.2023 року. Натомість рішенням № 34751-32236/Б-02/8-1500/23 від 30.10.2023 року відповідач відмовив у перерахунку пенсії та зарахування до страхового стажу роки підприємницької діяльності з 01.01.2001 року по 31.12.2005 року. Відповідач вказав, що розмір пенсії відповідає нормам чинного законодавства, набутому страховому стажу та отриманій заробітній платі.

Позивач вважає, що не зарахування відповідачем спірного періоду до страхового стажу є протиправним, оскільки за означений період позивачем було сплачено єдиний податок, наслідком чого є зарахування такого періоду до загального страхового стажу.

Також позивач вважає, що оскільки відповідачем не було належно обраховано загальний страховий стаж позивача, який дає право на призначення пенсії за віком, то його заява про перерахунок пенсії вважається не розглянутою по суті.

На думку позивача, єдиною умовою для зарахування спірного періоду до страхового стажу є сплата страхових внесків за вказаний період, а тому не зарахування спірного періоду з боку органів пенсійного фонду порушує його законне право на пенсію. Відсутність заборгованості перед податковим, пенсійним органами та органом соціального страхування свідчить про сплату позивачем всіх необхідних платежів під час провадження підприємницької діяльності. Крім того, позивач вважає, що відсутність в системі персоніфікованого обліку за формою «ІНДАНІ СПД» відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 за період здійснення ним підприємницької діяльності з 01.01.2001 року по 31.12.2005 року за умови сплати ним страхових внесків, не може бути підставою для не зарахування вказаного періоду до страхового стажу позивача, оскільки порушує його право на призначення пенсії за віком з урахуванням означеного страхового стажу.

Ухвалою від 21.12.2023 року Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 420/35215/23 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.

27.11.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що 13.10.2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою щодо зарахування до страхового стажу періоду підприємницької діяльності фізичної особи підприємця, який перебував на обліку з 11.02.1998 року по 21.12.2021 року згідно довідки Малиновської державної податкової інспекції Головного управління ДПС в Одеській області від 28.09.2023 року № 41554/6-15-32-24-07-10. Розгляд документів провадився за екстериторіальним принципом. Рішенням 42 від 16.10 2023 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 при страховому стажі 32 роки 9 місяців (зараховано по 31.12.2020), середньомісячній заробітній платі 3541,20 грн., визначеній за період з 01.01.2001 по 31.05.2020 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 0,38834 * 9118,81 грн.) склав 2520,00 грн., в тому числі: 1159,74 грн. розмір пенсії за віком; 798,71 грн. доплата до пенсії при неповному стажі; 1958,45 грн. загальний розмір пенсії; 135,00 грн. надбавка135 грн. на індексації 01.03.2022; 100,00 грн. надбавка 100 грн. на 01.03.2023; 326,55 грн. доплата особам, яким не виповнилось 70 років. Згідно довідки від 28.09.2023 року враховано період роботи з 01.01.2001 року по 31.12.2003 року (спрощена система оподаткування), період з 11.02.1998 року по 31.12.2000 року (відомості відсутні). Для вирішення питання обчислення страхового стажу періоду підприємницької діяльності фізичної особи підприємця з 11.02.1998 року по 31.12.2000 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління із заявою від 22.12.2023 року та довідкою Головного управління ДПС в Одеській області від 28.09.2023 року № 41554/6-15-32-24-07-10. Оскільки до заяви від 13.10.2023 року позивачем було надано довідку за тим же номером та датою видачі, розбіжності є тільки у періодах - надані довідки 03.01.2024 року направлено на перевірку до управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління. Після проведення перевірки Головним управлінням буде вирішено питання допустимості та законності даних довідок для їх врахування при обчисленні пенсії позивача. Станом на 01.01.2024 року пенсія позивача встановлена в розмірі 2520,00 грн. Відповідач вважає, що Головним управлінням рішення про перерахунки пенсії винесено на підставі норм чинного законодавства.

05.01.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного України в Одеській області надійшли копії матеріалів пенсійної справи позивача.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Одеській області та отримує пенсію за віком.

Згідно витягу з ЄРС для ФОП ОСОБА_1 з 11.02.1998 року по 21.12.2021 року був зареєстрований як фізична особа підприємець.

Головним управлінням ДПС в Одеській області видано позивачу довідку № 41554/6/15-32-24-07-10 від 28.09.2023 року, в якій зазначено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебував на обліку з 11.02.1998 року по 21.12.2021 року в Малиновській державній податковій інспекції Головного управління ДПС в Одеській області. Згідно архівної бази даних та інформаційно-комунікаційної системи Державної податкової служби України платник перебував на таких системах оподаткування та сплачував наступні суми податків:

- з 01.01.2001-31.12.2001 сума сплати 2400,00 грн., спрощена система оподаткування (єдиний податок з фізичних осіб);

- з 01.01.2002-31.12.2002 сума сплати 2400,00 грн., спрощена система оподаткування (єдиний податок з фізичних осіб);

- з 01.01.2003-31.12.2003 сума сплати 2400,00 грн., спрощена система оподаткування (єдиний податок з фізичних осіб);

- з 01.01.2004-31.12.2004 сума сплати 2400,00 грн., спрощена система оподаткування (єдиний податок з фізичних осіб);

- з 01.01.2005-31.12.2005 сума сплати 2400,00 грн., спрощена система оподаткування (єдиний податок з фізичних осіб).

13.10.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та зарахування до страхового стажу відомостей за період з 01.01.2001 року по 31.12.2005 року на підставі довідки Головного управління ДПС в Одеській області від 28.09.2023 року.

Листом № 34751-32236/Б-02/8-1500/23 від 30.10.2023 року відповідач повідомив позивача, що згідно із заявою від 13.10.2023 року позивачу перераховано пенсію за віком з 01.10.2023 року, при страховому стажі 32 роки 9 місяців (враховано по 31.05.2020), середньомісячній заробітній платі 3541,20 грн., визначеній за періоди з 01.01.2001 року по 31.12.2003 року враховано нульовим значенням, та з 01.01.2005 року по 31.05.2020 року згідно даних персоніфікованого обліку, та її розмір становить 2520,00 грн., де: основний розмір пенсії 1159,74 грн.; доплата до пенсії при неповному стажі 798,71 грн.; доплата на індексації 01.03.2022року 135,00 грн.; доплата на індексації 01.03.2023 року 100,00 грн.; доплата до 2520 грн. 326,55 грн.

Позивач вважає, що період здійснення ним підприємницької діяльності з 01.01.2001 року по 31.12.2005 року, з урахуванням сплати ним страхових внесків, підлягає зарахуванню до страхового стажу, а тому звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (надалі по тексту також - Закон №1058).

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Необхідно відмітити, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, яке діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону №1058).

Так, частинами 1, 2 статті 21 Закону №1058 передбачено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

На кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки. Унікальний номер електронної облікової картки формується автоматично шляхом додавання одиниці до останнього наявного унікального номера електронної облікової картки. Порядок та строки впровадження унікальних номерів електронних облікових карток застрахованих осіб, порядок ведення персональних електронних облікових карток визначаються Пенсійним фондом.

Відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду зокрема для підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, обчислення страхових внесків, визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом, визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом (пункту 1 частини 2 статті 22 Закону №1058).

Постановою Кабінету Міністрів України №794 від 04.06.1998 затверджено Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (надалі по тексту також - Положення №794), згідно пункту 1 якого, персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до пункту 5 Положення №794, персоніфікований облік здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях (надалі по тексту також - уповноважений орган).

Пунктом 6 цього Положення передбачено, що уповноважений орган з додержанням вимог статті 23 Закону України "Про інформацію" має право своєчасно одержувати в установленому порядку від фізичних осіб та роботодавців відомості, передбачені пунктом 1 цієї Постанови.

Згідно пункту 7 Положення №794, уповноважений орган створює і забезпечує функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про фізичних осіб та з цією метою організовує збирання, оброблення, систематизацію і зберігання відомостей про фізичних осіб.

Персональна облікова картка застрахованої особи - документ, що централізовано зберігається у вигляді електронної таблиці Державного автоматизованого банку відомостей про застрахованих осіб у Пенсійному фонді України.

Відкривається картка після реєстрації застрахованої особи в місцевому відділі Пенсійного фонду. У цій картці накопичуються та зберігаються всі відомості про доходи, перераховані внески застрахованої особи до Пенсійного фонду, а також інші відомості (про стаж, умови праці), які необхідні для правильного призначення пенсії. Зазначені відомості доповнюються щорічно відомостями від усіх роботодавців з урахуванням випадків трудової міграції та роботи за сумісництвом.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що на підставі відомостей, поданих роботодавцями і громадянами, які самостійно сплачують страхові внески, в централізованому банку даних Пенсійного фонду України на кожну застраховану особу відкривається електронна персональна облікова картка з постійним страховим номером, який відповідає персональному номеру фізичної особи з Державного реєстру фізичних осіб (ідентифікаційному номеру фізичної особи).

За змістом частини 4 статті 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Так, статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991 (надалі по тексту також - Закон №1788-ХІІ) визначено, що до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю.

До 01.01.2004 порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України №1788-XII.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений (надалі по тексту також - Порядок №637).

Відповідно до пункту 4 Порядку №637 час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 1 травня 1993 року, а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків.

Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII від 03.10.2017 доповнено розділ XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV пунктом 3-1 такого змісту:

"До страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди:

1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску)".

Згідно пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (надалі по тексту також - Порядок №22-1), період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 1 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 1 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 1 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

При цьому, суд звертає увагу, що, за змістом пункту 6 Указу Президента "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємства" від 03.07.1998 за №727/98 (надалі по тексту також - Указ №727/98) суб`єкт малого підприємства, який сплачує єдиний податок, не є платником податків, в тому числі збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 2 Указу №727/98 суб`єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку.

Суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Відділення Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах:

- до місцевого бюджету - 43 відсотки;

- до Пенсійного фонду України - 42 відсотки;

- на обов`язкове соціальне страхування - 15 відсотків (у тому числі до Державного фонду сприяння зайнятості населення - 4 відсотки) для відшкодування витрат, які здійснюються відповідно до законодавства у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, а також витрат, зумовлених народженням та похованням.

Положення Указу №727/98 в редакції до 28.06.1999 передбачали сплату єдиного податку до Пенсійного фонду України в розмірі 40 відсотків.

З наведеного слідує, що підставою для зарахування до трудового і страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року є довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

Тоді як, умовою зарахування періоду здійснення підприємницької діяльності до трудового і страхового стажу з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно є перебування такого суб`єкта господарювання на спрощеній системі оподаткування, що підтверджується саме спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків незалежно від сплаченого розміру.

З цього приводу суд встановив наступне.

З 11.02.1998 року по 21.12.2021 року ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується наявним у матеріалах справи витягу з ЄРС для ФОП.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач 13.10.2023 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та зарахування до страхового стажу відомостей за період з 01.01.2001 року по 31.12.2005 року на підставі довідки Головного управління ДПС в Одеській області від 28.09.2023 року.

За заявою від 13.10.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області перераховано пенсію позивача за віком з 01.10.2023 року, при страховому стажі 32 роки 9 місяців (враховано по 31.05.2020), середньомісячній заробітній платі 3541,20 грн., та її розмір становить 2520,00 грн., де: основний розмір пенсії 1159,74 грн.; доплата до пенсії при неповному стажі 798,71 грн.; доплата на індексації 01.03.2022року 135,00 грн.; доплата на індексації 01.03.2023 року 100,00 грн.; доплата до 2520 грн. 326,55 грн.

Згідно перерахунку період з 01.01.2001 року по 31.12.2003 року враховано нульовим значенням, та з 01.01.2005 року по 31.05.2020 року зараховано пропорційно до даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб (не зараховано періоди: з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року, та з 01.04.2005 року по 30.06.2005 року).

Відповідно до відомостей, зазначених у довідці Головного управління ДПС в Одеській області № 41554/6/15-32-24-07-10 від 28.09.2023 року, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебував на обліку з 11.02.1998 року по 21.12.2021 року в Малиновській державній податковій інспекції Головного управління ДПС в Одеській області. Згідно архівної бази даних та інформаційно-комунікаційної системи Державної податкової служби України платник перебував на таких системах оподаткування та сплачував наступні суми податків:

- з 01.01.2001-31.12.2001 сума сплати 2400,00 грн., спрощена система оподаткування (єдиний податок з фізичних осіб);

- з 01.01.2002-31.12.2002 сума сплати 2400,00 грн., спрощена система оподаткування (єдиний податок з фізичних осіб);

- з 01.01.2003-31.12.2003 сума сплати 2400,00 грн., спрощена система оподаткування (єдиний податок з фізичних осіб);

- з 01.01.2004-31.12.2004 сума сплати 2400,00 грн., спрощена система оподаткування (єдиний податок з фізичних осіб);

- з 01.01.2005-31.12.2005 сума сплати 2400,00 грн., спрощена система оподаткування (єдиний податок з фізичних осіб).

Таким чином, судом встановлено, що здійснюючи підприємницьку діяльність позивач сплачував у Пенсійний фонд внески у складі Єдиного податку через Управління державного казначейства відповідно до вимог Указу Президента України від 03.07.1998 року №727/98 із змінами та доповненнями (40% (до 28.06.1999) та 42% від суми сплаченого єдиного податку перераховувались на рахунок територіального управління Пенсійного фонду); законодавчо визначеного обов`язку звітуватись перед органами Пенсійного фонду, як платника єдиного податку в спірні періоди у позивача не було.

Відсутність заборгованості перед податковим, пенсійним органами та органом соціального страхування свідчить про сплату позивачем всіх необхідних платежів під час провадження підприємницької діяльності. Доказів зворотного матеріали справи не містять, а відповідачем не надано.

За таких обставин, відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у зарахуванні до страхового стажу в повному обсязі періоду перебування на спрощеній системі оподаткування фізичної особи-підприємця з 01.01.2001 року по 31.12.2005 року.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, суд доходить висновку, що належним способом захисту прав позивача у спірних правовідносинах є визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 період перебування на спрощеній системі оподаткування фізичної особи-підприємця з 01.01.2001 року по 31.12.2005 року в повному обсязі та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.10.2023 року про перерахунок розміру пенсії за віком з урахуванням страхового стажу за період перебування ним на спрощеній системі оподаткування фізичної особи-підприємця з 01.01.2001 року по 31.12.2005 року.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд робить висновок, що позовні вимоги позивача належать до задоволення.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а відтак судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у зарахуванні в повному обсязі до страхового стажу ОСОБА_1 період перебування на спрощеній системі оподаткування фізичної особи-підприємця з 01.01.2001 року по 31.12.2005 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.10.2023 року про перерахунок розміру пенсії за віком з урахуванням страхового стажу за період перебування ним на спрощеній системі оподаткування фізичної особи-підприємця з 01.01.2001 року по 31.12.2005 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 01.05.2024 року.

Суддя Г. В. Лебедєва