Справа № 240/1718/24
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Житомир справа № 240/1718/24

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, у якому просить визнати протиправним і скасувати наказ командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 26.12.2023 № 296 щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що підставою для винесення спірного наказу стали висновки службової перевірки про неповідомлення позивачем під час оформлення допуску до державної таємниці про наявність профілю в соціальній мережі «Вконтакте» на ім`я « ОСОБА_2 ». З таким наказом позивач не погоджується, вважає його протиправним, оскільки з початком військової агресії російської федерації на початку 2014 року він взагалі не веде профілі в соціальних мережах, не вчиняв жодних дисциплінарних проступків і не порушував військової дисципліни.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

На електронну пошту суду 12.02.2024 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки підполковник юстиції ОСОБА_1 в пункті 26 Переліку питань, на які пропонується надати відповідь для оформлення допуску до державної таємниці, вказав, що має профіль в соціальній мережі Fасеbоок, проте свідомо не проінформував щодо наявності профілів в інших соціальних мережах. Разом з тим, відповідно до наявної інформації в управлінні Служби безпеки України в Житомирській області, позивач окрім вказаного, має профіль в соціальній мережі ''Вконтакте'' на ім`я '' ОСОБА_2 '' за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 який закріплений за його особистим номером телефону. Вищевказане підтверджено відібраними в нього поясненнями. Таким чином, відсутність допуску до державної таємниці у позивача, фактично обмежило (унеможливило) виконання службових обов`язків у військовому органі управління в районі виконання бойових завдань підрозділами Сил оборони України, оскільки більшість інформації щодо управління діями підрозділів, в органі військового управління циркулює з обмеженим доступом.

В даному випадку, оскаржуваний наказ від 26.12.2023 №296 винесений в межах наданих повноважень та узгоджуються з пунктом 56 Дисциплінарного статуту та у визначені законодавством строки. Позивач має військове звання «підполковник юстиції», займає посаду помічника командира з правової роботи - начальника юридичної служби військової частини НОМЕР_2 , що говорить про його досвід і достатнє знання обов`язків та прав військовослужбовців, в свою чергу, відповідач врахував всі ці обставини дисциплінарного правопорушення здійснене позивачем та можливі наслідки. При цьому, вибір одного з багатьох видів дисциплінарних стягнень, передбачених пунктом 48 Дисциплінарного статуту, є правом відповідача та він самостійно обрав одне з кількох юридично допустимих рішень, враховуючи обставини та наслідки скоєння дисциплінарного правопорушення. Призначення службового розслідування є дискреційними повноваженнями командира та він самостійно обирає чи слід проводити таке розслідування чи ні. При цьому, порушення в оформленні документів для допуску до державної таємниці є явним, і навіть в позовній заяві позивач не зазначає, що він не здійснив правопорушення, що його вини в них немає, а обґрунтовує лише порядком накладення стягнення, що і характеризує позивача та його відношення до обов`язків військовослужбовця.

У відповіді на відзив позивач зазначає про недотримання відповідачем порядку проведення службової перевірки, що свідчить про протиправність оспорюваного наказу.

Відповідач у запереченні на відповідь на відзив просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України і проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді помічника командира начальника юридичної служби.

07.12.2023 на адресу військової частини НОМЕР_1 надійшов службовий лист (повідомлення) від управління Служби безпеки України в Житомирській області від 23.11.2023 №57/12588 дск.

В ході здійснення перевірки було встановлено, що підполковник юстиції ОСОБА_1 в пункті 26 Переліку питань, на які пропонується надати відповідь для оформлення допуску до державної таємниці, визначених додатком 5 до Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2013 №939 вказав, що має профіль в соціальній мережі Fасеbоок", проте не проінформував щодо наявності профілів в інших соціальних мережах.

Відповідно до наявної інформації в управлінні Служби безпеки України в Житомирській області, підполковник юстиції ОСОБА_1 окрім вказаного, має профіль в соціальній мережі ''Вконтакте'' на ім`я '' ОСОБА_2 '' за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 який закріплений за його особистим номером телефону.

26.12.2023 командувачем ІНФОРМАЦІЯ_2 видано наказ №296 про накладення на помічника командира начальника юридичної служби військової частини НОМЕР_2 підполковника юстиції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення суворої догани за порушення вимог пункту 1 частини 2 статті 23 Закону України «Про державну таємницю», статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Вважаючи такий наказ відповідача протиправним, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ч. 4 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" № 551-XIV від 24.03.1999 року затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут Збройних Сил України), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Згідно з положеннями ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до частини 3 статті 5 Дисциплінарного статуту, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни.

Згідно з п. п. 1, 3 ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та п. 1 ст. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та Законів України, Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів, наказів командирів.

Згідно з ст. 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Відповідно до ст. 83 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно з ст. 86 Дисциплінарного статуту, під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення (ст. 97 Дисциплінарного статуту).

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Закон України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби).

Відповідно до ст. 16 Статуту внутрішньої служби, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно з пунктами 26, 27 Статуту внутрішньої служби, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Як встановлено зі змісту оскаржуваного наказу, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відбулося у зв`язку з тим, що він в пункті 26 Переліку питань, на які пропонується надати відповідь для оформлення допуску до державної таємниці, визначених додатком 5 до Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, не вказав, що має профіль в соціальній мережі «Вконтакте» на ім`я ОСОБА_2 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 який закріплений за його особистим номером телефону. Наведені обставини також стали підставою для відмови у наданні допуску до державної таємниці.

Суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 Закону України «Про державну таємницю», у наданні допуску до державної таємниці може бути відмовлено також у разі повідомлення громадянином під час оформлення допуску недостовірних відомостей про себе.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів визначено затвердженим наказом Міністерства оборони України №608 від 21.11.2017 року Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України.

У пункті 2 Порядку наведене тлумачення таких термінів, як службова перевірка та службове розслідування.

Під службовою перевіркою розуміється комплекс заходів, які здійснюються відповідно до цього Порядку, з метою перевірки інформації про вчинення правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, встановлення осіб, які вчинили правопорушення.

Службовим розслідуванням є комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Виходячи з даного визначення, слід розуміти, що проведення службового розслідування може бути призначено не у кожному випадку порушення виконавської дисципліни.

У розділі ІІ Порядку №608 вказані випадки, за яких службове розслідування може призначатися, і такі випадки стосуються невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до тяжких наслідків, чи завдали шкоди державі, а також в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Також у даному розділі передбачено випадки, коли службове розслідування не призначається, зокрема, якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення) або їх встановлено під час проведення інспектування, інвентаризації, аудиту, за рішенням суду.

Отже, призначення службового розслідування є правом, а не обов`язком особи, яка приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та підстав, які передбачають обов`язкове призначення службового розслідування .

Таким чином відсутні обов`язкові підстави для проведення службового розслідування.

Пунктами 1, 8, 9 Розділу VII Порядку №608 передбачено, що з метою перевірки інформації про факт правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, а також якщо особу правопорушника не встановлено, але виявлено факт правопорушення, проводиться службова перевірка.

Під час службової перевірки встановлюються: особа, яка вчинила дисциплінарне правопорушення або порушення виконавської дисципліни; обставини (час, місце, спосіб, наслідки тощо) правопорушення або порушення виконавської дисципліни; не виконані або неналежно виконані військовослужбовцем розпорядження, доручення, вказівки начальників, службові обов`язки; наявність чи відсутність події, з приводу якої призначалась перевірка.

У разі необхідності уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного правопорушення, за фактом якого проведено службову перевірку, та ступеня вини військовослужбовця за результатами службової перевірки може бути проведено службове розслідування.

Результати службової перевірки оформлюються доповідною запискою на ім`я посадової (службової) особи, яка призначила перевірку, та підписуються посадовою (службовою) особою, яка провела її одноособово, або головою комісії.

У доповідній записці зазначаються підстави та мета проведення службової перевірки, службові особи, які її проводили, вжиті заходи та отримані результати, висновки і пропозиції та інші відомості, необхідні для прийняття посадовою (службовою) особою, яка призначила перевірку, законного рішення.

Вищенаведене свідчить, що за своєю правовою природою висновок службового розслідування або доповідна записка є службовими документами, які фіксують факт проведення службового розслідування чи службової перевірки і є носіями доказової інформації про обставини, що стали підставами для їх проведення.

Зафіксовані у висновку/доповідній записці обставини можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в них висновки.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідачем була проведена службова перевірка відносно позивача з метою уточнення причин і умов, що сприяли повідомленню недостовірних відомостей про себе під час оформлення допуску до державної таємниці, а саме: неповідомлення про сторінку в соцмережі «Вконтакте».

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 підтвердив наявність сторінки в соцмережі «Вконтакте», однак при цьому вказав, що не повідомив про неї, оскільки у нього відсутній пароль доступу і ця соціальна мережа в Україні заборонена. На думку позивача, вказані обставини не можуть бути причиною притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Суд з такими доводами позивача не погоджується, оскільки відсутність у нього допуску до державної таємниці, фактично обмежило виконання службових обов`язків у військовому органі управління в районі виконання бойових завдань підрозділами Сил оборони України. Також в умовах оголошеного воєнного стану в країні внаслідок вторгнення російської федерації неповідомлення про наявність сторінки в соцмережі «Вконтакте» може становити загрозу нацбезпеці України і використовуватися ворожою стороною.

З огляду на викладене, в ході розгляду справи встановлено, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення суворої догани прийнятий правомірно і з врахуванням всіх обставин справи.

Як встановлено з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повністю довів правомірність прийнятого ним наказу від 26.12.2023 № 296 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 257, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова

01 травня 2024 р.