Справа № 520/36248/23
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

30 квітня 2024 року Справа № 520/36248/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Кухар М.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Відділу примусових виконаннь рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Студентська, 5/4, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61024, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу при мусового виконання рішень Управління забезпечення примусового вико нання рішень в Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 17 листопада 2021 р. про закінчення ви конавчого провадження № 64642235.

-зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забез печення примусового виконання рішень в Харківській області Східного між регіонального управління Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження за виконавчим листом № 520/7791/2020, виданого 12.10.2020 р. Харківським окружним адміністративним судом, відповідно до Закону України „Про виконавче провадження".

Ухвалою суду від 19.01.2024 відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження доставлена відповідачу до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Проте, представником відповідача відзиву на позов у встановлений судом строк до канцелярії суду не надходило, причин поважності його неподання відповідачем не повідомлено.

Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суддя Кухар М.Д. з 01.01.2024 по 14.01.2024 та з 25.03.2024 по 07.04.2024 та з 11.04.2024 по 12.04.2024 перебувала у щорічній відпустці.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області і отримує щомісячне довічне грошове утри мання судді у відставці.

Матеріалами справи підтверджено, що Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 р. по справі № 520/7791/2020), яке набрало законної сили 29 вересня 2020 р., зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, Держпром, м-н Свободи, б. 5, 3 під 2 пов., код ЄДРГЮУ 14099344) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату раніше призначеного щомісячного довічного грошового утри мання судді у відставці з 19.02.2020 року на підставі довідки від 17.03,2020 р. № 01-33/233/2020, яка видана Апеляційним судом Харківської області.

На виконання цього рішення суду ГУ ПФУ в Харківській області позивачу з 19.02.2020 р. проведено відповідний перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці,з моменту набрання рішення законної сили, тобто з 29 вересня 2020 р. ГУ ПФУ в Харківській області здійснює виплату грошового утримання відповідно до перерахунку.

Встановлено, що ГУ ПФУ в Харківській області були нараховані кошти по перерахунку за період з 19.02.2020 р. по 28.09.2020 р.

Оскільки ГУПФУ в Харківській області не виконувалось судове рішення в частині виплати нарахованого грошового утримання за період з 19.02.2020 р. по 28.09,2020 р., ОСОБА_2 звернувся до Відділу примусового виконання рішень із заявою від 23 лютого 2021 р. про виконання судового рішення в повному обсязі та надав виконавчий лист № 520/7791/2020, ви даний 12.10.2020 р. Харківським окружним адміністративним судом.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового ви конання рішень від 25.02.2021 р. було відкрито виконавче провадження ВП № 64642235.

Згідно листа відділу примусового виконання рішень від 24.10.2023 р. № 64642235 державним виконавцем винесена постанова від 17.11.2021 р про закінчення виконавчого провадження № 64642235.

Оскільки всупереч вимогам Закону України "Про виконавче прова дження" копію постанови від 17.11.2021 р. позивач не отримав, ОСОБА_1 звернувся до Від ділу примусового виконання рішень із заявою від 20.11.2023 р. про направ лення належним чином завіреної копії постанови, щоб оскаржити її в судовому порядку.

Належним чином завірену копію постанови від 17.11.2021 р. отримано 06.12.2023 р.

Позивач вважає вказану постанову незаконною, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Так, що відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-УІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-У/ІІІ зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 ст. 18 Закону № 1404-УІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що при виконавчому провадженні державний виконавець керувався положеннями розділу VIII Закону України "Про виконавче провадження" щодо виконання рішень немайнового характеру.

Але, розділ VIII закріплює конкретний перелік виконань рішень немай нового характеру і не містить виконання рішення щодо будь-якого грошо вого зобов`язання за цим розділом.

Проаналізувавши положення ст. ст. 177, 190 ЦК України суд приходить до висновку, що серед об`єктів ци вільних прав є у тому числі гроші, а це свідчить про наявність виконання судового рішення майнового характеру.

ГУ ПФУ в Харківській області має грошове зобов`язання, що підтверджується судовим рішення, яке набрало законної сили 29 ве ресня 2020 р., яким ГУ ГІФУ в Харківській області зобов`язано, здійснити виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання з 19.02.2020 р. по перерахунку.

Отже, обов`язок ГУ ПФУ в Харківській області виконати певні дії за рішенням суду щодо виплати грошового утримання кореспондує обов`язок ГУ ПФУ в Харківській області сплатити грошові кошти на користь позивача.

Не зазначення у судовому рішенні конкретної суми не свідчить про відсутність грошового зобов`язання, тобто хоча сума і не визначена, проте грошове зобов`язання існує.

Таким чином, державний виконавець повинен був керуватися вико нанням судового рішення майнового характеру.

Суд вказує, що статтею 129-1 Конституції України чітко закріплено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У відповідності до ст. 13 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" та ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення ухвалюється іменем України, та такі, що набрали законної сили, є обов`яз ковими до виконання.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі „Жовнер проти України", № 56848/00, § 33, ЄСПЛ від 29 червня 2004 року зауважив, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, зав даючи шкоди одній із сторін.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку про задоволення в частині позовних вимог щодо скасування постанови старшого державного виконавця Відділу при мусового виконання рішень Управління забезпечення примусового вико нання рішень в Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 17 листопада 2021 р. про закінчення ви конавчого провадження № 64642235.

Щодо позовної вимоги зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забез печення примусового виконання рішень в Харківській області Східного між регіонального управління Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження за виконавчим листом № 520/7791/2020, виданого 12.10.2020 р. Харківським окружним адміністративним судом, відповідно до Закону України „Про виконавче провадження".

Суд вказує, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково , що передбачено ч.І ст. 245 КАС України.

При цьому, суд не підміняє суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта.

Вищевказане питання не входить до компетенції суду, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення. Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, частково підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Відділу примусових виконаннь рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Студентська, 5/4, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61024, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу при мусового виконання рішень Управління забезпечення примусового вико нання рішень в Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 17 листопада 2021 р. про закінчення ви конавчого провадження № 64642235.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

Повний текст рішення складено 30 квітня 2024 року.

Суддя Кухар М.Д.