Справа № 380/29848/23
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 рокусправа № 380/29848/23
Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішень Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області вчинити дії.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати протиправними, незаконними та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 17.08.2023 року №37, Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавської області від 25.08.2023 року №37;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (педагогічного) стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, передбачену пунктами «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» такі періоди роботи:

з 01.11.1984 по 09.09.1985 роки - викладач музстудії Стрийського будинку працівників освіти;

з 09.09.1985 по 12.07.2023 роки (день звернення за призначенням пенсії по віку) - викладач по класу домри в Стрийській дитячій музичній школі імені О. Нижанківського;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 передбачену пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення ОСОБА_1 пенсії за віком.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачами допущено протиправні дії щодо відмови у зарахуванні до спеціального трудового стажу роботу на посаді викладача дитячої музичної школи та відмови у призначенні та виплаті грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"..

Позивачка вважає такі дії відповідача незаконними та протиправними, у зв`язку з чим звернулася до суду із цим позовом за захистом свого порушеного права.

Ухвалою від 21 грудня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області надало суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначив, що при аналізі поданих позивачем документів було встановлено, що ОСОБА_2 з 09.09.1985 по даний час працює викладачем в Стрийській дитячій музичній школі. Стрийська музична школа має комунальну форму власності та відноситься до позашкільних навчальних закладів згідно з Переліком типів позашкільних навчальних закладів, затверджених Постановою КМУ від 06.05.2001 року №433. Переліком №433 передбачені початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школа естетичного виховання, музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові та інші). Музична школа віднесена до позашкільних навчальних закладів. Згідно із вище зазначеним Переліком право на пенсію за вислугу років в цій школі мають зокрема художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи. Посада викладача в позашкільних навчальних закладах освіти не передбачена. Отже, зарахувати до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років періоду роботи викладачем в Стрийській дитячій музичній школі не має правових підстав, оскільки робота викладачем не є роботою на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р, №909. Таким чином вказує, що у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи в закладах освіти на посадах робота на яких дає право на пенсію за вислугу років позовна заява ОСОБА_1 є безпідставною та не обгрунтованою, а дії відповідача не можна вважати неправомірними, оскільки він діяв виключно в межах, визначених нормами чинного законодавства, а підстави нарахування та виплати грошової допомоги, у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до пункту 7.1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відсутні. Враховуючи наведене, просить суд відмовити в задоволенні позову.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавські області надало суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначив, що за результатом розгляду заяви Головним управлінням прийнято рішення № 37 від 25.08.2023 про відмову позивачці в призначенні грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій у зв`язку з відсутністю правових підстав. Вважає, що рішення Головного управління є правомірним і обґрунтованим з огляду на таке. Пунктом 7.1 Прикінцевих положень Закону № 1058 педагогічним працівникам, які працювали на посадах, які дають право на пенсію за вислугу років, та виходять на пенсію за віком, надано право на виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення. Відповідно до пункту 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191, грошова допомога надається особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. Пунктом е статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення та Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909, передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти після досягнення 55 років за наявності спеціального стажу роботи з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 № 1436 були внесені зміни до розділу Освіта, згідно з яким право на пенсію працівникам освіти визначається лише за переліком, затвердженим цією постановою. Переліком типів позашкільних навчальних закладів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 № 433 передбачені початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання, музичні, художні, театральні, хорові та інші). До заяви від 18.08.2023 позивачка додала довідку № 72 від 17.08.2023, яка видана Стрийським міським відділом культури Міністерства культури та інформаційної політики України, про період роботи з 09.09.1985 по даний час, на посаді викладача Стрийської дитячої музичної школи та на посаді викладача по заміні з 11.01.1985 по 31.01.1985, з 03.05.1985 по 30.05.1985. В ході аналізу поданих документів встановлено, що Стрийська дитяча музична школа відноситься до комунальної форми власності та відноситься до позашкільних навчальних закладів згідно з Переліком типів позашкільних навчальних закладів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 № 433. З 09.09.1985 по даний час позивачка працює викладачем Стрийської дитячої музичної школи. Стаж роботи на посаді викладача, що дає право на пенсію за вислугу років складає 06 років 06 місяців (враховано періоди роботи по 31.12.1991 відповідно до раніше чинного законодавства Постанова № 1397 від 17.12.1959, згідно вищезазначеної довідки). На день досягнення пенсійного віку позивачка працює на посаді викладача Стрийської дитячої музичної школи (заклад відноситься до позашкільних навчальних закладів). Посада викладача в позашкільних закладах освіти не передбачена. Вказує, що на підставі вищезазначеного відповідачем 3 прийняте законне та вмотивоване рішення № 37 від 25.08.2023 про відмову ОСОБА_1 в призначенні грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, оскільки на день досягнення пенсійного віку Позивачка не працює на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років, та відсутній необхідний страховий стаж роботи на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надало суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду в Львівській області, з заявою від 18.08.2023 року № 4981, про перерахунок пенсії, щодо призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. До заяви додана довідка № 72 від 17.08.2023 року, яка видана Стрийським міським відділом культури, Міністерства культури та інформаційної політики України, про період роботи з 09.09.1985 року по даний час, на посаді викладача Стрийської дитячої музичної школи та на посаді викладача по заміні з 11.01.1985 року по 31.01.1985 року, з 03.05.1985 по 30.05.1985 року. Зазначає, що відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993, право на пенсію за вислугу років мають завідуючі, вихователіметодисти, вихователі, музичні керівники, вчителі-дефектологи, вчителі логопеди, практичні психологи у дошкільних навчальних закладах всіх типів. В ході аналізу поданих документів встановлено, що Стрийська дитяча музична школа має комунальну форму власності та відноситься до позашкільних навчальних закладів згідно з Переліком типів позашкільних навчальних закладів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 року №433. З 09.09.1985 року по даний час, заявниця працює викладачем Стрийської дитячої музичної школи. Стаж роботи на посаді викладача, що дає право на пенсію за вислугу років складає 06 років 06 місяців (враховано періоди роботи по 31.12.1991 року, відповідно до раніше чинного законодавства Постанови №1397 від 17.12.1959, згідно вище вказаної довідки). На день досягнення пенсійного віку заявниця працює на посаді викладача Стрийської дитячої музичної школи (заклад відноситься до позашкільних навчальних закладів). Посада викладача в позашкільних закладах освіти не передбачена. Прийнято рішення відмовити в призначенні грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, ОСОБА_1 , оскільки на день досягнення пенсійного віку заявниця не працює на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років, та відсутній необхідний страховий стаж роботи на посадах що дають право на пенсію за вислугу років. Відповідно до вищезазначеного, за відсутності необхідного 30 років стажу роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", права на грошову допомогу у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення заявниця немає. Отже стверджує, що підстав для призначення та виплати грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій немає. Просить суд відмовити в позові.

Суд всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та,-

встановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 09.09.1985 працює на посаді старшого викладача по класу домри в Стрийській дитячій музичній школі імені О. Нижанківського, згідно довідки №131 від 08.12.2023.

З липня 2023 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

З матеріалів пенсійної справи №37, станом на день призначення пенсії за віком, позивач мала страховий стаж роботи 43 роки 0 місяців 17 днів.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 позивач працювала:

- з 01.09.1979 по 31.03.1984 навчання у вищому / середньому навчальному закладі;

- з 17.07.1981 по 17.09.1981 вихователь ясельної групи в дитячому комбінаті №21 Стрийського ПО по випуску КПО;

- з 01.11.1982 по 01.11.1983 медсестра-вихователь в дитячому комбінаті №22;

- з 01.06.1984 по 28.06.1984 працівник освіти, соцзабезпечення; піонервожата в піонерському таборі «Сзязист»;

- з 01.11.1984 по 09.09.1985 викладач музстудії Стрийського будинку працівників освіти;

- з 09.09.1985 по 31.03.2023 (період, врахований станом на день призначення пенсії), та на час подання позовної заяви (19.12.2023) викладач по класу домри в Стрийській дитячій музичній школі.

17.08.2023 Головним управління Пенсійного фонду України у Волинській області надано «Рішення 37 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 №4732 від 10.08.2023», яким відмовлено Позивачу у перерахунку пенсії за віком з урахуванням грошової допомоги, посилаючись на те, що музична школа, школа мистецтв віднесені до позашкільних навчальних закладів….посада викладача в позашкільних навчальних закладах освіти не передбачена «Переліком типів позашкільних навчальних закладів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 №433.

18.08.2023 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою №4981 про призначення та виплату останній одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу XI «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкового державне пенсійне страхування».

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.

Рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області від 25.08.2023 року №37 (вих. № 24181/03-16 від 25.08.2023 р.) відмовлено у призначенні грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій ОСОБА_1 , оскільки на день досягнення пенсійного віку заявниця не працює на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років, та відсутній необхідний страховий стаж роботи на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років.

09.11.2023 представник в інтересах позивача звернувся до Головного управління пенсійного фонду у Львівській області із заявою про зарахування Позивачу до стажу роботи, що дає право на пенсію і вислугу років передбачених пунктами «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» наступні періоди праці позивача з 01.11.1984 по 09.09.1985 викладач музстудії Стрийського будинку працівників освіти, а також з 09.09.1985 по 23.04.2023 (день призначення пенсії по віку) викладач по класу домри в Стрийській дитячій музичній школі імені О. Нижанківського (п. «e» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення); а також нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, як це передбачено пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідачем-1 надано відповідь від 29.11.2023, якою відмовлено позивачу у зарахуванні до стажу роботи позивача вищезазначені періоди праці та відмовлено у нарахуванні та виплаті позивачу грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» посилаючись на рішення Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області від 25.08.2023 №37 (вих. № 24181/03-16 від 25.08.2023 р.) та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №37 від 17.08.2023.

Відмови відповідачів мотивовані тим, що згідно записів трудової книжки позивач працювала викладачем у Стрийській дитячій музичній школі імені О. Нижанківського. Оскільки, дитяча музична школа належить до позашкільних навчальних закладів, а посада викладача в позашкільних навчальних закладах Переліком №909 не передбачена, на день досягнення пенсійного віку позивачка не працює на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років, та відсутній необхідний страховий стаж роботи на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років, а тому підстав для виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону 1058 немає.

Не погоджуючись з рішеннями відповідачів, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058- IV).

Згідно з п. 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України. Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191.

Пунктом 2 зазначеного Порядку встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з пунктом 5 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Таким чином, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного страхового стажу, вихід на пенсію саме з посади в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058будь-якого іншого виду пенсії.

Аналогічний висновок висловив Верховний Суд у постанові від 13.03.2018 у справі №234/13835/17.

Підставою для відмови у виплаті позивачці грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій слугувало те, що на день звернення за призначенням пенсії страховий стаж працівника освіти у позивача відсутній, адже вона працює викладачем у Стрийській дитячій музичній школі імені О. Нижанківського, що належить до позашкільних навчальних закладів та не належить до закладів освіти, які передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 28 Закону України «Про освіту» система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Згідно із приписами статті 29 Закону України «Про освіту» структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.

Статтею 1 Закону України "Про позашкільну освіту" від 22.06.2000 №1841-ІІІ, позашкільна освіта - сукупність знань, умінь та навичок, що здобувають вихованці, учні і слухачі в закладах позашкільної освіти, інших суб`єктах освітньої діяльності за програмами позашкільної освіти.

Відповідно до частини 3 статті 12 Закону України "Про позашкільну освіту" передбачено, що заклади позашкільної освіти можуть функціонувати у формі центрів, комплексів, палаців, будинків, клубів, станцій, кімнат, студій, шкіл мистецтв, малих академій мистецтв (народних ремесел), малих академій наук, мистецьких шкіл, спортивних шкіл, дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, фізкультурно-спортивних клубів за місцем проживання, фізкультурно-оздоровчих клубів осіб з інвалідністю, спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, дитячих стадіонів, дитячих бібліотек, дитячих флотилій, галерей, бюро, оздоровчих закладів, що здійснюють позашкільну освіту.

Згідно з абзацом 3 частини 4 статті 21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники закладів позашкільної освіти мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 № 433 "Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад" затверджено типи позашкільних навчальних закладів, зокрема, мистецькі школи: музична, художня, хореографічна, хорова, школа мистецтв тощо.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, в якому посада педагог не передбачена.

Верховним Судом у постанові від 23.01.2020 по справі №756/9879/16-а викладено висновок стосовно того, що при встановленні права на зарахування періоду роботи до спеціального страхового стажу, необхідно враховувати та аналізувати положення Закону України «Про освіту» №1060-XII, Закону України «Про позашкільну освіту» № 1841-III, Переліків №963, № 433, які також регулюють правовідносини, що виникають при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України заяв громадян про призначення пенсій за вислугу років.

Тобто при встановленні права на зарахування періоду роботи позивача до спеціального страхового стажу, який дає право у тому числі на призначення грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV необхідним є системний аналіз законодавства, з метою встановлення, чи відноситься посада педагога Дитячої музичної школи до педагогічних посад.

При цьому, Верховним Судом неодноразово зверталась увага на те, що перелік закладів, установ освіти і посад, визначений Переліком від 04.11.1993 №909, містить прогалини, що зумовлює обмеження права педагогічних працівників на отримання пенсії за вислугу років.

Так, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №233/4308/17 та від 30.01.2019 у справі №442/456/17 при розгляді подібних правовідносин, суд відступив від висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі №419/794/15, і серед іншого вказав: «Таким чином, викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні п. «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909».

Відтак, виходячи з системного аналізу положень Закону України «Про освіту», Закону України «Про позашкільну освіту», Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963, Переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 № 433, суд дійшов висновку, що посада педагога по класу теоретичних дисциплін і концертмейстра, яку позивач обіймає з 01.09.1982, відноситься до педагогічних і дає право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи, а тому вищевказаний стаж роботи позивача необхідно зарахувати до її спеціального стажу у розумінні пункту "е" статті 55 Закону №1788-ХІІ, п. 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №876/5312/17, Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 233/4308/17, від 08.04.2020 у справі №149/2408/17.

Відтак, з метою відновлення прав позивача ГУ ПФУ у Львівській області належить зобов`язати зарахувати до спеціального стажу відповідно до п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи ОСОБА_1 на посаді викладача музстудії Стрийського будинку працівників освіти та викладача по класу домри в Стрийській дитячій музичній школі імені О. Нижанківського.

Водночас, суд вважає безпідставним зазначати конкретну кількість років, місяців та днів стажу позивача, який підлягає зарахуванню до спеціального, адже такими повноваженнями наділений пенсійний орган та є дискреційними. У свою чергу, для встановлення підстав для нарахування та виплати позивачу спірної грошової допомоги, суду достатньо, що спеціальний страховий стаж ОСОБА_1 становить понад 30 років.

Отже, враховуючи те, що позивач досягла пенсійного віку, має необхідний страховий стаж, працювала в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також до моменту виходу на пенсію за віком будь-якого іншого виду пенсії не отримував, то ОСОБА_1 дотримано всіх необхідних умов для виплати їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, що визначені пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058.

Більше того, право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не залежить та не пов`язується із призначенням особі пенсії за вислугою років, а є окремим правовим механізмом відповідної соціальної виплати, який також може реалізовуватись при призначенні пенсії за віком.

За наведених обставин задоволенню також підлягає позовна вимога щодо зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області здійснити нарахування та виплату позивачу грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за віком станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини 4 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтею 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань (далі - ЄСПЛ) щодо застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський суд з прав людини у п. 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду.

На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тому з огляду на викладене, а також метою ефективного захисту порушеного права позивача, за захистом якого він звернувся до суду, належить визнати протиправними скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 17.08.2023 №37 та Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавської області від 25.08.2023 №37; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (педагогічного) стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, передбачену пунктами «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи на посаді викладача музстудії Стрийського будинку працівників освіти, на посаді викладача по класу домри в Стрийській дитячій музичній школі імені О. Нижанківського; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 передбачену пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення ОСОБА_1 пенсії за віком.

Згідно з частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В силу приписів частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги повністю, тому на користь позивача слід стягнути сплачений ним при поданні позовної заяви до суду судовий збір у сумі 1717,76 грн, по 572,59 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно до заявлених вимог.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судових витрат.

Відповідно до статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що 18.10.2023 позивачем укладено Договір про надання правової допомоги з адвокатом Глущин Юлія Олександрівна.

Згідно з долученого акту від 12.12.2023, адвокат виконав, а замовник прийняв надані послуги на суму 5000 грн.

Згідно платіжної інструкції №0.0..1 від 13.12.2023 позивач сплатила 5000 грн.

Відповідач заперечив щодо витрат на правничу допомогу у відзиві, оскільки такі вважає не співмірними.

Разом з тим, на переконання суду, розмір понесених витрат на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн по даній справі не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.

Відповідно до частин дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року N 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача задоволено, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У даному випадку суд зазначає, що дана справа згідно положень статей 4, 12, 262 КАС України є справою незначної складності, з невеликим обсягом досліджуваних доказів, яка розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі.

Вказаний обсяг виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом, суд вважає завищеним, оскільки дана справа незначної складності з сталою правовою позицією та не потребує значної затрати часу на вказані роботи.

Також, судом враховано відомості Єдиного державного реєстру судових рішень http://reestr.court.gov.ua, за даними яких мають місце оприлюднення численних судових рішень судів різних інстанцій з аналогічного предмету спору та аналогічними мотивами тим, що приведені у адміністративному позові позивача, що спрощувало роботу адвоката при підготовці даного адміністративного позову.

Суд також зазначає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Вказаний висновок Верховного Суду у відповідності до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд враховує під час вирішення такого питання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі East/WestAllianceLimited проти України, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

З огляду на вказані обставини справи, суд вважає, що визначений проміжок часу у підготовці даного позову та вартістю таких послуг у розмірі 5000 грн за наявності в Єдиному державному реєстрі судових рішень з аналогічних спорів не є співрозмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Відтак, з огляду на незначну складність справи та обсяг наданих послуг, також враховуючи предмет позову, суд, виходячи з критерію пропорційності вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача, повинен становити 3000,00 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн, по 1000 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно до заявлених вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 17.08.2023 №37 та Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавської області від 25.08.2023 №37.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, буд. 10, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) до спеціального (педагогічного) стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, передбачену пунктами «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи на посаді викладача музстудії Стрийського будинку працівників освіти та на посаді викладача по класу домри в Стрийській дитячій музичній школі імені О. Нижанківського.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, буд. 10, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) передбачену пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення ОСОБА_1 пенсії за віком.

5. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22в; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань, судовий збір в сумі 572,59 гривень (п`ятсот сімдесят дві гривні, 59 копійок) та 1000 грн (одна тисяча гривень) витрат на правову допомогу.

6. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, Полтавська область, місто Полтава, вул. Соборності, 66; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань, судовий збір в сумі 572,59 гривень (п`ятсот сімдесят дві гривні, 59 копійок) та 1000 грн (одна тисяча гривень) витрат на правову допомогу.

7. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, буд. 10, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань, судовий збір в сумі 572,59 гривень (п`ятсот сімдесят дві гривні, 59 копійок) та 1000 грн (одна тисяча гривень) витрат на правову допомогу.

8. В решті вимог про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн відмовити.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 02.05.2024..

СуддяКоморний Олександр Ігорович