Справа № 335/4958/24
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/4958/24 2-а/335/97/2024
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Савченко О.І.,

представника позивача Славич Т.О., Прінь В.О.,

відповідача (в режимі відеоконференції) ОСОБА_1 ,

перекладача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області до громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України,

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області звернулось до суду з адміністративним позовом до громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.04.2024 відповідач звернувся до позивача з питання подальшого перебування в Україні. Під час здійснення перевірки законності його перебування на території України було встановлено, що відповідач прибув до України 03.11.2015 через КПП «Харків» по паспортному документу громадянина Республіки Грузія НОМЕР_1 , виданому Міністерством юстиції Грузії 22.10.2015 терміном дії до 22.10.2025 в приватних справах. Посвідку на тимчасове або постійне проживання не отримував. 02.03.2018 Томаківським сектором ГУДМС України в Дніпропетровській області винесене рішення про примусове повернення відповідача до країни походження або третьої країни в строк до 01.04.2018, яке відповідач не оскаржував та не виконав. Також, відповідач не виконав накладене на нього 02.03.2018 вказаним сектором адміністративне стягнення. Дозволений строк перебування ОСОБА_1 на території України сплинув 31.01.2016. З 01.02.2016 він перебуває на території України незаконно, ухиляється від виїзду з України до країни походження або третьої країни, не виконав рішення про його примусове повернення до країни походження або третьої країни, продовжує незаконно перебувати в Україні у статусі нелегального мігранта. Із заявами щодо легалізації свого місця проживання, продовження строку перебування на території України не звертався. Законні підстави для його подальшого перебування на території України відсутні. 30.04.2024 щодо відповідача прийняте рішення про його примусове видворення.

Посилаючись на положення Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), просив ухвалити рішення про затримання відповідача та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення його видворення за межі території України строком на шість місяців, допустити негайне виконання рішення.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.05.2024 відкрито провадження у цій справі із розглядом в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов, призначено судове засідання на 02.05.2024 на 12:50 год., доручено Миколаївському пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, забезпечити проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції за участі громадянина Республіки Грузії ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач (в режимі відеоконференції), в присутності перекладача, у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, оскільки не погоджується із рішенням про видворення в частині заборони в`їзду до України на строк 5 років. Рішення не оскаржував. Не заперечував проти затримання і розміщення у пункті тимчасового перебування іноземців, однак вважав, що строк 6 місяців є занадто довгим.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

03.11.2015 громадянин Республіки Грузія ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) в`їхав на територію України, що підтверджується відповідною відміткою у паспортному документі останнього, № НОМЕР_1 , виданому Міністерством юстиції Грузії 22.10.2015 терміном дії до 22.10.2025.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», п. 1 Порядку обчислення строку тимчасового перебування в Україні іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2015 № 884, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.08.2015 за № 944/27389, строк тимчасового перебування відповідача на території України закінчився 31.01.2016.

02.03.2018 Томаківським РС ГУДМС України в Дніпропетровській області щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Постановою Томаківського РС ГУДМС України в Дніпропетровській області від 02.03.2018 ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладене на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 510,00 грн. Цю постанову відповідач не оскаржував, штраф не сплатив, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру боржників станом на 23.04.2024.

02.03.2018 Томаківським РС ГУДМС України в Дніпропетровській області винесене рішення про примусове повернення відповідача до країни походження або третьої країни в строк до 01.04.2018, яке відповідач не оскаржував та не виконав.

Згідно з даними бази «АРКАН», відповідач з 08.11.2017 по 23.04.2024 державний кордон України не перетинав, територію України не покидав.

30.04.2024 начальником відділу УДМС України в Запорізькій області у відношенні відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 203 КУпАП у зв`язку з перевищенням встановленого строку перебування в Україні більш як на 30 днів.

Постановою УДМС України в Запорізькій області від 30.04.2024 серії ПН МЗП № 002802 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 203 КУпАП у вигляді штрафу розміром 3 400 грн. 00 коп.

Також, 30.04.2024 УДМС у Запорізькій області прийнято рішення про примусове видворення відповідача з України. Цим рішенням, зокрема, встановлено, що відповідач не отримував посвідку на тимчасове або постійне проживання. Дозволений строк перебування ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) на території України сплинув 31.01.2016. З 01.02.2016 він перебуває на території України незаконно, ухиляється від виїзду з України до країни походження або третьої країни, не виконав рішення про його примусове повернення до країни походження або третьої країни, продовжує незаконно перебувати в Україні у статусі нелегального мігранта. Із заявами щодо легалізації свого місця проживання, продовження строку перебування на території України не звертався. Законні підстави для його подальшого перебування на території України відсутні.

Вказане рішення відповідач станом на час розгляду цієї справи не оскаржував. Його заперечення проти позову у цій справі зводились саме з непогодженням із вказаним рішенням УДМС України в Запорізькій області в частині строку видворення, що не є предметом спору у цій справі. Однак, відповідач не позбавлений права оскаржити вказане рішення в порядку ст. 288 КАС України.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 289 КАС України, серед іншого, передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства такого заходу як затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України.

При цьому, відповідно до ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,становить шість місяців.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення суду має право розміщувати іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців. У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Оскільки позивачем прийнято рішення про примусове видворення з України громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), щодо якого наявні обґрунтовані підстави вважати, що він ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, адже раніше він не виконав рішення про його примусове повернення з України від 02.03.2018 та продовжив незаконно перебувати на території України, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом затримання відповідача з метою забезпечення його видворення за межі України, строком на шість місяців. При цьому, на підставі рішення суду громадянин Республіки Грузія ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) підлягає розміщенню у пункті тимчасового перебування іноземців протягом вищезазначеного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 КАС України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 19, 20, 241246, 289, 371 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області до громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України задовольнити.

Затримати громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) з метою забезпечення його видворення за межі України, строком на шість місяців.

Розмістити громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення судового рішення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На час апеляційного оскарження іноземець продовжує утримуватися в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Суддя А.В. Шалагінова