Справа № 159/7622/23
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 159/7622/23 пров. № А/857/5806/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Гудима Л.Я.,

за участі секретаря судового засідання Гриньків І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Волинській області на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2024 року (суддя Панасюк С.Л., м. Ковель) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Волинській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у грудні 2023 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Волинській області, в якому просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення № 000855 від 29 листопада 2023 року, винесену заступником начальника відділу старшого державного інспектора з ОНПС Волинської області Березюком О.В., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.188-5 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу і провадження у справі закрити. В обґрунтування позовних вимог зазначає, вважає постанову неправомірною, оскільки перевірка проводилась за заявою ОСОБА_2 від 01.08.2023 року і мала бути проведена у строк не більше 45 днів (строк для розгляду заяви, передбачений Законом «Про звернення громадян»). Натомість, перевірку намагалися провести пізніше вказаного строку, а отже вона неправомірна. Крім цього, зазначені у направленні працівники інспекції брали участь як спеціалісти у проведенні обшуку на території підприємства, приводом для якого були ті ж підстави, що і у заяві ОСОБА_2 , на підставі якої перевірка проводиться зараз. Отже, перевірка є повторною, що неправомірно, а також згадані особи, які виступали як спеціалісти під час обшуку, є упередженими.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2024 року позов задоволено. Скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення № 000855 від 29 листопада 2023 року, винесену заступником начальника відділу старшого державного інспектора з ОНПС Волинської області Березюком О.В., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.188-5 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу і провадження у справі закрито.

Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції не дослідив докази відповідача визначені статтею 251 КУпАП, які підтверджують факти невиконання позивачем законних розпоряджень чи приписів посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища. Також вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в доказах зазначено місце і час правопорушення позивача.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Волинської області Березюком О.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення від 27.11.2023 №000854 відносно ОСОБА_1 , який будучи заступником директора ТОВ «ДПП Ресурс», не допустив проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «ДПП Ресурс», що є порушенням абз.2 статті 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

На підставі вказаного протоколу винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 29.11.2023 №000855 позивач притягнутий до відповідальності за ст.188-5 КУпАП, а саме невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків.

На підставі наведеного на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що неможливо визнати правомірним обвинувачення, яке є не конкретним, оскільки це порушує право на захист обвинуваченого. І неважливо при цьому, що обвинувачений здогадується чи навіть знає, за що його притягують до відповідальності. Обвинувачення має бути сформульоване і містити у собі необхідні елементи, про які йдеться вище.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом даного спору є скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки, відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України Закону від 5 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V).

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону № 877-V), заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

За правилами ч. 11 ст. 4 вказаного Закону, плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 7 вищенаведеного закону для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Статтею 10 Закону № 877-V передбачено виключні випадки, які надають право суб`єкту господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), зокрема якщо: державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; суб`єкт господарювання не одержав повідомлення про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) в порядку, передбаченому цим Законом; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не внесла запис про здійснення заходу державного нагляду (контролю) до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу в суб`єкта господарювання); тривалість планового заходу державного нагляду (контролю) або сумарна тривалість таких заходів протягом року перевищує граничну тривалість, встановлену частиною п`ятою статті 5 цього Закону, або тривалість позапланового заходу державного нагляду (контролю) перевищує граничну тривалість, встановлену частиною четвертою статті 6 цього Закону; орган державного нагляду (контролю) здійснює повторний позаплановий захід державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю); органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику; у передбачених законом випадках посадові особи не надали копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю).

Отже, законодавцем встановлено чіткий перелік випадків коли суб`єкт господарювання (уповноважена особа) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до ст. 11 вказаного Закону суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.

Не допуск до здійснення державного нагляду (контролю) з причин інших ніж зазначено у Законі, тягне за собою притягнення посадових осіб суб`єкта господарювання до відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для проведення позапланової перевірки стала заява жителів села Бахів про занепокоєння за життя населення через цілодобову діяльність суб`єкта господарювання, а саме деревообробного підприємства ТОВ «ДПП Ресурс».

Позапланову перевірку було погоджено Державною екологічною інспекцією України, лист №2.4/32ПГ від 15.11.2023.

Інспекцією видано наказ від 24.11.2023 №297/22-23 та направлення віл 24.11.2023 №1/20-23 на проведення в період з 24.11.2023 по 07.12.2023 позапланової перевірки дотримання ТОВ «ДПП Ресурс» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Колегія суддів зазначає, що таке направлення містить перелік посадових осіб, які направляються на перевірку, її терміни, підстави здійснення перевірки та предмет перевірки. Направлення підписано керівником та засвідчено печаткою.

Стосовно покликання позивача на грубе порушення законодавства в частині терміну розгляду звернень громадян, колегія суддів зазначає наступне.

Звернення громадян дійсно потрібно розглянути у встановлений законом строк. Однак, закінчення цього строку не призводить до того, що заяву взагалі не можна чи не потрібно розглядати. Заява все одно має бути розглянута, хоч і з порушенням строку. Що і відбулося у цьому випадку. Розгляд заяви, зокрема проведення перевірки за цією заявою, є правомірною дією зі сторони відповідача.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що участь працівників інспекції як спеціалістів у проведенні обшуку не веде до того, що вони не можуть проводити перевірку за заявою

Упередженість осіб, які проводять або мають проводити перевірку, може бути підставою для позивача для оспорювання наслідків перевірки. Позивач може зробити заяву щодо упередженості, зафіксувати її у документах перевірки, однак він не вправі блокувати перевірку через свою підозру у упередженості осіб, які проводять перевірку. До того ж, ця підозра має бути обґрунтованою, не базуватись, зокрема, лише на тому, що учасник перевірки колись виступав як спеціаліст під час проведення обшуку.

Незгода суб`єкта господарювання (його посадової особи) з підставами призначення відповідного заходу державного контролю (нагляду) не є окремою підставою для відмови у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення відповідного заходу, якими виконано всі умови для його проведення.

Положення ст. 68 Закону № 1264-XII встановлюють відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Диспозицією ст. 188-5 КУпАП передбачена відповідальність посадових осіб за невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків.

Оскільки посадову особу відповідача безпідставно не було допущено позивачем до проведення позапланової перевірки, тим самим вчинено перешкоду для виконання суб`єктом владних повноважень, покладених на нього обов`язків, тому в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 188-5 КУпАП.

Перевіряючи висновки суду першої інстанції щодо невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення та спірної постанови вимогам КУпАП, слід зазначити, що зміст протоколу відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а саме містить: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи. На думку апеляційного суду, Протокол від 27.11.2023 №000854 та Постанова від 29.11.2023 №000855 відповідають вимогам статей 256, 283 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи.

Разом з тим, позивач в позовній заяві не спростовує факту не допуску до проведення позапланової перевірки на підприємстві «ДПП Ресурс», а навпаки підтверджує що не допустив посадових осіб до проведення на підприємстві позапланової перевірки.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права, а тому дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Волинській області задовольнити, рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2024 року у справі №159/7622/23 скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
Л. Я. Гудим
Повний текст судового рішення складено 02 травня 2024 року