Справа № 240/1713/24
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/1713/24 Головуючий у 1-й інстанції: Черняхович Ірина Едуардівна

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

01 травня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови їй у виплаті неодержавної пенсії (боргу) її померлого чоловіка ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити їй недоотриману за життя пенсію (боргу) померлого чоловіка ОСОБА_2 у розмірі 264785,63 гривень на підставі рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.03.2023 у справі №240/34871/22.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Зокрема вказує, що є дружиною ОСОБА_2 . Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року у справі №240/34871/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести її чоловіку ОСОБА_2 з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням складових грошового забезпечення станом на 05.03.2019, зазначених в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.10.2022 №ХЗ57143. На виконання вказаного рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснило в травні 2023 року її чоловіку перерахунок пенсії та нарахувало доплату за період з 01.04.2019 по 30.04.2023 в розмірі 264785,63 гривень, яка на даний час ще не виплачена. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік ОСОБА_2 помер. У зв`язку з цим, вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою, в якій на підставі ст. 61 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" просила виплатити їй, як дружині ОСОБА_2 , яка проживала разом із ним на день його смерті, вищезазначену суму пенсії 264785,63 гривень, що не була виплачена її чоловікові за життя. Однак у відповідь отримала лист з відмовою обгрунтованою тим, що виплата нарахованої на виконання рішення суду від 16 березня 2023 року у справі №240/34871/22 пенсії може бути проведена їй після заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником. Не погоджуючись із такими діями Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області ОСОБА_1 звернулась із даним позовом до суду.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в у межах заявленого позову ОСОБА_1 фактично оскаржує відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у виплаті їй, як дружині померлого пенсіонера ОСОБА_2 , яка проживала разом із ним на день його смерті, неотриману останнім за життя пенсію в розмірі 264785,63 гривень, нараховану йому на виконання рішення суду від 16 березня 2023 року у справі №240/34871/22.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції зазначив, що у межах даного спору позивач звернулась до суду не на захист власного суб`єктивного права у сфері пенсійного забезпечення, а на захист цивільного права пов`язаного з набуттям права власності на майно померлого чоловіка у вигляді нарахованої на його користь, але не виплаченої пенсії.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з такого.

Частиною другою ст. 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Статтею 61 Закону №2262-ХІІ визначено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

За змістом частини 3 цієї статті, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 №3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Абзацом 3 пункту 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402, передбачено, що заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

В силу абз. 1 п. 2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Тобто, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя".

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону № 1058-VI та ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХГГ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону № 1058-ІУ), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Отже, суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною ч. 1 ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Таким чином колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанціх, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, так як спір, що виник у даній справі стосується оскарження позивачкою рішень та дій ГУПФ, як суб`єкта владних повноважень, що наділений владними управлінськими функціями щодо члена сім`ї померлого, якому нарахована, але не виплачена пенсійним органом пенсія і щодо виплати саме цих сум позивачці було відмовлено відповідним листом, який має для ОСОБА_1 обов`язковий характер його виконання.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що спір у цій справі є спором між учасниками публічно-правових відносин, стосується публічно-правових відносин саме з позивачем.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з висновками Верховного Суду, що викладені у постанові від 30 січня 2020 року у справі № 200/10269/19-а.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відтак, оскаржувана ухвала про відмову у відкритті провадження підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії скасувати.

Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.