Справа № 580/3245/20
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року

м. Київ

справа № 580/3245/20

адміністративне провадження № К/9901/2730/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

суддя-доповідач - Стародуб О.П.,

судді - Єзеров А.А., Коваленко Н.В.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.09.2020 (суддя - Гарань С.М.)та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2020 (судді - Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є., Черпіцька Л.Л.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним рішення зобов`язання вчинити дії.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, оформлене протоколом № 64 від 07.08.2020 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком № 1, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 10.05.1995 по 20.09.1997, та з 14.10.1998 по 04.09.2008: учнем контролера якості і технологічного процесу прядильно - обробного цеху, контролером якості продукції та технологічного процесу прядильно - обробної дільниці, контролером якості продукції, технологічного процесу прядильно - обробної дільниці, контролером якості продукції та технологічного процесу прядильно - обробного цеху виробництва № 3 відділу технологічного контролю Черкаського виробничого об`єднання "Хімволокно" (реорганізовано у ВАТ "Черкаське Хімволокно");

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком № 1 згідно з п. 1 ч. 1 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 31.07.2020 (дата звернення до відповідача про призначення пенсії), та провести її виплату.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області із заявою від 31.07.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Для призначення пенсії за віком позивач надала трудову книжку НОМЕР_1 , довідку від 21.11.2008 №154, видану ВАТ "Черкаське хімволокно" про періоди роботи, що враховуються до пільгового стажу за Списком №1, виписки з наказів про результати атестації робочих місць №376 від 25.07.1994, №356 від 29.04.2002.

Згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 позивач працювала на Черкаському виробничому об`єднанні "Хімволокно":

- з 01.03.1995 по 29.09.1997 - учнем контролера якості і технологічного процесу прядильно-обробного цеху, з 10.05.1995 присвоєно 4-й розряд контролера якості продукції і технологічного процесу прядильно-обробного цеху;

- з 14.10.1998 по 04.09.2008 - контролером якості продукції, технологічного процесу прядильно-обробної дільниці, контролером якості продукції та технологічного процесу прядильно-обробного цеху (по машинах ПНШ - 100) виробництва № 3 відділу технічного контролю (а.с. 14-17).

Згідно з довідкою про особливий характер роботи чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії Ф. 6.2-0-01-19 від 21.11.2008 №154, виданою ВАТ "Черкаське хімволокно", позивач працювала повний робочий день в прядильно-обробному цеху з 10.05.1995 по 29.09.1997 у виробництві віскозного волокна в якості контролера якості продукції і технологічного процесу прядильно-обробного цеху відділу технічного контролю, що передбачено Списком №1, розділ ХVI, код 54, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, всього 2 роки 4 місяці 19 днів; та з 14.10.1998 по 09.01.2006 у виробництві віскозного волокна в якості контролера якості продукції та технологічного процесу прядильно-обробного цеху (по машинах ПНШ - 100) відділу технічного контролю, що передбачено Списком №1, розділ ХVI, код 16-1а, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, всього 7 років, 2 місяці, 25 днів (а.с.19).

Згідно виписок із наказів про результати атестації робочих місць №376 від 25.07.1994, №356 від 29.04.2002 підтверджено право на пенсію за Списком №1 контролера якості продукції та технологічного процесу прядильно-обробного цеху (а.с.11).

Листом від 12.08.2020 №2300-0302-8/39931 Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області повідомило позивача, що рішенням, оформленим протоколом від 07.08.2020 №64, відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком по Списку №1, оскільки пільговий стаж роботи не підтверджений первинними документами, а перевірити обґрунтованість довідки від 21.11.2008 №154 неможливо. Крім того, у листі вказано, що позивачка не досягла 50-річного віку визначеного п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для призначення пенсії за віком за Списком №1.

Не погодившись із вказаною відмовою відповідача, позивачка звернулась до суду.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.09.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2020, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що станом на час подання заяви про призначення пільгової пенсії позивачу виповнилось 45 років, а з урахуванням положень пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", позивач матиме право на призначення пенсії на пільгових умовах після досягнення 50 років.

ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В обґрунтування доводів касаційної скарги позивач покликається на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права, що призвело до ухвалення помилкових судових рішень.

Зокрема, покликається на те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.

Також покликається на те, що судами попередніх інстанцій при застосуванні ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не врахували положення ч.3 статті 22 Конституції України, відповідно до якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Також покликається на те, що суди першої та апеляційної інстанцій мали б надати переваги саме тому Закону, який у застосуванні є найбільш сприятливий для позивача, а така обов`язкова умова для призначення пенсії на пільгових умовах, як необхідний вік та стаж роботи, має застосовуватись в порядку, визначеному п. 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15).

Позивач просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у відзиві на касаційну скаргу просить в задоволенні касаційної скарги відмовити.

ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Пунктом "а" частини 1 статті 13 Законом України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII), в редакції, яка діяла до внесення змін Законом України від 02.03.2015 №213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" визначалось, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом України від 02.03.2015 №213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, який набрав чинності 01.04.2015, пункт "а" частини 1 статті 13 Закону №1788-XII викладено в наступній редакції:

"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах."

Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII вирішено, зокрема: визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII (пункт 1 резолютивної частини Рішення).

Стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення).

Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах (пункт 3 резолютивної частини Рішення).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у зразковій справі № 360/3611/20, дійшла наступного висновку:

"…Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону №1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

…Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

…Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV."

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що датою народження позивача є 21.06.1975, відтак, станом на час подання заяви про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 позивачу виповнилося 45 років.

За таких обставин, враховуючи сформовану судову практику, висновки судів про те, що позивач не досягла віку, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників не можна визнати обґрунтованими.

Водночас, право на пенсію за віком на пільгових умовах пов?язане не лише з досягненням особою певного віком, а також з тривалістю загального та спеціального страхового стажу.

В порушення вимог статті 242 КАС України щодо законності та обґрунтованості судового рішення, суди попередніх інстанцій не з?ясували наявність у позивачки необхідного для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку пільгового стажу та не встановили, який мала страховий стаж позивач, станом на подачу заяви про призначення пенсії.

Крім того, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій розглянули справу без дослідження оскаржуваного рішення № 64 від 07.08.2020 про відмову у призначенні позивачу пільгової пенсії, яке відсутнє в матеріалах справи, без встановлення підстав, які слугували для його винесення.

Відповідно до визначених статтями 341, 349 КАС України повноважень суду касаційної інстанції та меж касаційного перегляду, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, касаційна скарга у цій справі підлягає частковому задоволенню, рішення судів першої та апеляційної інстанції скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового судового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій постанові і постановити рішення з дотриманням вимог статті 242 КАС України.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.09.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2020 у справі №580/3245/20 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і не оскаржується.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

Н.В. Коваленко