Справа № 340/1660/24
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/1660/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (вул. Мала Житомирська, буд. 19, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи - 14292513), які полягають у ненаданні ОСОБА_1 достовірної та повної інформації за пунктом № 1 письмового запиту від "25" січня 2024 року;

- зобов`язати Головне управління Урядового фельд?єгерського зв?язку Державної служби спеціального зв?язку та захисту інформації України надати ОСОБА_1 достовірну та повну інформацію за пунктом N 1 письмового запиту від "25" січня 2024 року, а саме щодо: ''Розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавки, доплати, підвищення, премії, та ін. види грошового забезпечення за відповідною або аналогічною посадою діючого за посадою старшого офіцера відділу урядового Держспецзв?язку в м. Кропивницькому (у військовому званні майора), з 1 січня 2020 року по день надання відповіді''.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, на вона звернулась із заявою про доступ до публічної інформації до розпорядника такої інформації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у якій просила повідомити про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з 01.01.2020 року по день надання відповіді та про місце знаходження архівної особової справи її чоловіка, на що отримала відповідь у якій лише частково надана запитувана інформація. У зв`язку з ненадання інформації про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за аналогічною посадою до посади, службу на якій проходив її чоловік, вважає, що суб`єкт звернення не надав запитувану нею інформацію.

Ухвалою судді від 26.03.2024 року відкрито провадження у даній справі, вирішено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Головне управління урядового фельд`єгерського зв`язку державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (надалі відповідач) до суду направило відзив на позов, яким заперечує проти позову, з тих підстав, що на запит позивача про доступ до публічної інформації була надана уся інформація, якою володіє відповідач.

Дослідивши докази і письмові пояснення учасників справи, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

25.01.2024 року ОСОБА_1 звернулась в порядку Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI ''Про доступ до публічної інформації'' (далі - Закон №2939-VI) до Державної служби спеціального зв`язку України про отримання інформації про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавки, доплати, підвищення, премії та інших видів грошового забезпечення за відповідною або аналогічною посадою діючого за посадою старшого офіцера відділу урядового дрежспецзв`язку в м. Кропивницькому (у військовому званні майора), з 1 січня 2020 року по день надання відповіді, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії; та про отримання інформації щодо місцезнаходження особової справи її чоловіка ОСОБА_2 (надалі запит, а.с.15).

Листом Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України №01/04-1118/СЕД від 31.01.2024 про повідомлено ОСОБА_1 про направлення її запиту відповідно до частини третьої статті 22 Закону України ''Про доступ до публічної інформації'' ГУУФЗ Держспецзв`язку як належного розпорядника інформації (а.с.16).

Головне управління Урядового фельд`єгерського зв`язку державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України листом від 04.02.2024 року №63/10-08 ''Про надання інформації'' повідомило ОСОБА_1 про те, що не має у своєму розпорядженні інформації у документальній формі (довідки) про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за відповідною або аналогічною посадою діючого старшого офіцера відділу урядового Держспецзв`язку в м. Кропивницькому. Повідомлено, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 був звільнений до перехову Держфельдслужби до складу Держспецзв`язку (2016 рік) не має можливості підготувати будь-які документи стосовно розміру грошового забезпечення станом на 01.01.2024 року. Рекомендувало звернутись за довідкою про розмір грошового забезпечення для перерахунку основного розміру пенсії до Державної установи ''Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області''. Одночасно повідомлено, що архівна особова справа майора внутрішньої служби ОСОБА_3 знаходиться за адресом АДРЕСА_1 (надалі спірна відповідь, а.с.17-19).

Отже, повнота надання запитуваної інформації на запит про доступ до публічної інформації є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України від 02 жовтня 1992 року №2657-XII ''Про інформацію'' (далі - Закон №2657-XII) кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та до інформації, що становить суспільний інтерес, визначено Законом №2939-VI.

Згідно із статтею 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до статті 12 вказаного Закону суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Одним з обов`язків розпорядників інформації, є обов`язок надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію (стаття 14 Закону №2939-VI).

Згідно із частиною першою та другою статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 вказаного Закону право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати і оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 20 Закону №2657-XII визначено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом.

Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом (частина друга статті 20 Закону №2657-XII).

Відповідно до частин першої та другої статті 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частинами другою і третьою статті 23 Закону №2939-VI встановлено, що запитувач має право оскаржити, зокрема: відмову в задоволенні запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, за змістом наведених норм особа, до якої звернений запит про отримання інформації зобов`язаний був протягом встановленого законом строку надати відповідь на запит на інформацію, повідомивши запитувачу лише ту інформацію, яка була відображена, задокументована, створена та знаходилась у розпорядженні Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України під час виконання законодавчо визначених повноважень, а у разі відсутності запитуваної інформації - надати обґрунтовану відповідь щодо такої відмови, роз`яснивши порядок її оскарження.

Так, позивач на свій розсуд визначила розпорядником публічної інформації Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, яку було скеровано до іншого суб`єкта (а.с.16).

При цьому, відповідач (інший суб`єкт), протягом п`яти днів, з дня отримання запиту надав позивачу відповідь на її заяву.

Закон України ''Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту та інформації України'' відповідно до Конституції України визначає правові основи організації та діяльності Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Згідно частини першої статті 5 Закону України ''Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту та інформації України'' загальна структура і чисельність Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України:

Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України має таку загальну структуру:

- центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв`язку, захисту інформації;

- територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв`язку, захисту інформації;

- територіальні підрозділи;

- Головне управління та підрозділи урядового фельд`єгерського зв`язку;

- навчальні, охорони здоров`я, санаторно-курортні та інші заклади, науково-дослідні, науково-виробничі та інші установи і організації.

Статтею 9 Закону України ''Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту та інформації України'' територіальні підрозділи Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України призначені для:

організації та забезпечення стійкого функціонування урядового зв`язку Президента України як Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України з посадовими особами Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення під час їх перебування на захищених і польових пунктах управління у мирний час, в умовах надзвичайного стану та в особливий період;

забезпечення функціонування, безпеки та розвитку підсистеми урядового польового зв`язку як складової державної системи урядового зв`язку.

Мобілізаційне розгортання і приведення у готовність територіальних підрозділів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України для функціонування в особливий період здійснюються відповідно до планів, які розробляються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв`язку, захисту інформації, погоджуються з Генеральним штабом Збройних Сил України та затверджуються Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Положення про територіальні підрозділи Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, орган управління ними, їх структуру, штат затверджує Голова Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Порядок визначення відповідності посад в Державній службі спеціального зв`язку та захисту та інформації України для подальшого перерахунку пенсії регламентовано наказом Адміністрації Держспецзв`язку від 28.09.2012 №546 ''Про затвердження Порядку визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених відповідно до Закону України ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб'' пенсій особам, які проходили службу в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, і членам їхніх сімей, яким призначена пенсія в разі втрати годувальника'' (надалі Порядок №546).

Цей Порядок встановлює механізм визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій особам, які проходили службу в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - Держспецзв`язку) на посадах військовослужбовців або осіб рядового і начальницького складу (далі - особи, які проходили службу в Держспецзв`язку), і членам їхніх сімей, яким призначена пенсія в разі втрати годувальника.

У пунктах 2.4 2.5 Порядку №546 визначено, що ДКЗ або підрозділи (особи), які здійснюють кадрове забезпечення відповідного органу, підрозділу, закладу чи установи Держспецзв`язку, опрацьовують списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, отримані від Пенсійного фонду України, і подають Фінансово-економічному департаменту Адміністрації Держспецзв`язку (далі - ФЕД) або фінансовому (бухгалтерському) підрозділу відповідного органу, підрозділу, закладу чи установи Держспецзв`язку висновок про відповідність посад осіб, які проходили службу в Держспецзв`язку за формою, наведеною в додатку до цього Порядку, у строк до 10 календарних днів з часу отримання списків.

Для осіб начальницького складу Держспецзв`язку із числа медичного персоналу у висновку про відповідність посад окремо зазначається наявність в особи на час звільнення відповідної кваліфікаційної категорії.

На підставі списку осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, і висновку про відповідність посад ФЕД або фінансовий (бухгалтерський) підрозділ відповідного органу, підрозділу, закладу чи установи Держспецзв`язку готує довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії кожної особи, зазначеної у списку.

Чоловік позивачки проходив службу в Управлінні МВС України в Кіровоградській області з 1969 по 1995. На момент звільнення ОСОБА_3 зі служби, Державна фельд`єгерська служба України теж перебувала в кадрах МВС України, що підтверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства зв`язку України 831/257 від 04.12.1996 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.12.1996 року за №701/1726.

Вказаним наказом визначено, що територіальні медичні об`єднання Міністерства внутрішніх справ України уповноваженими установами за видачу довідок про розмір грошового забезпечення з покладанням таких функцій на відповідні сектори із соціально-гуманітарних питань цих державних установ.

Державна установа ''Територіальне медична об`єднання МВС України Кіровоградської області'' відповідно до Положення ''Про Державну установу Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області'', затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1438, є самостійним державним багато-профільним закладом охорони здоров`я, який об`єднує в солі лікувально-профілактичні та інші заклади, що здійснюють на основі ліцензії медичне забезпечення осіб, які відповідно до законодавства мають право на медичне обслуговування в закладах охорони здоров`я МВС.

Отже, за твердженням відповідача забезпечення функціонування, безпеки та розвитку підсистеми урядового польового зв`язку як складової державної системи урядового зв`язку. Тобто, забезпечення саме урядовим зв`язком, а також урядовим фельд`єгерським зв`язком, здійснюють різні юридичні особи, які входять до структури Держспецзв`язку.

Вищевказане свідчить про те, що відповідач не має у своїй структурі відділу урядового Держспецзв`язку в м. Кропивницькому, а відтак не є належним розпорядником запитуваної інформації.

Принагідно, суд зазначає, що звернення позивача мало місця із запитом до Державної служби спеціального зв`язку а захисту інформації України, яке також не є володільцем чи то створювачем запитуваної інформації, незважаючи на те, що є центральним органом влади, який лише координує роботу усіх інших суб`єктів, які входять до структури цього органу та є відокремленими та самостійними суб`єктами, які у своїй діяльності створюють інформацію, яка може бути отримана.

Визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник інформації не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти (пункт 1 частини першої статті 22 Закону №2939-VI).

Велика палата Європейського суду з прав людини у рішенні від 08 листопада 2016 року у справі «Magyar Helsinki Bizottsag v. Hungary» (заява №18030/11) вказала, що те, наскільки заборона доступу до інформації є втручанням у права заявника на свободу вираження поглядів, слід оцінювати у кожному конкретному випадку та з урахуванням його особливих обставин. Для цього, серед критеріїв, має бути оцінено чи є інформація готовою та доступною. Надання інформації не повинно накладати на державні органи надмірного тягаря зі збирання та обробки даних.

З наведеного слід дійти висновку, що запитувана інформація повинна бути готовою та доступною, міститься, принаймні, в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль. Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник інформації не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти.

Засади діяльності відповідача визначаються 9 Закону України ''Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту та інформації України''.

Оцінивши зміст відповіді, судом встановлено, що відповідачем надано повну та обґрунтовану інформацію, яка була у його розпорядженні та яку просила надати позивач у запиті від 01 січня 2024 року. Вказана відповідь на запит позивача була надана відповідачем у межах строків, передбачених чинним законодавством.

Водночас, на переконання позивача, надана інформація є неповною, оскільки відсутні інформація про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за відповідною або аналогічною посадою діючого за посадою старшого офіцера відділу урядового Держспецзв`язку в м. Кропивниьцкому.

Більш того, за змістом позовної заяви не вказано, якою ж нормою закону встановлено, що відповідачем у своїй діяльності створюється запитувана інформація.

Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово в своїх постановах, застосовуючи частину першу статті 1 Закону № 2939-VI, зазначала про такі обов`язкові ознаки публічної інформації, як документованість, створення (отримання) інформації суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх повноважень або знаходження у володінні цього суб`єкта з інших підстав. Розпорядник публічної інформації зобов`язаний надати ту публічну інформацію, якою він володіє і яка певним чином задокументована (відображена на матеріальних носіях) (див. близькі за змістом висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.02.2021 у справі № 9901/22/20 (пункт 53), від 19.10.2023 № 9901/337/21 (пункт 23)).

Тобто розпорядник може і повинен надати ту інформацію, яка вже існує і заздалегідь зафіксована на будь-яких носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, знаходиться поза площиною правового регулювання доступу до публічної інформації, а тому не покладає на розпорядника (додаткових) зобов`язань та/або відповідальності за надання / ненадання запитувачу такої інформації.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, відділ урядового фельд`єгерського зв`язку державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Кропивницькому є самостійною юридичною особою, у штаті якої можуть бути інформація про розмір грошового забезпечення за аналогічною посади до посади старшого офіцера відділу урядового Держспецзв`язку в м. Кропивницькому.

За змістом позову, позивач має намір з`ясувати розмір посадового окладу діючого військовослужбовця за посадою яка прирівнюється до посади, яку займав її чоловік у зв`язку із зміною розміру прожиткового мінімуму, натомість таке право позивача захищається вимогою про видачу оновленої довідки станом на календарну дату, коли позивач вважає відбулась зміна розміру грошового забезпечення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано.

З огляду на встановлені у справі обставини і наведені вище норми законодавства, суд доходить висновку про безпідставність позовних вимог, а тому вони задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Керуючись статтями 7, 77, 90, 241-243, 246, 266 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (вул. Мала Житомирська, 19,м. Київ, 01001; ).

Копію рішення направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК