Справа № 420/4711/24
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4711/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Бойко О.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами окремого позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-272,287 КАС України справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови вирішив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача, Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, до відповідача, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, ОСОБА_1 , у якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 30.01.2024, якою в межах виконавчого провадження №72626811 за невиконання вимог виконавчого документа накладений штраф на користь держави у розмірі 5 100 (п`ять тисяч сто) грн.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

Позивач стверджує, що виконав судове рішення в повному обсязі, зокрема нарахував та виплатив стягувачу індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця - січень 2008 року за період з 07.10.2016 по 28.02.2018 , однак, незважаючи на виконання судового рішення, відповідач протиправно постановою застосував до нього штраф за невиконання рішення суду. .

(б) Позиція відповідача

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, позов з додатками ухвалою про відкриття провадження отримав вчасно.

(в) Позиція представника третьої особи, ОСОБА_1 .

Від представника третьої особи до суду надійшли письмові пояснення, в яких представник просив відмовити у задоволенні позовної вимоги. В обґрунтування своєї позиції зазначав, що відповідач на виконання рішення суду здійснив розрахунок (нарахування) індексації ОСОБА_1 за спірний період листопад 2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як базового місяця обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації. Так, за здійсненим нарахуванням сума індексації грошового забезпечення складала 58156,02 грн. Проте відповідач здійснив виплати у розмірі 150,00 грн., незаконно зменшивши суму індексації на суму виплачених премій.

Таким чином, представник третьої особи вважає справедливим застосування відповідачем штрафу, оскільки останній не виконав вимоги виконавчого листа.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

27.02.2024 суд ухвалив відкрити провадження у справі з урахуванням особливостей, встановлених ст.ст. 268-273,287 КАС України.

26.03.2024 суд ухвалив відкласти розгляд справи через відсутність належного повідомлення третьої особи про розгляд справи.

10.04.2024 на судове засідання сторони не з`явилися, суд ухвалив продовжити розгляд справи в письмовому провадженні.

IV. Обставини, встановлені судом

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 у справі №420/6220/23 суд визнав протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.10.2016 по 28.02.2018 з урахуванням січня 2016 року та серпня 2017 року, як місяців обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.

Суд зобов`язав військову частину нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07.10.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року, як місяця обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум.

Одеський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист від 17.03.2023.

На виконання рішення суду відповідач у добровільному порядку надав розрахунок нарахованих сум за період листопад 2016 - лютий 2018, де розмір індексації становить 58156,02 грн. Відповідно до розрахунку, з урахуванням розміру збільшення премії за вказаний період до сплати індексації на руки належить 150, 50 грн.

24.07.2023 на рахунок стягувача ОСОБА_1 відповідач перерахував 150,50 грн. на виконання рішення суду.

09.01.2024 відповідач склав вимогу №852 та направив до позивача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошове забезпечення з 07.10.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця обчислення індексу споживчих цін в триденний строк з моменту отримання вимоги.

У відповідь на вимогу позивач листом від 24.001.2024 повідомив, що ним здійснений перерахунок та виплачено на користь стягувача у розмірі 150.50 грн., Рішення Одеського окружного адміністративного суду виконано в повному обсязі 24.07.2023. До вказаного листа позивач додав копію платіжного доручення та розрахунок на суму 150,50 грн..

30.01.2023 відповідач виніс постанову в межах виконавчого провадження №72626811 про накладення штрафу за невиконання вимог виконавчого документа у сумі 5100 грн.

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не належить до задоволення.

Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Зміст даних спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо існування законних підстав у відповідача для застосування штрафних санкцій до позивача за невиконання рішення суду без поважних причин. Для цього суду необхідно встановити, чи виконав у відведений для виконання строк позивач у цій справі рішення суду.

Згідно з ч.1 ст. 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Принцип обов`язковості судових рішень також закріплений ч. 2 та ч. 3 ст.14 КАС України, якою передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у Рішенні від 26 червня 2013 року, звернув увагу на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно, виходячи з предмету спірних правовідносин, спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Порядок виконання рішень суду, за якими боржник повинен вчинити певні дії, встановлений ст.63 Закон №1404 - VIII. Зокрема частини 2 і 3 ст.63 Закону №1404 - VIII визначають :

[...] У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

3. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідальність за невиконання рішення суду, зокрема умови, підстави та розмір застосування штрафних санкцій встановлені в ст. 75 Закону №1404 - VIII:

1. У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

2. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи вищенаведені положення законодавства в контексті цієї справи, необхідно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

Така відповідальність настає за умови, якщо судове рішення не виконано з поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення, потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк, тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Звертаючись до фактів цієї справи, з огляду на позиції позивача то третьої особи у цій справі, які є сторонами виконавчого провадження в статусах стягувача і боржника, суд констатує про існування між ними спору щодо суми стягнення.

Так, позивач, сплативши на рахунок стягувача 150, 50 грн., вважає, що він виконав судове рішення в повному обсязі. Водночас представник третьої особи зазначає, що позивач (боржник) повинен був сплатити значно більшу суму в розмірі 58159 грн. При цьому представник третьої особи обґрунтовує свої заперечення на позов, посилаючись на протиправні дії позивача, щодо зменшення суми індексації на розмір виплаченої премії та вважає таке нарахування незаконним.

З огляду на зміст рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 у справі №420/6220/23, яке належить до виконання, питання протиправності зменшення суми індексації за рахунок виплаченої премії у спірному періоді не вирішувалося, оскільки не було предметом спору у цій справі.

Таким чином, в межах розгляду предмету спору у справі, що розглядається, - законності накладення штрафу за невиконання судового рішення, суд не може розглядати спірне питання щодо розміру нарахованої та виплаченої суми індексації грошового забезпечення, оскільки це є предметом іншого спору.

Узагальнюючи викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про накладення на військову частину штрафу за невиконання судового рішення не належить до задоволення.

VI. Судові витрати

З урахуванням висновку суду про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки впродовж розгляду справи свідки не викликалися, експертизи не призначалися, суд не здійснює розподіл судових витрат. На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 268-273, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до ст.272 КАС України судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО

.