Справа № 280/1831/24
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

01 травня 2024 року Справа № 280/1831/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача у вигляді призупинення позивачу допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, згідно його заяви від 24.11.2022;

зобов`язати відповідача відновити позивачу допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, згідно його заяви від 24.11.2022;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 1 жовтня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 24.11.2022 був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, про що отримав відповідну довідку №2304-. Одночасно з отриманням довідки подав заяву на отримання допомоги на проживання. 01.10.2023 виплати допомоги на проживання були припинені. Після звернення до відповідача 15.01.2024 позивач отримав повідомлення №171 від 15.01.2024, в якому зазначено, що виплату допомоги на проживання призупинено, відповідно до рекомендацій отриманих управлінням Департаментом соціального захисту населення ЗМР внаслідок проведеної Міністерством фінансів України верифікації щодо уточнення окремих даних для визначення права на отримання внутрішньо переміщеної особи та призначення/ продовження виплати допомоги на проживання. З таким рішенням відповідача позивач не погоджується та вважає його таким, що не відповідає чинному законодавству та його теперешньому статусу. Зазначає, що за вказаною у повідомленні житловою площею мешкає його донька з трьома неповнолітніми дітьми. Позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи та пенсіонером за віком, і лишив своє місце постійного проживання на ТОТ з метою збереження свого життя та необхідністю постійного лікування. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 04 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач у поданому до матеріалів адміністративної справи відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що відповідно до відомостей з ДРРП у власності позивача знаходяться: квартира загальною площею 40,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира загальною площею 59,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 ; квартира загальною площею 59,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 . В той же час відповідно до витягу №02-14/1362 (поданого позивачем до позовної заяви) за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зазначено, що законодавством передбачено саме наявність у власності житла, а не факт мешкання/ реєстрації в ньому. Станом на 01.10.2023 с.Центральне Миронівського району Київської області до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженому наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 21.11.2023 №318 не входило. Наявність у власності житлового приміщення у внутрішньо переміщеної особи (членів її сім`ї) лише тоді є підставою відмови у призначенні або припиненні виплати щомісячної адресної допомоги, коли воно розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пунктти, що розташовані на лінії зіткнення. Просить відмовити у задоволенні позвоних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, установив наявність достатніх підстав для прийняття рішення у справі.

З матеріалів адміністративної справи судом установлено, що ОСОБА_1 24.11.2022 був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, про що отримав довідку №2304-.

Одночасно з отриманням довідки позивач подав заяву на отримання допомоги на проживання. 01.10.2023 виплати допомоги на проживання були припинені.

15.01.2024 позивач отримав повідомлення №171 від 15.01.2024 про припинення виплати державної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, в якому зазначено, що виплату допомоги на проживання призупинено з 01.10.2023. Відповідно до отриманих управлінням рекомендацій, проведеної Міністерством фінансів України верифікації щодо уточнення окремих даних для визначення права на отримання внутрішньо переміщеної особи на призначення/ продовження виплати допомоги на проживання, а саме: виявлено у власності житло, що розташоване на територіях де не ведуться активні (можливі) бойові дії або які не є окупованими, та таке житло має площу понад 13,65 кв.м на одного члена сім`ї.

Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, вважає його таким, що не відповідає чинному законодавству та його теперешньому статусу, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до статті 4 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

До 20.03.2022 механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" (далі - Постанова №505).

У зв`язку із набранням чинності 22.03.2022 постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 "Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам", якою був затверджений Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок №332), Постанова №505 втратила чинність.

Пунктами 2, 3 Порядку №332 передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка", затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року № 204.

Облік внутрішньо переміщених осіб ведеться відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб".

Допомога надається щомісячно з місяця звернення на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах:

для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;

для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням та дати припинення чи скасування воєнного стану.

Преамбулою Закону України Про верифікацію та моніторинг державних виплат від 03 грудня 2019 року №324-IX (далі Закон №324-IX) визначено, що цей Закон визначає правові та організаційні засади здійснення верифікації та моніторингу державних виплат в Україні. Метою цього Закону є підвищення адресності державних виплат, сприяння розбудові системи соціального забезпечення, а також забезпечення ефективного використання бюджетних коштів.

Відповідно до статті 1 Закону №324-IX, в контексті цього закону:

- верифікація - комплекс заходів щодо збору та перевірки достовірності інформації, що визначена законодавством для призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання та розмір таких виплат, а також виявлення невідповідності даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних;

- державні виплати - пенсії, допомоги, пільги, субсидії, соціальні стипендії, інші виплати, що здійснюються за рахунок коштів державного, місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування;

- моніторинг - систематична діяльність з проведення аналізу інформації, отриманої під час верифікації, та аналізу результатів верифікації;

- органи, що здійснюють державні виплати, - розпорядники бюджетних коштів, інші органи, установи та організації, що призначають, нараховують та/або здійснюють державні виплати;

- реципієнти - фізичні особи, яким призначено, нараховано та/або здійснено державні виплати, а також фізичні особи, які звернулися за призначенням державних виплат;

- рекомендація - повідомлення про результат верифікації державних виплат щодо невідповідності інформації, що визначена законодавством для призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання і розмір таких виплат.

Статтею 4 Закону №324-IX визначено, що одним із завдань органу, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, є здійснення верифікації достовірності інформації, поданої реципієнтами під час призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат, що впливає на визначення права на отримання та розмір державних виплат.

За правилами статті 16 Закону № 324-ІХ за результатами верифікації орган, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, надає органам, що здійснюють державні виплати, підтвердження відповідності наданої реципієнтом інформації вимогам законодавства, що впливають на визначення його права на отримання та розмір державних виплат, під час здійснення превентивної верифікації або рекомендації щодо: 1) проведення додаткової перевірки інформації, що містить невідповідності; 2) усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є орган, що здійснює державні виплати.

Орган, що здійснює державні виплати, опрацьовує отримані рекомендації у строк, що не перевищує 15 робочих днів з дня їх отримання.

За результатами опрацювання наданих рекомендацій орган, що здійснює державні виплати, приймає рішення щодо: 1) призначення (перерахунку) державної виплати; 2) припинення нарахування та/або здійснення державної виплати; 3) поновлення нарахування та/або здійснення державної виплати; 4) усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є орган, що здійснює державні виплати.

За приписами статті 9 Закону №324-IX верифікація державних виплат здійснюється в інформаційно-аналітичній платформі шляхом застосування комплексу заходів із збору, проведення аналізу та порівняння параметрів інформації, отриманої від суб`єктів надання інформації, за кожним реципієнтом з подальшим визначенням відповідності інформації визначеним законодавством вимогам, що впливають на визначення права на отримання та розмір державних виплат, а також виявлення невідповідності даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних. Порядок здійснення верифікації та моніторингу державних виплат встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №136 Про затвердження Порядку здійснення верифікації та моніторингу державних виплат був затверджений Порядок здійснення верифікації та моніторингу державних виплат (далі - Порядок №136).

Відповідно до Порядку №136, за результатами поточної та ретроспективної верифікації Мінфін щомісяця до 25 числа надає органам, що здійснюють державні виплати, рекомендації щодо:

1) проведення додаткової перевірки інформації, що містить невідповідності;

2) усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є орган, що здійснює державні виплати.

Рекомендація щодо кожного реципієнта формується на підставі однієї або декількох виявлених невідповідностей.

Про надані рекомендації Мінфін інформує щокварталу Кабінет Міністрів України.

Орган, що здійснює державні виплати, опрацьовує отримані рекомендації у строк, що не перевищує 15 робочих днів з дня їх отримання.

За результатами опрацювання наданих Мінфіном рекомендацій орган, що здійснює державні виплати, приймає рішення щодо:

1) призначення (перерахунку) державної виплати;

2) припинення нарахування та/або здійснення державної виплати;

3) поновлення нарахування та/або здійснення державної виплати;

4) усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є орган, що здійснює державні виплати.

Орган, що здійснює державні виплати, за результатами опрацювання рекомендацій надає Мінфіну інформацію про прийняті рішення протягом п`яти робочих днів з дня їх прийняття.

Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 709 "Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб" (далі - Постанова КМУ № 709).

Положеннями пункту 2 Постанови КМУ № 709 визначено підстави припинення виплат допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Так, за пунктом 1 та підпунктом 5 пункту 2 Постанови КМУ № 709 з 01.09.2023 виплата допомоги припиняється внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, а також особам, у яких внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, зруйноване або непридатне для проживання житлове приміщення та яким допомогу було призначено відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 "Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам", якщо за результатами верифікації встановлено, що після набрання чинності цієї постанови внутрішньо переміщена особа має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташовані на територіях, не включених до переліку територій, або на територіях, включених до переліку територій, щодо яких визначено дату завершення бойових дій (дату припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації (крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що документально підтверджено органами місцевого самоврядування або за технічної можливості інформацією щодо житлових приміщень, внесених до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації проти України, або житлового приміщення (частини житлового приміщення площею менш як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї).

Під час розгляду справи судом установлено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, який був вимушений покинути своє постійне місце проживання м.Пологи Пологівського району Запорізької області та переїхати до м. Запоріжжя. З 24.11.2022 був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою №2304-, та отримував державну допомогу на проживання.

Відповідно до повідомлення №171 від 15.01.2024 про припинення виплати державної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, виплату допомоги на проживання призупинено з 01.10.2023. Відповідно до отриманих управлінням рекомендацій, проведеної Міністерством фінансів України верифікації щодо уточнення окремих даних для визначення права на отримання внутрішньо переміщеної особи на призначення/ продовження виплати допомоги на проживання, а саме: виявлено у власності житло, що розташоване на територіях де не ведуться активні (можливі) бойові дії або які не є окупованими, та таке житло має площу понад 13,65 кв.м на одного члена сім`ї.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №349633259 від 09.10.2023, позивачу ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на праві приватної власності належать:

квартира загальною площею 40,7 кв.м, житлова площа 26,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

квартира загальною площею 59,9 кв.м, житлова площа 42 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 ;

квартира загальною площею 59,2 кв.м, житлова площа 35,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 .

Станом на 01.10.2023 с.Центральне Миронівського району Київської області до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженому Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно Наказу №318 від 21 листопада 2023 року), не входило.

Відповідно до витягу №02-14/1362, який міститься в матеріалах справи, за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до статті 47 Житлового кодексу України норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Тобто, за приписами підпункту 5 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України №709 від 11 липня 2023 року «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб» держава визначила підстави припинення виплат допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Разом з цим, підстава, за якої допомога на проживання продовжує виплачуватися, відповідно до Постанови 709, зокрема, якщо внутрішньо переміщена особа має житлове приміщення (частину житлового приміщення площею менш як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї).

Як установлено судом та не заперечується сторонами, позивачу на праві приватної власності належить, зокрема, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживає донька позивача разом з її трьома малолітніми дітьми.

Загальна площа квартири складає - 40,7 кв.м, житлова 26,1 кв.м.

Враховуючи, що склад родини позивача 5 осіб, тому розрахунок житлової площі квартири на одного члена сім`ї становить - 5,22 кв.м, тобто менше, ніж передбачено діючим законодавством (26,1 кв.м (житлова) : 5 (особи) = 5,22 кв.м (на одну особу)).

Таким чином, ураховуючи приписи Постанови № 709, позивач не втратив право на отримання допомоги на проживання як внутрішньо переміщена особа, оскільки має частину житлового приміщення площею менш як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї.

Суд звертає увагу, що позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи, пенсіонером за віком та внутрішньо переміщеною особою. Позивач був вимушений покинути своє постійне місце проживання м.Пологи Пологівського району Запорізької області та переїхати до м.Запоріжжя. У квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить позивачу проживають його донька разом з її трьома малолітніми дітьми та як було установлено судом розрахунок житлової площі квартири на одного члена сім`ї становить 5,22 кв.м, тобто менше, ніж передбачено діючим законодавством.

Таким чином, суд, з метою відновлення порушеного права позивача, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити шляхом визнання протиправними дій Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради щодо припинення ОСОБА_1 виплати державної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01 жовтня 2023 року та зобов`язання Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради поновити ОСОБА_1 виплату державної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01 жовтня 2023 року.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не було доведено в судовому порядку належними та допустимими доказами правомірність припинення виплати допомоги на проживання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; фактичне місце проживання/ перебування: АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_1 ) до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради (69035, м.Запоріжжя, пр.Маяковського, буд.3, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради щодо припинення ОСОБА_1 виплати державної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01 жовтня 2023 року.

Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради поновити ОСОБА_1 виплату державної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01 жовтня 2023 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова