Справа № 200/6352/23
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2024-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

03 травня 2024 року Справа №200/6352/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.01.2024 року у даній справі позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково.

Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" № 713 від 14.07.2021 року, протиправними.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" № 713 від 14.07.2021 року за період з 01.07.2021 року по 31.10.2022 року - в сумі 726 (сімсот двадцять шість) гривень 00 копійок щомісячно, та поновити з 01.11.2022 року нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії за постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" № 713 від 14.07.2021 року в сумі 795 (сімсот дев`яносто п`ять) гривень 64 копійки, а також сплатити заборгованість з щомісячної доплати до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" № 713 від 14.07.2021 року, яка виникла з 01.11.2022 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Присуджено до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2024 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року у справі № 200/6352/23 - повернуто заявникові.

Таким чином, вказане рішення набрало законної сили 13.03.2024 року.

Від ОСОБА_1 (далі - заявник) надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням вказаного рішення суду, відповідно до якої заявник просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, подати у місячний строк звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.01.2024 року, що набрало законної сили 13.03.2024 року у справі №200/6352/23, стосовно виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» №713 від 14.07.2021 року, за період з 01.07.2021 року по 31.10.2022 року в сумі 726 грн. щомісячно, виплати з 01.11.2022 року ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії за постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» №713 від 14.07.2021 в сумі 795,64 грн., а також виплати заборгованості з щомісячної доплати згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» №713 від 14.07.2021 року, яка виникла з 01.11.2022 року, з урахуванням виплачених сум.

Заявник зазначає, що на виконання судового рішення відповідачем нарахована щомісячна доплата, однак ні поточних виплат, ні виплати заборгованості, всупереч приписам судового рішення, не здійснюється.

14.03.2024 року засобом електронного зв`язку він звернувся до відповідача із запитом стосовно таких виплат. Листом №8630-6202/Б-02/08-0050/24 від 11.04.2024 року його повідомлено, що підстави для виконання даного судового рішення, в частині виплат відсутні, так як пенсія виплачується відповідачем з обмеженим розміром на 01.03.2022 року.

Заявник зазначає, що відповідач не тільки не виконує вказане судове рішення, а також здійснює це системно, так як не виконує і рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21.02.2023 року, що набрало законної сили 06.06.2023 року у справі №200/93/23, яким зобов`язано відповідача здійснювати заявнику виплату пенсії, без обмеження максимального розміру, починаючи з 01.12.2019 року.

Згідно частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Статтею 129-1 Конституції України Суд встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно частини 1 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Європейський Суд з прав людини звертає увагу на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі Скордіно проти Італії. Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі Сіка проти Словаччини).

Крім того, рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Аналіз цих рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення.

Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі Юрій Миколайович Іванов проти України (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання.

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Норма статті 382 КАС України не містить застереження, щодо того, що суд може встановити судовий контроль за виконанням судового рішення лише одночасно з ухваленням останнього.

У випадку ухилення боржника - суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення суд може постановити ухвалу про зобов`язання останнього подати звіт і після постановлення рішення у справі, якщо цього потребують обставини справи.

При цьому суд зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17 сформульовано правовий висновок про можливість встановлення судового контролю, передбаченого ст. 382 КАС України, після прийняття кінцевого рішення у справі.

Оскільки з матеріалів, доданих до заяви випливає, що судове рішення у даній справі фактично не виконано, суд вважає за необхідне встановити судовий контроль за виконанням вказаного рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати суду звіт про його виконання.

Керуючись статтями 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області строк для подання звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.01.2024 року у справі № 200/6352/24 - до 3 червня 2024 року.

Ухвала складена і підписана 3 травня 2024 року у порядку письмового провадження, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч