Справа № 400/2902/24
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 р. № 400/2902/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаТериторіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області, вул. Миру, 5, с-ще Радісний Сад, Миколаївський район, Миколаївська область, 57160,

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивачка) до територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови позивачці зарахувати до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньої роботи в державних органах;

зобов`язання відповідача перерахувати позивачці вислугу років в Службі судової охорони відповідно до п. 5 розділу І Положення про проходження Служби співробітниками Служби судової охорони з урахуванням змін, внесених рішенням Вищої ради правосуддя № 2236/0/15-2 від 18.11.2021, та зарахувати до стажу служби у Службі судової охорони, що дає право на встановлення надбавки за стаж служби в Службі судової охорони, надання додатковї оплачуваної відпустки, час попередньої роботи в державних органах, а саме:

з 07.04.2015 по 21.12.2019 консультант Державного нотаріального архіву Миколаївської області;

з 23.12.2019 по 27.12.2019 провідний інспектор відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області;

з 28.12.2019 по 05.01.2021 провідний інспектор відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції;

з 05.01.2022 провідний спеціаліст (державний службовець) юридичної служби територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області;

з 11.01.2021 по 31.12.2022 провідний інспектор юридичної служби територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області.

Позов позивачка обґрунтувала тим, що відповідач всупереч Положенню про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 № 1052/0/15-19 (далі Положення № 1052/0/15-19), Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ) і постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (далі Постанова № 393) при прийняття її на посаду співробітника Служби судової охорони відповідач протиправно не зарахував до її вислуги років, яка надає право на встановлення надбавки за стаж служби і надання додаткової оплачуваної відпустки, час її попередньої роботи в державних органах.

09.04.2024 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву від 08.04.2024 № 45/27-163вих, в якому просив суд у задоволені позову відмовити у повному обсязі. Свою позицію він аргументував тим, що посади, періоди роботи на яких позивачка просить зарахувати до її стажу служби в Службі судової охорони не передбачені переліком посад, визначених Постановою № 393, у зв`язку з чим їх до відповідного стажу як час роботи в державних органах зарахувати не можливо.

Позивачка правом на подання відповіді на відзив не скористалася.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши заяви по суті, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до записів №№ 1-12 трудової книжки позивачки вона працювала:

з 07.04.2015 по 21.12.2019 консультантом Державного нотаріального архіву Миколаївської області;

з 23.12.2019 по 27.12.2019 провідним інспектором відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області;

з 28.12.2019 по 05.01.2021 провідним інспектором відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

з 11.01.2021 по 31.12.2021 провідним інспектором юридичної служби Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області;

з 05.01.2022 по 17.07.2023 провідним спеціалістом юридичної служби Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області.

Згідно з наказом відповідача від 14.07.2023 № 324 о/с «По особовому складу» позивачку прийнято з 18.07.2023 на службу до Служби судової охорони на посаду провідного спеціаліста відділу організації охорони та підтримання громадського порядку територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області. Вислуга років, яка дає право на встановлення надбавки за стаж служби, станом на 18.07.2023 становить 00 років 00 місяців 01 день.

18.07.2023 позивачці присвоєно спеціальне звання лейтенант Служби, що підтверджується службовим посвідченням від 19.07.2023 серія ССО № 000284МК.

28.03.2024 позивачка подала на ім`я начальника територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області рапорт про перерахунок її вислуги років та про зарахування до вислуги років у Службі судової охорони час роботи в державних органах, що дає право на встановлення надбавки за стаж служби в Службі судової охорони, надання додаткової оплачуваної відпустки.

У листі від 29.03.2024 № 45/05-665вн відповідач зазначив, що враховуючи той факт, що 17.07.2023 її було звільнено з посади державного службовця відповідача і 18.07.2023 було прийнято на службу до Служби судової охорони на атестовану посаду, підстав для перерахунку їй вислуги років у Службі судової охорони відповідно до пункту 5 розділу І Положення № 1052/0/15-19 нема.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача щодо незарахування до її вислуги років час роботи в державних органах, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус Служби судової охорони визначений Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини першої статті 161 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах.

Територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи (частина шоста статті 161 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з частиною другою статті 1621 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони регулюється цим Законом та положенням, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України.

Відповідно до пункту 1 розділу І Положення № 1052/0/15-19 це Положенням визначає порядок проходження служби громадянами України у Службі судової охорони.

Згідно з пунктом 5 розділу І Положення № 1052/0/15-19 час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей».

Таким чином, до стажу служби у Службі судової охорони, який дає право на встановлення співробітникам надбавки за стаж служби і надання додаткової оплачуваної відпустки, зараховуються усі без виключення періоди, визначені Законом № 2262-ХІІ і Постановою № 393, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії

Абзацом дванадцятим пункту 1 Постанови № 393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, державну пожежну охорону, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затвердженими відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, виконання кримінальних покарань, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони.

З наведеного слідує, що до стажу служби у Службі судової охорони, який дає право на встановлення співробітникам надбавки за стаж служби і надання додаткової оплачуваної відпустки, зараховується час роботи в державних органах у разі переходу службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони.

Отож обов`язковими умовами зарахування часу роботи в державних органах до стажу служби у Службі судової охорони, який дає право на встановлення співробітникам надбавки за стаж служби і надання додаткової оплачуваної відпустки, є перехід на цю службу на посади середнього і вищого складу.

Суд встановив, що відповідно до записів №№ 9-12 трудової книжки позивачки позивачка працювала з 05.01.2022 по 17.07.2023 на посаді провідного спеціаліста юридичної служби Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області, яка відноситься до посад державної служби. Звільнена позивачка із вказаної посади на підставі частини другої статті 86 Закону України «Про державну службу» (за домовленістю сторін).

На наступний день після припинення державної служби 18.07.2023 позивачу прийнято як переможницю конкурсу згідно з наказом відповідача від 14.07.2023 № 324 о/с «По особовому складу» на службу до Служби судової охорони на посаду провідного спеціаліста відділу організації охорони та підтримання громадського порядку територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області.

Також 18.07.2023 позивачці присвоєно спеціальне звання лейтенант Служби, що підтверджується службовим посвідченням від 19.07.2023 серія ССО № 000284МК.

Абзацом четвертим пункту 13 Положення № 1052/0/15-19 посади за спеціальним званням лейтенант Служби віднесено до посад середнього складу.

З наведеного слідує, що 18.07.2023 позивачка перейшла на посаду середнього складу Служби судової охорони з посади державної служби за результатами проведеного конкурсу для призначення на посади співробітників Служби судової охорони.

Відтак стаж роботи позивачки в державних органах підлягає зарахуванню до її стажу служби у Службі судової охорони, який дає право на встановлення співробітникам надбавки за стаж служби і надання додаткової оплачуваної відпустки.

На переконання позивачки до стажу служби у Службі судової охорони підлягають зарахуванню періоди її роботи на таких посадах:

консультант Державного нотаріального архіву Миколаївської області;

провідний інспектор відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області;

провідний інспектор відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції;

провідний спеціаліст (державний службовець) юридичної служби територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області;

провідний інспектор юридичної служби територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області.

З приводу віднесення вказаних посад до посад роботи в державних органах, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першої статті 161 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах.

Таким чином, час роботи позивачки в Службі судової охорони на посадах державної служби і посадах працівників, які виконують функції з обслуговування, відноситься до часу роботи в державних органах, а саме:

з 11.01.2021 по 31.12.2021 провідним інспектором юридичної служби Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області (посада працівника, який виконує функції з обслуговування);

з 05.01.2022 по 17.07.2023 провідним спеціалістом юридичної служби Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області (посада державної служби).

Крім цього, абзацом першим частини першої статті 1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» встановлено, що систему центральних органів виконавчої влади складають міністерства України (далі міністерства) та інші центральні органи виконавчої влади.

Міністерства та інші центральні органи виконавчої влади є юридичними особами публічного права (абзац перший частини першої статті 4 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади»).

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 13 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» територіальні органи міністерства утворюються як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності державних службовців та працівників міністерства і коштів, передбачених на утримання міністерства, ліквідовуються, реорганізовуються за поданням міністра Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» систему органів примусового виконання рішень становлять:

1) Міністерство юстиції України;

2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 Типового положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.04.2016 № 1183/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.04.2016 за № 618/28748, відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі Відділ) є органом державної виконавчої служби, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, є структурним підрозділом та підпорядковується міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції України (далі міжрегіональне управління юстиції) через відповідні управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі Управління).

Отже, відділи державної виконавчої служби є структурними підрозділами територіальних органів Міністерства юстиції України.

Відтак час роботи на посадах державної служби і посадах працівників, які виконують функції з обслуговування, відділів державної виконавчої служби відноситься до часу роботи в державних органах, а тому період роботи позивачки з 23.12.2019 по 05.01.2021 на посадах провідного інспектора відповідних відділів державної виконавчої служби (посади працівників, які виконують функції з обслуговування) підлягає зарахуванню до часу роботи в державних органах.

Відповідна бездіяльність відповідача щодо незарахування періодів роботи позивачки в державних органах з 23.12.2019 по 05.01.2021, з 11.01.2021 по 31.12.2021 та 05.01.2022 по 17.07.2023 є протиправною.

Натомість частиною третьою статті 2 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» встановлено, що підприємства, установи та організації, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, не можуть здійснювати владні повноваження, крім випадків, визначених законом.

Згідно з частинами першою і другою статті 23 Закону України «Про нотаріат» в обласних центрах, містах Києві, Сімферополі та Севастополі засновуються державні нотаріальні архіви, які є складовою частиною Національного архівного фонду і здійснюють тимчасове (до 75 років) зберігання нотаріальних документів.

Питання організації діяльності та компетенція державного нотаріального архіву визначаються положенням про нього, що затверджується Міністерством юстиції України.

Відповідно до пункту 1 Положення про державний нотаріальних архів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.05.2009 № 870/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2009 за № 443/16459 (далі Положення № 870/5), відповідно до статті 23 Закону України «Про нотаріат» (далі Закон) державні нотаріальні архіви (далі архів) засновуються в обласних центрах, містах Києві, Сімферополі та Севастополі для тривалого (до 75 років) централізованого зберігання та використання відомостей, що містяться в них, передачі документів до відповідного державного архіву, надання методичної та практичної допомоги державним нотаріальним конторам, приватним нотаріусам, органам місцевого самоврядування, посадові особи яких вчиняють нотаріальні дії та дії, прирівнювані до нотаріально посвідчених (далі фондоутворювачі), з питань організації роботи з документами.

Архів створюється і ліквідується Міністерством юстиції України (пункт 3 Положення № 870/5).

Згідно з пунктом 6 Положення № 870/5 архів є юридичною особою і має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Таким чином, державні нотаріальні архіви є юридичною особою, що належить до сфери управління Міністерства юстиції України, однак вони не є органом державної влади чи територіальними органами органу державної влади.

Як наслідок, період роботи позивачки з 07.04.2015 по 21.12.2019 не відносять до часу роботи в державних органах, а тому відповідач правомірно не зарахував його до стажу служби позивачки у Службі судової охорони.

Позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

Платіжною інструкцією від 29.03.2024 підтверджується понесення позивачкою судових витрат у розмірі 1211,20 грн на сплату судового збору за подачу адміністративного позову. У зв`язку з тим, що позов задоволено частково, на користь позивачки підлягає стягненню з відповідача половина судового збору, сплаченого нею за подання цього позову, а саме: 605,60 грн (?1211,20 : 2 = ?605,60).

Керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області (вул. Миру, 5, с-ще Радісний Сад, Миколаївський район, Миколаївська область, 57160; ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 зарахувати до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньої її роботи в державних органах.

3. Зобов`язати територіальне управління Служби судової охорони у Миколаївській області (вул. Миру, 5, с-ще Радісний Сад, Миколаївський район, Миколаївська область, 57160; ) перерахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) вислугу років в Службі судової охорони та зарахувати до її стажу служби у Службі судової охорони, що дає право на встановлення надбавки за стаж служби в Службі судової охорони, надання додатковї оплачуваної відпустки, час попередньої роботи в державних органах, а саме:

з 23.12.2019 по 27.12.2019 провідним інспектором відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області;

з 28.12.2019 по 05.01.2021 провідним інспектором відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

з 11.01.2021 по 31.12.2021 провідним інспектором юридичної служби територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області;

з 05.01.2022 по 17.07.2023 провідним спеціалістом юридичної служби територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області (вул. Миру, 5, с-ще Радісний Сад, Миколаївський район, Миколаївська область, 57160; ) судовий збір у розмірі 605 (Шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 01 травня 2024 року