Справа № 686/3955/24
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/3955/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салоїд Н.М.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

01 травня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

секретар судового засідання: Кушнір В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до суду до інспектора Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1361279 від 02.02.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 122 КУпАП, згідно якої на нього накладено стягнення у виді штрафу в сумі 1020 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.03.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.03.2024 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач рухався з сторони АДРЕСА_1 , та навпроти будинку 49, в якому знаходиться приміщення Головного управління Пенсійного фонду України перетнув проїзну частину дороги, яка мала переривчасту лінію, здійснив стоянку керованого ним транспортного засобу. При цьому, вказаний дорожній знак 5.42.1 мав бути продубльованим, а розмітки на дорозі видно не було внаслідок її обледеніння.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що вина позивача у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доведена, при притягненні позивача до адміністративної відповідальності та накладенні адміністративного стягнення дотримані положення КУпАП.

Позивач в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Відповідач в судове засідання повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень позивача, колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1361279 від 02.02.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн.

Підставою прийняття вказаної постанови слугувало те, що ОСОБА_1 21.12.2021 о 13:45, керуючи транспортним засобом «Peugeot Expert», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 на вул. Володимирській, 49 в м. Хмельницькому здійснив зупинку транспортного засобу на місці позначеному дорожнім знаком 5.42.1 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою 7.17 «Особи з інвалідністю три авто» на яких дозволено зупинку та стоянку ТЗ якими керують водії з інвалідністю, або які перевозять осіб з інвалідністю, та на законну вимогу не надав документи, а саме посвідчення водія відповідної та реєстраційні документи на ТЗ та поліс обов`язкового страхування, чим порушив п. 2.4 "а" ПДР України та п. 8.4 "е" Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (ПДР України).

Позивач не погодився із вказаною постановою, а тому звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що вина позивача у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доведена належними, допустимими та достатніми доказами, при притягненні позивача до адміністративної відповідальності та накладенні адміністративного стягнення дотримані положення КУпАП.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до ст.23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки водіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається ПДР України, згідно з п.1.9 яких особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із пунктом 2.4. "а" ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно із п.8.4 "е" ПДР України таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Дорожнім знаком 5.42.1 «Місце для стоянки» позначаються місця та майданчики для стоянки транспортних засобів. У разі встановлення такого дорожнього знаку з додатковою табличкою 7.17 «Особи з інвалідністю три авто» у відповідних місцях дозволено зупинку та стоянку лише транспортним засобам якими керують водії з інвалідністю, або які перевозять осіб з інвалідністю.

Отже, на місцях на які поширюється дія дорожнього знаку 5.42.1 з табличкою 7.17 дозволяється зупинка та стоянка лише транспортним засобам якими керують водії з інвалідністю, або які перевозять осіб з інвалідністю.

Відповідно до ч.6 ст.122 КУпАП зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження винуватості позивача у порушенні вимог п.8.4 "е" ПДР України, відповідачем надано відеозапис, який підтверджує зупинку позивача у місці на яке поширюється дія дорожнього знаку 5.42.1 з табличкою 7.17.

При цьому, позивач не є особою з інвалідністю

Позивач пояснив, що він рухався з вулиці Подільської по вулиці Володимирській, і здійснив зупинку транспортного засобу на зустрічному боці дороги навпроти будинку №49 у м. Хмельницькому, а дорожній знак 5.42.1 з додатковою табличкою 7,17 встановлено невірно, всупереч ДСТУ 4100-2021. Він рухався з сторони вулиці подільської по вулиці Володимирській, перетнув дорогу, яка мала переривчасту смугу руху здійснив стоянку керованого ним ТЗ.

Однак, дорожній рух на вказаній ділянці дороги є двостороннім, а дорожній знак 5.42.1 з табличкою 7.17 встановлений відповідно до норм ДСТУ 4100-2021, що підтверджується схемою організації дорожнього руху на даній ділянці дороги.

Посилання позивача у позовній заяві та в ході судового розгляду на фотознімки вулиці Пилипчука, 1 у м. Хмельницькому з наказовим дорожнім знаком 4.3 «Рух ліворуч» , і у зв`язку з цим наявність одностороннього руху по вулиці Володимирській є безпідставними, значення для справи не мають, так як визначаються дорожніми знаками 5.5, 5.7.2 ПДР, і вони повністю спростовані схемою організації дорожнього руху на вказаній ділянці дороги.

Посилання позивача на те, що проїзна частина була вкрита льодом, і дорожня розмітка 1.35 була невидимою, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції як такі, що не узгоджуються з матеріалами відеофіксації.

Також суд першої інстанції вказав, що сам позивач не заперечував в ході судового розгляду справи, що раніше був на вказаній ділянці дороги та йому відомо про наявність місць для паркування осіб з інвалідністю.

З урахуванням наведеного у сукупності, апеляційний суд вважає, що факт порушення позивачем вимог п.8.4 "е" ПДР України підтверджується матеріалами справи та не спростовано позивачем в ході судового розгляду даної справи, а тому спірна постанова серії ЕНА №1361279 від 02.02.2024 правомірна та не підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.