Справа № 380/29941/23
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 рокусправа №380/29941/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач-2), у якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 09.11.2023 року № 80, яким відмовлено ОСОБА_1 перерахувати та виплачувати його пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2020 рік, 2021 рік та 2022 рік;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплачувати (з урахуванням фактично виплачених сум) ОСОБА_1 пенсію за віком починаючи з 06.11.2023 року на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2020 рік, 2021 рік та 2022 рік.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 05.09.2018 отримував пенсію за вислугу років як робітник локомотивної бригади відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 06.11.2023 йому призначено пенсію за віком на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, розмір пенсії визначено із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як показник за два попередні роки за 2016-2017 роки. Відтак, позивач звернувся до відповідача-2 із заявою, у якій просив призначити та виплачувати мені пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії 2020 рік, 2021 рік та 2022 рік. Рішенням від 09.11.2023 року №80 відповідач-1 відмовив позивачу у задоволенні його заяви. Наведене зумовило звернення до суду з цим позовом.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає наступне.

Ухвалою судді від 26.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач-1 подав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечує. Вказує, що за матеріалами пенсійної справи № 80 ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України від 05.11.199 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» з 05.09.2018. Після цього, з 06.11.2023 позивачу призначено пенсію за віком на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач отримував пенсію за вислугу років, а не пенсію по інвалідності, підстави для застосування при обчисленні розміру пенсії за віком показника середньої заробітної плати в Україні за три попередні роки (2019 - 2022), відсутні.

В спростування наведених відповідачем-1 доводів представником позивача подано відповідь на відзив.

Відповідач-2 проти задоволення позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Стверджує, що підстави для врахування під час обчислення розміру пенсії за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосування показника середньої заробітної плати в Україні за 2020-2022 роки відсутні, адже в даному випадку має місце не первинне призначення пенсії в розумінні частини 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а переведення з пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

З 05.09.2018 позивачу призначена та виплачувалась пенсія за вислугу років як робітнику локомотивної бригади згідно зі ст.ст. 52, 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, що підтверджується рішеннями Старосамбірського об`єднаного управління ПФУ, оформленими у вигляді протоколів.

06.11.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, в якій просив призначити пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

З огляду на рішення 80 від 10.11.2023, позивачу призначено пенсію за віком на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, починаючи з 06.11.2023.

Розмір пенсії був визначений із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за два попередні роки за 2016-2017 роки, що вбачається із розрахунку заробітку.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, у якій просив призначити та виплачувати мені пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії 2020 рік, 2021 рік та 2022 рік.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 09.11.2023 року № 80 у задоволення заяви позивача відмовлено.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просив таке скасувати.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Статтею 52 Закону №1788-ХІІ передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають, серед іншого, робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону №1788-ХІІ, право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи:

для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі;

для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

Згідно із статтею 7 Закону №1788-ХІІ пенсія за вислугу років призначається при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію. У разі влаштування на роботу за посадою, яка дає право на пенсію за вислугу років, виплата пенсії припиняється на весь період роботи на цій посаді.

Починаючи з 05.09.2018 позивачу була призначена та виплачувалась пенсія за вислугу років як робітнику локомотивної бригади згідно зі ст.ст. 52, 55 Закону №1788- XII.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI (далі Закон №1058-VI) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 1 ст. 9 Закону №1058-VI передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно зі статтею 10 Закону № 1058-IV особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Тобто, Законом № 1058-ІV передбачено такі пенсійні виплати, як пенсію за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та врегульовано переведення між цими видами пенсії. Таким чином, законодавцем визначено чіткий перелік видів пенсії, що призначаються за Законом № 1058-ІV.

Відповідно до частин першої та другої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з положеннями частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

06.11.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, в якій просив призначити пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

З огляду на рішення 80 від 10.11.2023, позивачу призначено пенсію за віком на умовах, визначених Законом №1058-IV, починаючи з 06.11.2023.

Розмір пенсії був визначений із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за два попередні роки за 2016-2017 роки, що вбачається із розрахунку заробітку.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, у якій просив призначити та виплачувати мені пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії 2020 рік, 2021 рік та 2022 рік.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 09.11.2023 року №80 у задоволення заяви позивача відмовлено.

Спірне рішення відповідач-1 обґрунтовує тим, що відповідно до пункту 3 статті 45 Закону переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Інших умов при перерахунку пенсії з одного виду на інший, а саме при переході з пенсії по вислузі років на пенсію за віком, законодавством не передбачено. Аналіз електронної пенсійної справи та доданих до заяви №10595 від 06.11.2023 документів, свідчать про неможливість застосування показника середньої заробітної плати в Україні за попередні два роки на дату звернення, при переході з пенсії по вислузі років на пенсію за віком. Враховуючи вищевикладене, вирішено відмовити гр. ОСОБА_1 в перерахунку пенсії в частині застосування середньої заробітної плати в Україні за попередні два роки на дату звернення.

Оцінюючи таке рішення відповідача-1, суд виходить з такого.

Частиною 3 ст. 45 Закону №1058-IV України встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Виходячи з аналізу вищевикладеного, частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший. Тобто, вказана норма застосовується до тих видів пенсій, які визначені саме Законом № 1058-IV. Відтак, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV.

Водночас, з матеріалів справи встановлено, що первинно позивачу було призначено пенсію за вислугу років у зв`язку з наявністю підстав, передбачених пунктом «а» статті 55 Закону №1788-ХІІ.

В подальшому, з 06.11.2023 позивачу призначено пенсію за віком на умовах, визначених Законом №1058-IV.

При цьому, статтею 9 Закону №1058-ІV не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років.

Тобто, в спірному випадку має місце призначення іншого виду пенсії позивачу за іншим законом, а не переведення його з одного виду пенсії на інший вид в межах одного закону.

Отже застосування відповідачами у спірних правовідносинах норм частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що регламентує порядок переведення з одного виду пенсії на інший, є безпідставним.

Правова позиція щодо необхідності пенсійного органу діяти в подібних обставинах як при призначенні пенсії, а не переведенні на іншу пенсію, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 по справі №876/5312/17.

Вказана позиція також підтримала Верховним Судом у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.

Наведене свідчить про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 09.11.2023 року №80.

Разом з тим, зважаючи на встановлений факт призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV 06.11.2023, суд приходить висновку про наявність у позивача права на нарахування та виплату територіальним органом Пенсійного фонду України такої пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, а саме: за 2020 - 2022 роки.

Відтак, заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів підлягає сума у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 293, 295-297 КАС України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 09.11.2023 № 80, яким відмовлено ОСОБА_1 перерахувати та виплачувати пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2020 рік, 2021 рік та 2022 рік.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплачувати (з урахуванням фактично виплачених сум) ОСОБА_1 пенсію за віком, починаючи з 06.11.2023, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2020 рік, 2021 рік та 2022 рік.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач-1 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх; ).

Відповідач-2 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ).

СуддяСидор Наталія Теодозіївна