Справа № 456/1409/24
Суддя: Бораковський В. М.
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/1409/24
Провадження № 2-а/456/28/2024
РІШЕННЯ

іменем України

02 травня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Бораковського В. М.

секретар судового засідання Черевата С. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопрушення,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач, покликається на те, що 18.07.2023 по вул. Успенська у м. Стрий, Львівської області уповноваженими, на те посадовими особами Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області, що є територіальним (відокремленим) підрозділом Головного управління національної поліції у Львівській області був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕАС №7353066 на ОСОБА_1 , власника технічного засобу автомобіля Opel Vivaro за реєстраційним номером НОМЕР_1 у відповідності до частини 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Від підписання протоколу позивач відмовився у зв`язку з вимушеною зупинкою, з причини технічної несправності зазначеного технічного засобу з включенням сигналу аварійної зупинки. Протокол зі слів посадових осіб Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області мав бути надісланий рекомендованим листом за вказаним ним місцем перебування за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вважає, що відповідачем винесено оскаржувану постанову із істотним порушенням його прав та правових гарантій.

29.12.2023 на електронну адресу ОСОБА_1 надійшла відповідь Стрийського управління поліції ГУНП у Львівській області за №Ш-16/Зі/47/01/2023 від 28.12.2023 на запит, в якому повідомлялося, що у відповідності до вимог Наказу №1395 Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 поліцейським ВРПП Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області старшим сержантом Володимиром Щудлом за адресою: м. Стрий, вул. Успенська, 33 була винесена постанова серії ЕАС №7353066 від 18.07.2023 у справі про адміністративне правопорушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн. та інформація про те, що зазначену постанову ОСОБА_1 , не підписав, а дана постанова була йому надіслана 18.07.2023 за вих. № 10389. В наданні копії оригіналу постанови та документів укрпошти доказу надсилання саме рекомендованим листом ОСОБА_1 про вручення, або про відмову в її отриманні, або після повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, якій підтверджує надсилання Стрийськими районним управлінням поліції ГУНП у Львівській області поштою рекомендованного листа було відмовлено. 31.12.2023 за вих.№236 позивачем надіслано повторно запит на отримання публічної інформації. Стрийським районним управлінням поліції ГУНП у Львівській області було повторно протиправно відмовлено у наданні копії оригіналів відповідних докуменьтів, а саме: постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7353066 від 18.07.2023; документу Укрпошти - отримання Стрийським районним управлінням поліції ГУНП у Львівській області поштового повідомлення про вручення рекомендованого листа, або про відмову в її отриманні, або після повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, якій підтверджує надсилання Стрийським районним управлінням поліції ГУНП у Львівській області поштою рекомендованого листа громадянину України ОСОБА_1 , якій у відповідності до вимог статті 285 КУпАП має знаходитись в матеріалах даної справи.

Позивач не погоджується із зазначеною постановою, вважає її безпідставною та прийнятою з істотними порушеннями його прав, яка не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому він зазначає, що 18.07.2023 у м. Стрий по вул.Успенська поліцейським Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕАС № 7353066 від 18.07.2023 на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, яким передбачено накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В ході перевірки встановлено, що 18.07.2023 позивач здійснив зупинку на перехресті, тим самим порушив п. 15.9 ґ ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Листом Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області від 27.03.2024 за вих. 4855/47/01-2024 повідомлено, що дана постанова була скерована до виконання в Стрийський ВДВС у Львівській області 16.08.2023, також додатково надано витяг з ІКС ІПНП у якому зафіксоване порушення п.15.9.ґ. ПДР - порушення заборони зупинки на перехрестях. У позовній заяві позивач зазначає, що від підписання протоколу відмовився у зв`язку з вимушеною зупинкою з причини технічної несправності зазначеного технічного засобу з включенням сигналу аварійної зупинки, проте не вказано чи про причини вимушеної зупинки був повідомлений поліцейський. Посилання позивача на наявну технічну несправність транспортного засобу не звільняє його від обов`язку дотримуватись правил дорожнього руху, які чітко визначають випадки, коли водію дозволяється аварійна зупинка, та порядок дій у такому випадку. Позивачем не заперечується факт зупинки. Аналіз законодавчих норм дає підстави вважати, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення ПДР (ст.122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав покликаючись на викладені у позові обставини, просить позов задовольнити. Крім цього суду пояснив, що дійсно 18.07.2023 в м. Стрию на вул.Успенській на автомобілі здійснив вимушену зупинку через технічні проблеми з автомобілем приблизно за 2-3 м. від пішохідного переходу, включивши аварійний сигнал зупинки транспортного засобу, після чого викликав аварійну службу для надання технічної допомоги. Працівники поліції не реагували на його пояснення, повідомили що складають відносно нього постанову про притягнення до адмінвідповідальності за зупинку у невстановленому місці. Постанову він не отримав і йому не відправлено за місцем його проживання. Після чого він звертався із запитом до відповідача для її отримання, однак відповідач її не надав.

Вважає постанову про притягнення його до адмінвідповідальності не законною, оскільки він не вчиняв адміністративне правопорушення так як здійснив вимушену зупинку транспортного засобу, крім цього така прийнята із порушенням вимог закону.

Відповідач ОСОБА_2 начальник Головного управління національної поліції у Львівській області у судове засідання повторно не з`явився.

Представник відповідача Головного управління національної поліції у Львівській області Гій А.А. у судовому засіданні заперечила проти позову покликаючись на викладені у відзиві обставини. Крім цього суду пояснила, що не вбачає порушень закону працівниками поліції, тому просить відмовити у задоволенні позову.

Відзив на позовну заяву

07.03.2024 позивачем подано до суду заяву про поновлення строку подачі позовної заяви.

12.03.2024 позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків.

19.03.2024, 23.04.2024, 02.05.2024 позивачем подано до суду заяву щодо порушень матеріального і процесуального прав та вимог усунення забороненої в Україні дискримінації громадянина України.

28.03.2024 представником відповідача Гій А.А. подано до суду заяву-відзив на позовну заяву.

02.04.2024, 25.04.2024 представником відповідача ОСОБА_3 подано до суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

23.04.2024 представником відповідача Гій А.А. подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

23.04.2024 представником відповідача ОСОБА_3 подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи копії електронного протоколу про вчинення діяння.

02.05.2024 позивачем подано до суду повідомлення про сплату судового збору та надання доступу до запису судового засідання.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 11.03.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 12.03.2024 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою судового засідання від 12.04.2024 виправлено описку в ухвалі від 11.03.2024.

Ухвалами від 03.04.2024, 01.05.2024 судові засідання проведено в режимі відеоконференції у приміщенні суду.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та зважаючи на обставини викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, якими заперечував проти задоволення адміністративного позову, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7353066 від 18.07.2023, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 18.07.2023 об 08:51 год. в Львівській обл., м.Стрий по вул. Успенська, 33 водій керував транспортним засобом марки «Opel vivaro» із номерним знаком НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу на перехресті чим порушив п.15.9.ґ. ПДР - порушення заборони зупинки на перехрестях.

Відповідно до відповіді від 28.12.2023 Стрийського районного управлінням поліції у Львівській області ГУНП на запит ОСОБА_1 , повідомлялося, що постанова була надіслана 18.07.2023 за вих.№ 10389, про що є запис у Журналі реєстрації вихідних документів та документів, створюваних установою Стрийського РУП ГУНП у Львівській області.

Як вбачається з матеріалів справи 25.12.2023 за вих.№ 228 та 31.12.2023 за вих. № 236 позивачем надіслано запити в Стрийське РУГУНП у Львівській області на отримання публічної інформації.

Відповідно до повідомлення від 05.01.2024 Стрийського районного управлінням поліції у Львівській області ГУНП на запити ОСОБА_1 , згідно якого запит є розглянутий та направлена постанова серії ЕАС №7353066 за вих. № 10389 від 18.07.2023 за порядковим №460.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства та Правил дорожнього руху.

Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У свою чергу, згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За правилами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду справа №660/575/16-3 від 31.01.2018 року.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №15 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-3, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по свій правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п. 15.9 ґ ПДР зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Згідно із ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Суд погоджується з аргументами позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми.

Так, з аналізу оскаржуваної постанови вбачається, що така не відповідає вимогам статті 283 КУпАП, оскільки в ній не зазначено докази, на яких ґрунтуються висновки про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 122 КУпАП.

Складена стосовно ОСОБА_1 постанова про накладення адміністративного стягнення, сама по собі, не є достатнім доказом його вини у вчинені цього правопорушення. Інших належних та допустимих доказів, які б узгоджувалися з цією постановою, та підтверджували викладені у постанові обставини, суду не надано, хоча, відповідно до вимог частини 2 ст. 77 КАС України, тягар доказування правомірності вказаної постанови покладено саме на відповідача.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 1.10 ПДР вимушена зупинка це припинення руху транспортного засобу, пов`язана з технічною несправністю автомобіля, станом учасника дорожнього руху чи появою перешкоди для руху.

Таким чином дії водія відповідали вказаним вимогам ПДР, оскільки він здійснив вимушену зупинку транспортного засобу через технічні несправності, тому відсутні ознаки адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 ст. 122 КУпАП.

Жодних доказів стороною відповідача на спростування позиції позивача суду не надано.

Суд зауважує, що за відсутності належних, допустимих та, у своїй сукупності, достатніх доказів вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, обставини викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення, набувають форми припущення, на яких не може ґрунтуватися процесуальне рішення (постанова).

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що ОСОБА_1 неправомірно визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 122 КУпАП, тому позов підлягає до задоволення повністю.

Суд звертає увагу, що вказаний позивачем відповідач ОСОБА_2 не є тією особою- відповідачем, яка може бути стороною в даних правовідносинах, тому позов до нього є безпідставним.

Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з належного відповідача - Головного управління Національної поліції у Львівській області.

На підставі статті 19 Конституції України, статей 122, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення та керуючись статтями 5, 6, 9, 19, 77, 78, 90, 243-246, 250, 260, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7353066 від 18.07.2023 про притягненняОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 122 КУпАП.

Стягнути з Головного управління національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. понесених судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 3 ст. 243 КАС України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

Дата складення повного судового рішення 03.05.2024.

Головуючий суддя В. М. Бораковський