Справа № 160/7430/24
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2024 року Справа № 160/7430/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Царікової О.В.,
за участі секретаря судового засідання: Осуховської Ж.С.,
представника позивача: Андрієнко В.А.,
представника відповідача: Рожкової О.В.,
21.03.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафта Альянс Трейд» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 09.04.2024. Останнє судове засідання у справі відбулось 23.04.2024.
У підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 09.04.2024, представники позивача та відповідача надали свої пояснення з приводу позовних вимог та заперечень. Засідання відкладено на 16.04.2024 з метою надання можливості позивачу надати відповідь на відзив.
У судовому засіданні, що відбулося 16.04.2024, сторони погодилися перейти до розгляду справи по суті, тому, суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. Сторонами було надано пояснення по суті спору. Досліджено письмові докази, що містилися в матеріалах справи. Для проведення дебатів судом оголошено перерву до 23.04.2024.
У судовому засіданні, призначеному на 23.04.2024, представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд позовну заяву задовольнити повністю.
Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 23.04.2024, заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав необґрунтованості останніх.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафта Альянс Трейд» є юридичною особою, основним видом економічної діяльності якого за КВЕД є 47.30 Роздрібна торгівля пальним.
06.10.2023 позивач звернувся до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з заявою щодо отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: м. Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, провулок Юннатів, буд. 1-Б.
Як встановлено з матеріалів справи, ТОВ «Нафта Альянс Трейд» до заяви щодо видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним було надано контролюючому органу копії наступних документів:
- договору передачі в платне користування об`єкта благоустрою вулично-дорожньої мережі міста № 786/1 від 01.03.2021;
- договору оренди автозаправної станції № 21/09-23 від 21.09.2023;
- витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 196899810 від 20.01.2020;
- дозволів № 0548.21.12 та № 0549.21.12 від 28.08.2021;
- квитанції про сплату за ліцензії.
Разом з тим, підставою для відмови у видачі ліцензії є ненадання TОВ «Нафта Альянс Трейд» документів, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним.
Позивач, вважаючи протиправними дії та рішення відповідача, які полягають у відмові у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: м. Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, провулок Юннатів, буд. 1-Б, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 23 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Відповідно до статті 1 Закону №481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; роздрібна торгівля пальним діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів; місце роздрібної торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для роздрібної торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування.
Приписами статті 15 Закону №481/95-ВР визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.
Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.
У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).
Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.
У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.
Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:
документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;
акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;
дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.
Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.
Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.
У разі якщо зазначені документи видані (оформлені) іншій особі, ніж заявник, такий заявник додатково подає документи, що підтверджують його право на використання відповідного об`єкта.
Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється. Зазначені в цьому Законі документи (крім документів, які подаються заявником для отримання ліцензії на право виробництва пального, оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального) подаються в одному примірнику в копіях, засвідчених нотаріально або органом, який видав оригінал документа, або посадовою особою органу ліцензування. Заява про видачу ліцензії та визначені цим Законом документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом. У разі подання заяви про видачу ліцензії та доданих до неї документів особисто вони приймаються за описом, копія якого видається заявнику з відміткою про дату прийняття заяви та документів і підписом особи, яка їх прийняла.
Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.
Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється.
Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
З огляду на вищенаведені вимоги законодавства, для здійснення господарської діяльності, зокрема, із роздрібної торгівлі пальним, суб`єкт господарювання має отримати ліцензію на здійснення такої діяльності. При цьому, у статті 15 Закону №481/95-ВР визначено вичерпний перелік документів, що подається разом із заявою про отримання ліцензії.
Суд, дослідивши документи, надані до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області разом із заявою про видачу ліцензії, зазначає, що з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме маи?но про реєстрацію права власності від 20.01.2020 №196899810 вбачається, що об`єкт нерухомого маи?на автозаправна станція загальною площею 3,4 кв.м.: А операторська, Б резервуар №1, В навіс, Г резервуар №2, №1, №2 колонки, №3, №4 огорожі, І замощення, належить на праві власності ОСОБА_1 .
21.09.2023 між ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ «Нафта Альянс Трейд» (орендар) було укладено договір оренди автозаправної станції №21/09-23, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець зобов`яується передати орендареві, а Орендар зобов`язується прийняти у тимчасове платне користування нежитлові приміщення та обладнання (АЗС), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Факт передачі АЗС від орендодавця орендареві підтверджується актом приймання-передачі від 21.09.2023.
У матеріалах справи міститься заява щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: АДРЕСА_3 , в якості додатку до якої, в тому числі, надано копію договору передачі в платне користування об`єкта благоустрою вулично-дорожньої мережі міста №786/1 від 01.03.2021, укладеного між Комунальним підприємством «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради та фізичною особою ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб).
Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить:
1) забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів;
2) організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, дотримання тиші в громадських місцях;
3) організація місць відпочинку для населення;
4) розроблення та реалізація місцевих планів управління відходами та створення системи управління побутовими відходами;
5) здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо;
6) визначення місць стоянок транспортних засобів та майданчиків для паркування на об`єктах благоустрою;
7) визначення графіків роботи зовнішнього освітлення території;
8) визначення на об`єктах благоустрою місць розміщення громадських вбиралень;
9) залучення на договірних засадах коштів і матеріально-технічних ресурсів юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою населених пунктів;
10) визначення обсягів пайової участі власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення в утриманні об`єктів благоустрою;
11) визначення в установленому порядку розміру відшкодувань юридичними та фізичними особами за забруднення довкілля та інші екологічні збитки, спричинені порушенням законодавства у сфері благоустрою та охорони навколишнього природного середовища;
12) інформування населення про здійснення заходів з благоустрою населених пунктів;
13) участь у проведенні щорічного всеукраїнського конкурсу "Населений пункт найкращого благоустрою і підтримки громадського порядку";
14) видача дозволу на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом.
З урахуванням вимог ст.ст. 5, 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правом на передачу в платне користування об`єктів благоустрою Комунальне підприємство «Дніпротранскомплекс» наділено Дніпровською міською радою.
Так, відповідно до п. 1.6 Статуту КП «Дніпротранскомплекс» ДМР, затвердженого Рішенням Дніпровської міської ради від 25.09.2019 №110/48, підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс.
Згідно п. 2.2 Статуту КП «Дніпротранскомплекс» ДМР предметом господарської діяльності КП «Дніпротранскомплекс» ДМР для реалізації зазначеної мети є, зокрема:
- передача об`єктів благоустрою вулично-дорожньої мережі м. Дніпра у тимчасове використання не за функціональним призначенням для здійснення господарської діяльності в сфері споживчого ринку та послуг;
- видавати суб`єктам господарювання усіх форм власності, установам, закладам та фізичним особам обов`язкові до виконання приписи про усунення допущених ними порушень Закону України «Про благоустрій населених пунктів»…;
- вжиття заходів щодо зупинення робіт, що виконуються з порушенням Закону України «Про благоустрій населених пунктів».
Отже, об`єкт благоустрою, який було передано позивачу у користування, а саме: частина об`єкту благоустрою вулично-дорожньої мережі (зупиночний комплекс), що розташований за адресою: м. Дніпро, провулок Юннатів, буд. 1Б площею 20 м.кв., перебуває на балансі КП «Дніпротранскомплекс» та відповідно до Статуту, Дніпровською міською радою було надано КП «Дніпротранскомплекс» повноваження на передачу об`єктів благоустрою вулично-дорожньої мережі м. Дніпра у тимчасове використання не за функціональним призначенням.
Тому, суд відхиляє доводи відповідача щодо того, що договори про використання об`єктів благоустрою міста укладаються виключно з КП «Дніпровські активи» ДМР.
Відповідно до п. 1.1 Договору передачі в платне користування об`єкта благоустрою вулично-дорожньої мережі міста №786/1 від 01.03.2021 Комунальне підприємство «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради, на підставі повноважень, наданих територіальною громадою м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, надає фізичній особі ОСОБА_1 зупиночний комплекс, а ОСОБА_1 приймає в строкове платне користування об`єкт благоустрою вулично-дорожньої мережі, а саме: часину об`єкту благоустрою вулично-дорожньої мережі, що розташоване: АДРЕСА_1 , площею 20 м.кв. для використання з комерційною метою відповідно до вимог чинного законодавства України.
Згідно п. 7.3. Договору передачі в платне користування ОСОБА_1 має право передавати об`єкт благоустрою вулично-дорожньої мережі (його частину) третім особам.
Пунктом 12.1 Договору передачі в платне користування передбачено, що цей Договір набирає чинності з 01.03.2021 та діє строком до 31.12.2021.
На виконання вимог п. 2.2. Договору передачі в платне користування, 01.03.2021 між Комунальним підприємством «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради та фізичною особою ОСОБА_1 було підписано акт приймання-передачі об`єкта благоустрою вулично-дорожньої мережі, за яким КП «Дніпротранскомплекс» ДМР передало, а ОСОБА_1 прийняв об`єкт благоустрою вулично-дорожньої мережі, що має місце розташування: АДРЕСА_1 , площею 20 м.кв.
Відповідно до п. 14.2 Договору передачі в платне користування, сторони погодили, що будь-які зміни та доповнення до Договору оформлюються у письмовій формі, які є невід`ємною частиною Договору.
Так, 01.04.2021 між Комунальним підприємством «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради та фізичною особою ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 2 до договору передачі в платне користування об`єкта благоустрою вулично-дорожньої мережі міста № 786/1 від 01.03.2021, відповідно до п. 1 якої, сторони дійшли згоди подовжити дію Договору передачі в платне користування об`єкта благоустрою вулично-дорожньої мережі міста № 786/1 від 01.03.2021 строком до 31.12.2024.
Отже, ТОВ «Нафта Альянс Трейд» на законних підставах користується об`єктом благоустрою на якому розміщене нерухоме майно автозаправна станція, що має місце розташування: м. Дніпро, пров. Юннатів, буд. 1Б.
Суд не погоджується з твердженнями відповідача про те, що договір передачі в платне користування об`єкта благоустрою вулично-дорожньої мережі міста не може вважатися документом, що підтверджує право користування земельною ділянкою, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою населених пунктів належать:
1) території загального користування:
а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики;
б) пам`ятки культурної та історичної спадщини;
в) майдани, площі, бульвари, проспекти;
г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки;
е) інші території загального користування;
2) прибудинкові території;
3) території будівель та споруд інженерного захисту територій;
4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.
До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.
Згідно п. 3 ч. 2, ч. ч. 3, 4 ст. 24 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підприємства, установи, організації, які розміщуються на території об`єкта благоустрою, можуть утримувати закріплену за ними територію або брати пайову участь в утриманні цього об`єкта відповідно до частини четвертої статті 15 цього Закону. Підприємства, установи, організації зобов`язані утримувати закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем території в належному стані відповідно до законодавства та умов договору. Межі та режим використання закріпленої за підприємствами, установами, організаціями території визначають відповідні органи державної влади та органи місцевого самоврядування залежно від підпорядкування об`єкта благоустрою.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» територія сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що договір передачі в платне користування об`єкта благоустрою вулично-дорожньої мережі міста № 786/1 від 01.03.2021, укладений між Комунальним підприємством «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради та фізичною особою ОСОБА_1 , та додаткові угоди до нього, є документами, що підтверджують право користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: м. Дніпро, провулок Юннатів, 1Б, за місцем розташування АЗС, яку за договором оренди використовує ТОВ «Нафта Альянс Трейд».
Така позиція суду підтверджується й тим, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області видає ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за місцем розташування АЗС, які розміщуються на території об`єктів благоустрою. Так, позивачем було долучено до матеріалів справи копії договору №5840 ТС про використання об`єктів благоустрою міста не за функціональним призначенням від 12.08.2019, акта приймання-передачі від 12.08.2019, договору субкористування № 1-5840 ТС про використання об`єктів благоустрою міста не за функціональним призначенням та ліцензії про право роздрібної торгівлі пальним, виданої ТОВ «Нафта Альянс Трейд» за адресою місця торгівлі: м. Дніпро, вул. М. Малиновського, 92. Дана ліцензія є діючою.
Наведене спростовує висновок відповідача в частині не подання позивачем необхідних документів, передбачених ст. 15 Закону №481/95-ВР, а саме: документів, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним, що свідчить про помилковість висновків Відповідача щодо наявності підстав для прийняття рішення про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області видати ТОВ «Нафта Альянс Трейд» ліцензію на право роздрібної торгівлі суд зазначає таке.
Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
Відповідно ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Тому, з огляду на вимоги ч. 3 ст. 245 КАС України суд вважає, що ефективним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача видати ліцензію Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафта Альянс Трейд» на право роздрібної торгівлі паливом за адресою місця торгівлі: м. Дніпро, провулок Юннатів, буд. 1Б.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).
Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень вказаного Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сплачена сума судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-77, 90, 94, 132, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафта Альянс Трейд» ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за місцем роздрібної торгівлі пальним: м. Дніпро, провулок Юннатів, буд. 1Б.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 03.05.2024.

Суддя О.В. Царікова