Справа № 380/25612/23
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/25612/23 пров. № А/857/1453/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Довгої О.І., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року у справі №380/25612/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про визнання протиправними дій (головуючий суддя першої інстанції Москаль Р.М., місце ухвалення м. Львів, дата складання повного тексту 21.12.2023),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) 01.11.2023 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач) в якому просила: 1) визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 як особі, яка переселилася з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим на територію, підконтрольну українській владі, викладену в листі від 12.10.2023; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області поновити ОСОБА_1 раніше призначену пенсію з 01.01.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що отримувала пенсію за віком, про що органом ПФУ 16.02.2012 видано пенсійне посвідчення. Позивачка проживала в Автономній Республіці Крим. У зв`язку з окупацією півострова з 01.12.2015 ОСОБА_1 зареєстрована у м. Львові, як внутрішньо переміщена особа, проте пенсію продовжувала отримувати в АРК від Пенсійного фонду Російської Федерації (далі ПФРФ). Стверджувала, в грудні 2022 року органи пенсійного забезпечення Російської Федерації (далі РФ) припинили їй виплату пенсії, тому вона в квітні 2023 року звернулась до Пенсійного фонду України (далі ПФУ) із заявою про поновлення виплати пенсії як особі, яка переселилась з тимчасово окупованої території АР Крим на територію, підконтрольну українській владі. Департамент пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ПФУ повідомив позивачку, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу ПФУ. 02.10.2023 ОСОБА_1 звернулась до органу ПФУ через веб-портал електронних послуг. ГУ ПФУ у Львівській області скерувало заявниці лист від 12.10.2023, відповідно до кого органи ПФУ позбавлені можливості здійснювати запити до органів ПФ РФ про отримання пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення РФ, питання призначення та виплати пенсії буде вирішено після змін до законодавства. Вважаючи отриману відповідь протиправною відмовою відповідача поновити виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії від 02.10.2023. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії від 02.10.2023 та за результатами її розгляду прийняти рішення по суті звернення (про поновлення виплати пенсії або про відмову в поновленні виплати пенсії) на підставі вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не у повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зокрема скаржник вказує на те, що позивачка не зверталася до ПФУ із заявою встановленого зразка про поновлення пенсії. Крім того, ОСОБА_1 не надавала до ПФУ атестат про припинення пенсійної виплати в органах ПФРФ. У зв`язку з тим, що припинено дипломатичні відносини з РФ немає можливості отримати інформацію щодо пенсійної справи позивачки та, відповідно, перевірити, чи не отримує ОСОБА_1 пенсію від органів РФ. З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем не подавався. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як установлено судом першої інстанції ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) документована паспортом громадянина України серія НОМЕР_2 , виданим Совєтським РВ ГУ МВС України в Криму 18.10.1997, зареєстроване місце проживання Автономна Республіка Крим, Совєтський район, смт. Совєтське ). Органом ПФУ в 2012 році призначено ОСОБА_1 пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серія НОМЕР_3 від 16.02.2012 (а.с. 39).

Шевченківським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради 02.12.2015 видано ОСОБА_1 довідку від 01.12.2015 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до цієї довідки фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_1 АДРЕСА_1 (а.с. 40).

За доводами позивача судом установлено, що вона з 2015 року отримувала пенсію від ПФ РФ за зареєстрованим місцем проживання в Криму. В грудні 2022 року в неї закінчився термін дії банківської картки, виданої банком РФ, на яку органи пенсійного забезпечення РФ перераховували їй пенсію, тому вона фактично перестала отримувати пенсію. Можливості переоформити картку чи отримати будь-які документи з пенсійної справи, що знаходиться на території АРК, немає через воєнний стан. Позивачка стверджує, що не отримувала пенсійних виплат за місцем реєстрації ВПО.

За даними в матеріалах справи, які досліджені судом першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась через веб-портал Пенсійного фонду України зі зверненням від 12.04.2023 № ВЕБ-28000-Ф-С-23-073835 щодо виплати їй пенсії. Департамент пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг скерував заявниці лист № 18683-17991/С-03/8-2800/23 від 11.05.2023, яким повідомив, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затв. постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1 заява про поновлення виплати пенсії подається заявником особисто до територіального органу ПФУ через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (а.с. 44-45).

Крім того, ОСОБА_1 звернулась через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України із зверненням від 02.10.2023 № ВЕБ-13001-Ф-С-23-232044 щодо виплати їй пенсії. ГУ ПФУ у Львівській області повідомило заявницю в порядку Закону України Про звернення громадян про результати розгляду її звернення листом від 12.10.2023 №27585-28939/С-52/8-1300/23. З посиланням на абзац 4 пп.3 п. 2.8 Порядку № 22-1 заявнику роз`яснено, що орган, який призначає пенсію, здійснює поновлення виплати пенсії цим особам після надходження на запит пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення РФ. Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затв. Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією РФ проти України. З урахуванням цих обставин органи ПФУ позбавлені можливості здійснити до органів ПФРФ запит пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення РФ. Питання призначення та виплати пенсії буде вирішене після внесення змін до законодавства. Поінформовано заявницю про передбачене частиною першою статті 16 Закону України «Про звернення громадян» право звернутись із скаргою на отриману відповідь до вищого органу чи до суду.

Як убачається з мотивувальної частини оскаржуваного судового рішення, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 в 2012 році ПФУ було призначено пенсію за віком за місцем проживання в Автономній Республіці Крим, а з грудня 2015 року позивачка є внутрішньо переміщеною особою. 02.10.2023 ОСОБА_1 звернулась до територіального органу за місцем реєстрації як ВПО із заявою щодо поновлення виплати пенсії, оскільки отримання пенсійних виплат по місцю виплати в АР Крим станом на дату звернення є неможливим.

На підставі досліджених доказів судом установлено, що ГУ ПФУ у Львівській області не прийняло жодного рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 02.10.2023 в порядку, визначеному Законом № 1058-IV та Порядком № 22-1, натомість розглянуло цю заяву в порядку Закону України Про звернення громадян та надіслало їй лист від 12.10.2023. В цьому листі ГУ ПФУ у Львівській області роз`яснило заявниці положення законодавства щодо поновлення виплати пенсії та правозастосовні проблеми, які виникають з реалізацією цих норм у зв`язку із введенням воєнного стану у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, а також повідомило, що питання призначення та виплати пенсії буде вирішене після внесення змін до законодавства.

Таким чином, суд першої інстанції позов задовольнив частково з тих підстав, що вищенаведені дії відповідача не є законним способом поведінки державного органу, а надані відповіді на заяву про поновлення виплати пенсії не містять чіткого та однозначного рішення про відмову, прийнятого у встановленому законом порядку, а отже такі відповіді не можуть вважатися «відмовою у поновленні виплати пенсії» у розумінні статті 49 Закону №1058-IV та положень пунктів 4.3, 4.7 розділу IV Порядку № 22-1.

Застосовуючи наведені вище норми Закону суд дійшов висновку, що рішення про поновлення чи про відмову в поновленні пенсії повинно бути оформлене розпорядчим індивідуальним правовим актом рішенням/розпорядженням органу ПФУ. При цьому орган ПФУ не пізніше 10 днів після винесення рішення повинен був видати або направити особі повідомлення про поновлення, відмову в поновленні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Відсутність належним чином оформленого рішення ГУ ПФУ у Львівській області про поновлення пенсії чи відмову в поновленні після спливу встановленого законом десятиденного строку розгляду заяви особи, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Водночас лист відповідача від 12.10.2023 №27585-28939/С-52/8-1300/23 у відповідь на заяву ОСОБА_1 щодо поновлення виплати її пенсії за змістом та формою не може вважатись «відмовою» у розумінні статті 49 Закону №1058-IV та положень пункту 4.3, 4.7 розділу IV Порядку № 22-1.

Оцінюючи дії ГУ ПФУ у Львівській області за правилами вимог статті 49 Закону №1058-IV та норми Порядку № 22-1, суд першої інстанції вирішив, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 від 02.10.2023 про поновлення виплати пенсії.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 від 09.07.2003 р. (надалі Закон №1058).

Статтею 1 Закону №1058 передбачено, що пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до пункту 1.5 Порядку № 22-1 розгляд заяв, передбачених пунктом 1.1 цього розділу, поданих громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації, здійснюється з урахуванням Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 234 (далі Порядок № 234).

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії російської федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до ст. 3 вищевказаного Закону, тимчасово окупованою територією визначається, зокрема сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (в редакції чинній до змін внесених Законом № 1618-IX від 01.07.2021) виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території і не отримують пенсій та інших соціальних виплат від уповноважених органів російської федерації, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В подальшому ч. 2 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», внесено зміни згідно із Законом № 1618-IX від 01.07.2021, та зазначено, що виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 Порядку 234, територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів російської федерації. Виплата пенсії після надходження-пенсійної справи разом з документами про припинення виплати пенсії поновлюється з дати припинення виплати за місцем попереднього отримання пенсії.

Отже, згідно вимог Порядку 234 обов`язок надсилання запиту щодо витребування пенсійної справи позивача з органів РФ покладається саме на територіальні органи Пенсійного фонду.

За правилами статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Крім цього, частиною першою статті 49 Закону № 1058-IV визначено перелік підстав припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду. Зазначений в цій статті перелік підстав припинення виплати пенсії є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Враховуючи положення вищезазначеної частин 1 та 2 ст. 49 Закону №1058-IV щодо підстав припинення та поновлення виплати пенсії, зокрема, поновлення виплати якої здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати та положення вказаних вище пунктів Порядку № 22-1 щодо подання заяви та документів з приводу призначення (поновлення) пенсії, апеляційний суд зазначає, що з відповіді Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо заяви ОСОБА_1 від 02.10.2023 про поновлення виплати пенсії, не можна дійти конкретного висновку про поновлення пенсійних виплат чи їх відмову.

Крім того судом першої інстанції враховано висновки Верховного Суду України, які викладені у постанові 22.04.2014 у справі № 21-484а13, а також Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду з цього питання (постанови від 06.03.2018 № 753/12809/14, від 27.03.2018 № 541/910/17, від 25.09.2018 № 573/2476/16-а), в яких вказувалося на те, що підставою для повідомлення заявника про перерахунок/відмову перерахувати пенсію може бути виключно рішення, прийняте територіальним органом ПФУ з цього питання. Відсутність такого рішення свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, а ефективним способом захисту прав заявника за таких обставин визнається зобов`язання ПФУ розглянути заяву про перерахунок пенсії та прийняти рішення відповідно до законів про пенсійне забезпечення.

Тому суд першої інстанції вірно зазначив, що враховуючи подану заяву позивачем, відповідач зобов`язаний здійснити відповідну перевірку поданих позивачем документів та винести обґрунтоване рішення відповідно до норм діючого законодавства.

За правилами п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, тобто дії, які він повинен вчинити за законом. Відповідно до ч. 2 статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням того, що протиправна бездіяльність відповідача полягала у неприйнятті рішення, що передбачено Законом № 1058-IV та розділу IV Порядку №22-1 у визначений законом строк, належним способом захисту прав позивачки є зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії від 02.10.2023 та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення на підставі вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

За таких обставин справи, які встановлено в ході судового розгляду, суд дійшов правильного висновку, що є передчасним прийняття рішення про зобов`язання відповідача провести поновлення та виплату пенсії ОСОБА_1 , тому, що суд не уповноважений встановлювати наявність чи відсутність всіх підстав для призначення чи відмови у призначенні (поновленні) пенсії, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції правильно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Львівській області частково, при цьому вийшовши за межі позовних вимог.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає правильним, що ефективним способом відновлення порушених відповідачем прав позивача буде розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії від 02.10.2023 та за результатами її розгляду прийняти рішення по суті звернення (про поновлення виплати пенсії або про відмову в поновленні виплати пенсії) на підставі вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які ґрунтуються на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року у справі № 380/25612/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. І. Довга
В. В. Ніколін