Справа № 640/21944/22
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 року № 640/21944/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом громадянина ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся громадянин ОСОБА_1 з позовом, в якому просить:

- визнати неправомірною відмову відповідача здійснити перерахунок пенсії за вислугу років позивачу шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, суми індексації грошового забезпечення і проведення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу, починаючи з 01.01.2016, шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексацію грошового забезпечення і нарахувати та виплатити на його користь компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-III за періоди: з 01.06.2015 по 31.03.2021 на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2019 в адміністративній справі № 826/15268/18; з 01.01.2016 по 31.12.2019 на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.12.2018 в адміністративній справі № 826/4621/18; з 10.06.2019 по 31.12.2019 на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2019 в адміністративній справі № 826/4621/18; з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії на підставі ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 в адміністративній справі № 826/4621/18; з 01.12.2019 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії на підставі рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2022 в адміністративній справі № 640/23386/21.

На виконання положень пункту 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 № 2825-ІХ матеріали адміністративної справи № 640/21944/22 надіслано за належністю до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позивачем 17.03.2023 до суду подано клопотання про уточнення позовних вимог, відповідно до яких просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача, що виявились у відмові здійснити позивачу перерахунок пенсії за вислугу років шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, суми індексації грошового забезпечення;

- визнати протиправними дії відповідача, що виявились у відмові здійснити позивачу нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачу з 01.01.2016 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачу нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-III за періоди: з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії на підставі ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 в адміністративній справі № 826/4621/18; з 01.12.2019 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії на підставі рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2022 в адміністративній справі №640/23386/21.

У зв`язку із звільненням з посади головуючого судді у справі №640/21944/22 проведено повторний автоматизований розподіл справи.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Лапію С.М.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 справу №640/21944/22 прийнято до провадження. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправними діями відповідача щодо нездійснення позивачу з 01.01.2016 перерахунку пенсії шляхом включення до складу грошового забезпечення суми індексації та не здійсненні нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

Відповідач до суду подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує повністю.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві та 17.11.2005 отримує пенсію за вислугою років на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

На виконання судових рішень у справі №826/4621/18 та №640/23386/21 відповідачем здійснено розрахунок та доплату пенсії ОСОБА_1 .

Однак, як стверджує позивач, при таких розрахунках Головним управлінням не було включено до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, суми індексації грошового забезпечення та не нарахував і не виплатив компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

Позивач 08.09.2022 звернувся до відповідача із заявою, якою просив здійснити перерахунок та виплату його пенсії шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, суми індексації грошового забезпечення, яка має систематичний (щомісячний) характер та нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

Листом від 14.09.2022 №2600-0202-8/116266 Головне управління ПФУ в м. Києві повідомило, що визначення розміру грошового забезпечення чи окремих його складових для обчислення пенсії виходить за межі його компетенції, оскільки органи Пенсійного фонду визначають розміри пенсії на підставі документів, наданих уповноваженими органами відповідних міністерств, відомств.

Оскільки позивач перейшов на пенсію за нормами Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб після 01.03.2022 (з 28.06.2022) індексація пенсії йому не виплачується.

Також повідомлено, що нараховані на виконання рішень суду кошти підлягають виплаті в порядку черговості в межах бюджетних асигнувань, а тому підстави для нарахування компенсації відсутні.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Статтею 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей №2011-XII передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ Про індексацію грошових доходів населення (далі по тексту - Закон № 1282-ХІІ).

Згідно статті 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону №2011-ХІІ містить відсилочну норму, суд дійшов висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону №2011-XII або Закону № 2262-ХІІ.

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку №1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій в постанові від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17, оскільки Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 10 березня 2015 року (справа №21-70а15) щодо наявності підстав для включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сформулювала критерії включення до нього саме тих складових, які передбачені Законом №2262-ХІІ. Разом з тим, питання включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої індексації грошового забезпечення, не було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі №522/2738/17.

Вказаний правовий висновок сформований в постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 638/9697/17 та від 26 серпня 2021 року у справі № 240/7853/19.

Таким чином, особи, які отримують пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, мають право на включення до грошового забезпечення, з якого розраховується пенсія, сум отримуваної ними індексації доходів.

А тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дії відповідача, що виявились у відмові здійснити позивачу перерахунок пенсії за вислугу років шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, суми індексації грошового забезпечення та зобов`язання відповідача здійснити позивачу з 01.01.2016 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексації грошового забезпечення, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.12.2018, постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2019 та ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 у справі №826/4621/18 позивачу здійснено розрахунок доплати пенсії.

Також на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.12.2021 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2022 у справі №640/23386/21 позивачу здійснено розрахунок доплати пенсії.

Однак, на виконання вказаних судових рішень у справах №826/4621/18 та №640/23386/21 відповідачем частково не виплачено нараховану пенсію, а саме: за дорученням №Д 89/34077/7 за період з 01.01.2016 по 09.06.2019 не виплачено суму 38476,73грн., за дорученням №Д89/34077/14 за період з 01.12.2019 по 30.06.2020 не виплачено суму 54351,99грн., за дорученням №Д /2 за період з 25.02.2021 по 31.07.2021 не виплачено суму 39932,08грн., за дорученням № Д /3 за період з 28.02.2022 по 31.08.2022 не виплачено суму 16304,59грн.

Відповідач повідомив, що виплата нарахованої вище пенсії буде проводитися відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» від 22 серпня 2018 року №649, якою визначено механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійного фонду України на цю мету.

Відповідно до положень статті 1 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - Закон № 2050-III) від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з положеннями статті 2 Закону №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (частина друга статті 2 Закону №2050-III).

Статтею 3 Закону №2050-III передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з положеннями статті 4 Закону №2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до статті 6 Закону №2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Із системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі № 134/89/16-а, від 10 лютого 2020 року у справі № 134/87/16-а, від 05 березня 2020 року у справі №140/1547/19.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні докази виплати позивачу коштів за період з 01 січня 2016 року на виконання судових рішень у справі №826/4621/18 та за період з 01.12.2019 на виконання судових рішень у справі №640/23386/21, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача, що виявились у відмові здійснити позивачу нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії та зобов`язання відповідача здійснити позивачу нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-III за періоди: з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії на підставі ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 в адміністративній справі № 826/4621/18; з 01.12.2019 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії на підставі рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2022 в адміністративній справі №640/23386/21.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 992,40грн., що підтверджується квитанцією від 12.12.2022 №0097-4683-9367-6570 та від 23.02.2023 №19 на суму 992,40грн., зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 992,40грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що виявились у відмові здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, суми індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2016 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексації грошового забезпечення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.