Справа № 340/2467/24
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2024-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

03 травня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/2467/24

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Казанчук Г.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту, передбаченої підпунктом 8 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту, передбаченої підпунктом 8 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Свою позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона проходила військову службу в період з 14.05.2020 по 02.09.2023 року. Наказом в/ч НОМЕР_2 від 01.09.2023 року солдата ОСОБА_1 знято з усіх видів забезпечення з 02.09.2023 року, проте при цьому не була виплачена одноразова грошова допомога після укладення першого контракту. Вказує, що 20.09.2023 року подавала заяву до в/ч НОМЕР_2 з вимогою виплатити одноразову грошову допомогу із вказівкою про подання рапорту з аналогічними вимогами від 30.07.2021 року. В подальшому 06.02.2024 року надіслана заява до в/ч НОМЕР_2 про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги за підписання першого контракту, але відповіді не отримала.

Ухвалою судді від 24.04.2023 року позовна заява залишена без руху, з огляду на пропуск строку звернення до суду.

30.04.2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 у якій з посиланням на пункт 14 Розділу 1 (Загальні положення) Порядку ''виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України №260 від 07.06.2018'' про те, що грошове забезпечення не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього, просила відкрити провадження у справі.

Позовна заява та заява про усунення недоліків подані ОСОБА_2 через систему ''Електронний суд'', отже війська частина НОМЕР_2 мала можливість ознайомитись із зазначеними заявами та процесуальною ухвалою судді від 24.04.2024 року.

30.04.2024 року до суду надійшло заперечення на клопотання (заяву) військової частини НОМЕР_2 про заперечення проти відкриття провадження у справі через пропуск строку звернення до суду. Вказує, що у спірних правовідносинах досудовий порядок вирішення спору не визначених законом як обов`язковий, у зв`язку з чим будь які листування, скарги позивача не створюють підстав для обрахунку нового строку звернення до суду.

Дослідивши зміст заяви про поновлення процесуального строку та заперечення на вказану заяву, суддя зазначає наступне.

Правовідносини у даній справі стосуються нарахування та виплати грошового забезпечення, що за своєю суттю є спір щодо стягнення заробітної плати. При цьому, одноразова грошова допомога при укладенні першого контракту відноситься до додаткових видів грошового забезпечення.

КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду для захисту прав, свобод та інтересів особи.

При цьому, до даних правовідносин застосування не норми ч.5 ст.122 КАС України, а ст.233 КЗпП України.

За змістом статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Отже, пропущений строк може бути поновлений, проте мають існувати поважні причини, які перешкоджали своєчасному зверненню до суду.

Позивача виключено з 02.09.2023 року із списків особового складу згідно наказу військової частини НОМЕР_2 №249 від 01.09.2023 року, а з даним позовом до суду позивач звернувся 19.04.2024 року. Тобто звернення до суду відбулось після спливу більш як семи місяців.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, зумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків спричинено досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава за допомогою встановлення відповідних процесуальних строків, може обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття, "дізналася" та "повинна була дізнатись" про порушення права.

Зокрема, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї немає перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 340/1019/19).

Теорією та практикою вироблені правила, згідно яких причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише процесуальні строки, порушені з поважних причин. Натомість, представник позивача не вказав жодної причини, яка б об`єктивно перешкоджала позивачу протягом трьох місяців звернутись до суду. При цьому, клопотання про поновлення строку посилання на ненадання військовою частиною грошового атестату чи довідки при звільнення, водночас представником позивача не зазначено нормативно-правового акту, який би зобов`язував військову частину при звільненні з військової служби надавити грошовий атестат чи довідки.

У пункті 14 розділу ''Загальні положення'' Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 визначено, що грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.

Натомість, в даному випадку підлягають застосуванню процесуальні стоку звернення до суду, як то ч.1 ст.122 КАС України, яка є бланкетною нормою.

Отже, при вирішенні питання дотримання строку звернення до суду застосуванню підлягає ч.1 ст. 233 КЗпП України.

Підставою для поновлення строку мають бути такими, що реально перешкоджали чи унеможливлювали звернутись протягом досить тривалого часу до суду з даним позовом. Представник позивача таких причин взагалі не вказав.

Так, при належному та добросовісному відношенню до своїх прав та виконання своїх обов`язків позивач не була позбавлена можливості подати адміністративний позов у строк, встановлений законодавством, проте таким правом не скористалась.

Крім того, враховуючи наявність об`єктивних обставин неможливості звернення до суду, які б могли бути пов`язані із проходженням військової служби (виконання бойових розпоряджень тощо), але про які позивач взагалі не вказала. Суд зазначає, що наказом в/ч НОМЕР_4 від 06.01.2024 року №6 ОСОБА_2 звільнена з військової служби. А до суду звернулась з позовом 24.04.2024 року, тобто після закінчення трьох місяців.

ОСОБА_3 не навела жодних обставин наявності істотних перешкод та труднощів, які б були підтверджені належними доказами та свідчили про неможливість своєчасного звернення до суду. Натомість, військова частина НОМЕР_2 заперечувала проти поновлення строку звернення до суду.

Положення частини 2 статті 123 КАС України кореспондують приписам пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, якими передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.Відтак, суд дійшов висновку, що оскільки позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду з цим позовом, а доводи, наведені представником позивача у заяві про усунення недоліків позовної заяви, є не переконливими, а тому позовну заяву слід повернути на підставі ч.2 ст.123, п.9 ч.4 ст.169 КАС України.

Суддя зауважує, що позивач не позбавлена права повторного звернення до суду із даним позовом при наявності поважних підстав пропуску строку, які перешкоджали своєчасному зверненню до суду.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 248, 256, 294, 295 КАС України, суддя -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) повернути.

Копію ухвали судді невідкладно надіслати особі, що подала позовну заяву.

Копія позовної заяви та інших процесуальних заяв залишається в суді.

Ухвала судді набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного у строк, передбачений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК