Справа № 420/8810/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8810/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. І. Сортувальна, 36-г, м. Одеса, 65102), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Головне управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов (а.с.1-2) ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Відділ), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 17.04.2023 року ВП №68236444 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

У позовній заяві позивач не заперечує наявність у нього податкового боргу, який підлягає погашенню, однак зазначає, що єдиний його дохід складає соціальна допомога, призначена у зв`язку з досягненням 63 років, у розмірі 2100 грн щомісячно, тому вказує, що може сплачувати 20% від свого доходу щомісячно для погашення податкового боргу.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що під час відкриття виконавчого провадження 21.01.2022 року державним виконавцем прийнято постанови про накладення арешту на кошти та майно боржника. В подальшому 17.03.2023 року прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з встановленням відсутності у боржника майна, яке належить йому на праві приватної власності та вжиті державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились без результативними. Однак під час повернення виконавчого документа стягувачу арешт з майна боржника не знятий, що порушує його право на користування виплатами соціальної допомоги.

ОСОБА_1 зазначив, що звертався до відповідача із заявами про зняття арешту з коштів та майна, за результатом розгляду яких його повідомлено, що арешт можливо зняти лише під час наявності відкритого виконавчого провадження.

Позивач вважає, що передчасним прийняттям постанови про повернення виконавчого документа стягувачу без зняття арешту з його майна, порушено його права та просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 22.03.2024 року позов залишений без руху, надано строку для усунення недоліків позову (а.с.16-17).

Ухвалою суду від 24.04.2024 року поновлено позивачу строк звернення до суду з даним позовом, звільнено його від сплати судового збору за подання цього позову, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст.ст.268-273 КАС України щодо розгляду термінових справ (а.с.32-34).

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки боржник не має наміру сплатити заборгованість за виконавчим документом через відсутність коштів та майна, а лише має бажання припинити чинність арешту коштів на його рахунках.

Оскаржувана постанова є правомірною, адже при вчиненні державним виконавцем дії для встановлення фактичного місця перебування боржника у виконавчому провадженні №68236444, останні виявились безрезультатними, оскільки ОСОБА_1 не проживав за адресою, вказаною у виконавчому документі, що є підставою для повернення виконавчого документа.

Після повернення виконавчого листа стягувачу боржник 25.07.2023 року з`явився на прийом до державного виконавця, під час якого йому було роз`яснено, що відсутні підстави для зняття арешту з майна (коштів) боржника у завершеному виконавчому провадженні. Більше заяв до Відділу жодних заяв ОСОБА_1 щодо зняття арешту з коштів боржника не надходило.

При цьому, завершення виконавчого провадження на підставі п.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» не позбавляє стягувача права на пред`явлення виконавчого документу на примусове виконання повторно, що свідчить про відсутність підстав для зняття арешту з майна боржника взагалі.

Оскільки всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, на підставі ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 КАС України справа розглянута у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що ГУ ДПС 23.07.2021 року відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» складено податкову вимогу №Ф-26184-51У про сплату заборгованості зі сплати ЄСВ на суму 37788,74 грн.

За заявою ГУ ДПС від 10.01.2022 на підставі податкової вимоги від 23.07.2021 №Ф-26184-51У головним державним виконавцем Відділу 21.01.2022 прийнято постанови про відкриття виконавчого провадження №68236444, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника.

17.04.2023 року старшим державним виконавцем Відділу прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що у боржника відсутнє майно, яке належить йому на праві приватної власності та вжиті державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. Згідно довідок, отриманих в ході проведення виконавчих дій від реєструючих органів рухомого чи нерухомого майна належного боржнику, на яке можливо звернути стягнення, в рахунок погашення боргу не виявлено, пенсію не отримує, кошти на розрахункових рахунках в банківських установах відсутні, офіційно не працевлаштований.

У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу питання про зняття арешту з майна та коштів боржника державним виконавцем не вирішувалось.

Позивач не погоджуючись із поверненням виконавчого документа без зняття арешту з його майна (коштів), звернувся до суду з цим позовом.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України

«Про виконавче провадження» №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII), статтею 1 якого визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (п.1 ч.3, ч.4 ст.18 Закону №1404-VIII).

Статтею 37 Закону №1404-VIII закріплено підстави повернення виконавчого документа стягувачу, однією з яких є у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника), передбаченому (п.5 ч.1 ст.37).

Частинами 1-2 статті 40 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Таким чином, Законом №1404-VІІІ передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу за загальним правилом державним виконавцем повинні вживатись заходи щодо зняття арешту з майна боржника, накладеного в рамках виконавчого провадження, про що зазначається у постанові про повернення виконавчого листа стягувачу.

Проте державним виконавцем Відділу не виконано законодавчих приписів, передбачених ч.1-2 ст.40 Закону №1404-VIII.

Оскільки у постанові про повернення виконавчого документа відповідач зобов`язаний був зазначити про зняття арешту, однак цього не вчинив і це привело до порушення прав позивача, суд вважає, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 17.03.2023 року у ВП №68236444 та зобов`язати відповідача прийняти постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №68236444 із вирішенням питання про зняття арешту майна та коштів боржника.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених фактів суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки ухвалою суду від 24.04.2024 року позивача звільнено від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути суму, що підлягала сплаті за подання даного позову у розмірі 1211,20 грн, з відповідача до Державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 139, 262, 241-246, 287 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. І. Сортувальна, 36-г, м. Одеса, 65102, ), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Головне управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправною та скасування постанови, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про повернення виконавчого документа стягувачу від 17.03.2023 року у виконавчому провадженні №68236444.

Зобов`язати Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийняти постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №68236444 із вирішенням питання про зняття арешту майна та коштів боржника ОСОБА_1 .

Стягнути з Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн до Державного бюджету (Отримувач коштів ГУК в Од.обл./Київський р-н/22030101, Код отримувача 37607526, Банк отримувача Казначейство України, Рахунок отримувача UA4015756, Код класифікації доходів бюджету 22030101).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Е.В. Катаєва