Справа № 120/18405/23
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2024-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 травня 2024 р. Справа № 120/18405/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29 березня 2023 року № 88 його виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 29 березня 2023 року.

Проте під час виключення зі списків особового складу частини з позивачем проведено неповний розрахунок.

Так, протягом 2022-2023 років грошове забезпечення, грошова допомога на оздоровлення за 2022 та 2023 роки, а також одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби позивачеві нараховувались та виплачувались з розрахунку розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, хоча мали б бути розраховані з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року.

Не погодившись із такою бездіяльністю, позивач звернувся до суду з позовом із вимогами визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті грошового забезпечення за період з 08 квітня 2022 року по 29 березня 2023 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 та 2023 роки та одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2022 року та станом на 01 січня 2023 року, а також зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити зазначені вище грошові кошти в належному розмірі.

Ухвалою від 29 січня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Згідно з частиною 1 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Так, копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі від 29 січня 2024 року надіслано відповідачеві на офіційну електронну адресу 30 січня 2024 року о 00 год. 25 хв., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи.

Проте у встановлений судом строк відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

А тому на підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку справу вирішувати за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у адміністративній справі докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді радіотелефоніста - лінійного наглядача відділення управління взводу управління самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29 березня 2023 року ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 29 березня 2023 року.

У жовтні 2023 року представник позивача звернувся із заявою до військової частини НОМЕР_1 , у якій просив перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 08 квітня 2022 року по 29 березня 2023 року, грошову допомогу на оздоровлення за 2022 та 2023 роки, а також одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби з розрахунку розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року.

Листом військової частини НОМЕР_1 від 21 листопада 2023 року вих. № 1619/157/7836 заявника повідомлено про те, що грошове забезпечення нараховується відповідно до наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260. При цьому постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 794 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності 01 березня 2018 року, передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовця розраховується виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 року.

Судом також встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року у справі № 120/9250/23 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Таким рішенням визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 08 квітня 2022 року по 29 березня 2023 року з урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" станом на 01 січня 2018 року, а також зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 08 квітня 2022 року по 29 березня 2023 року, виходячи при цьому з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2022 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", врахувавши при цьому виплачені суми таких виплат.

Не погоджуючись із таким рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року, військовою частиною НОМЕР_1 оскаржено його в до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2024 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року повернуто особі, яка її подала.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності 01 березня 2018 року, затверджено, зокрема, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пунктом 4 Постанови № 704 (в редакції, чинній до 24 лютого 2018 року) передбачалося, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

При цьому додатки 1 та 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. У зазначених примітках наведена, зокрема, інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.

Варто зазначити, що за загальним правилом, примітка застосовується законодавцем для супроводу та зв`язку з нормою права, якої вона стосується. Тобто, примітка повинна бути у безпосередньому зв`язку з нормою, в даному випадку пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704, і не повинна суперечити змісту основної норми, яку вона супроводжує.

Суд звертає увагу на те, що застосуванню у спірних правовідносинах підлягають саме положення основної норми постанови № 704, пункт 4 якої має нормативний характер, тобто містить правила поведінки для невизначеного кола осіб.

Проте постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (яка набрала чинності 24 лютого 2018 року) до постанови № 704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 викладено у новій редакції: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

Отже, пунктом 4 постанови № 704 було чітко визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Натомість, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яким, зокрема, в пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" були внесені зміни.

Відтак зміни до пункту 4 постанови № 704, внесені пунктом 6 постанови №103, з 01 лютого 2020 року не підлягають застосуванню.

Таким чином, відповідно до редакції пункту 4 постанови № 704, яка діяла до внесення змін, та вимог пункту 1 Приміток додатку 1 та пункту Примітки додатку 14 до постанови № 704 розміри посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями з 01 лютого 2020 року мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

За таких обставин суд доходить висновку, що саме з 29 січня 2020 року (дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/6453/18) діє редакція пункту 4 постанови №704, яка діяла до зазначених змін.

Тобто, з 29 січня 2020 року була відновлена дія пункту 4 постанови № 704 у первісній редакції, яка визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01 січня 2018 року.

Відтак з 29 січня 2020 року, тобто з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/6453/18, виникають підстави для розрахунку грошового забезпечення з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також інших виплат, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Враховуючи наведене, дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати позивачеві грошового забезпечення з 01 січня 2023 року по 29 березня 2023 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 та 2023 роки та одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року є протиправними.

Водночас відсутні підстави для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача, адже бездіяльність має прояв пасивної поведінки відповідного суб`єкта, натомість в даному випадку, відмовляючи позивачу в проведенні перерахунку згадуваних вище складових грошового забезпечення, відповідач тим самим допустив активну поведінку, вчинивши протиправні дії.

Окрім того, суд враховує й те, що інформаційна система "Єдиний державний реєстр судових рішень" містить інформацію про те, що в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 120/9250/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 .

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року у згадуваній справі задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Таким рішенням окрім іншого зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 08 квітня 2022 року по 29 березня 2023 року, виходячи при цьому з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2022 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", врахувавши при цьому виплачені суми таких виплат.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2024 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року повернуто особі, яка її подала.

Відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частина 2 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року у справі № 120/9250/23 набрало законної сили.

За таких обставин вимога щодо зобов`язання військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату позивачу грошового забезпечення за період з 08 квітня 2022 року по 31 грудня 2022 року, виходячи при цьому з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2022 року, задоволенню не підлягає, адже такі вимоги вирішено іншим рішенням суду, що набрало законної сили.

З огляду на те, що суд дійшов висновку щодо протиправності дій відповідача в частині обчислення складових грошового забезпечення з урахуванням розміру прожиткового мінімуму, встановленого станом на 01 січня 2018 року, тому останнього належить зобов`язати здійснити перерахунок та виплату, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 та 2023 роки, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року та Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023 року, а грошового забезпечення з 01 січня 2023 року по 29 березня 2023 року та одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023 року.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, не встановлено, тому питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 134, 139, 241, 245, 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01 січня 2023 року по 29 березня 2023 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 та 2023 роки та одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" станом на 01 січня 2018 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2022 та 2023 роки, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року та Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023 року відповідно, а грошового забезпечення з 01 січня 2023 року по 29 березня 2023 року та одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023 року, врахувавши при цьому раніше виплачені суми таких виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 )

Відповідач: військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_3 )

Повний текст рішення суду складено 03.05.2024

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович