Справа № 480/4757/23
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2024 року Справа № 480/4757/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Соп`яненко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4757/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
19 травня 2023 року позивач, ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, і просить суд:
- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду та не надання відповіді на рапорт ОСОБА_1 від 03.04.2023 року про звільнення з військової служби - протиправною;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 03.04.2023 року та прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби згідно рапорту від 03.04.2023 року за підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку з наявністю батька із числа осіб з інвалідністю II групи.
Мотивує свої вимоги тим, що він призваний на військову службу під час мобілізації. Позивач виявив небажання продовжувати проходження військової служби, у зв`язку з чим було подано рапорт про звільнення у запас за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю батька із числа осіб з інвалідністю ІІ групи.
Ухвалою суду відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач подав відзив на позов, в якому проти задовлення вимог заперечив, зазначивши, що відповідно до пункту 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення, у рапорті зокрема зазначаються підстави звільнення з військової служби.
Позивач помилково вважає, що можливість надсилання рапорту про звільнення засобами поштового зв`язку, і його довільне трактування різних норм законодавства України з цього приводу - є безпідставним та таким, що не ґрунтується на нормах законів України, якими регламентовано порядок проходження військової служби, адже подача рапорту по команді передбачає його погодження безпосереднім начальником(командиром відділення) позивача, який принаймні повинен знати про те, що його підлеглий бажає звільнитися з військової служби, в подальшому рапорт та додані документи перевіряються помічником командира з правової роботи на відповідність вимогам законодавства щодо підстав звільнення і лише після цього рапорт та документи спрямовуються до командира військової частини, який приймає рішення, в порядку та спосіб визначеним Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу"
Тому беззаперечним є факт порушення позивачем порядку звернення з рапортом про звільнення, що обумовило залишення його без розгляду.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач проходив службу у ВЧ НОМЕР_1 . У квітні 2023 року подав рапорт про звільнення як такого, що має батька з числа осіб з інвалідністю ІІ групи, що засвідчується свідоцтвом про його народження та відповідною довідкою МСЕК серії НОМЕР_2 ( а.с.21).
03.04.2023 позивач засобами поштового зв`язку звернувся з рапортом до командира ВЧ НОМЕР_1 про звільнення з військової служби у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи.(а.с.10-11)
Листом від 03.05.2023 № 914 в якому йдеться про те, що рапорт від 03.04.2023 року військовою частиною отримано, такий рапорт залишено без розгляду у зв`язку з недотриманням позивачем порядку звернення. (а.с.15)
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Згідно з указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому указами Президента України воєнний стан продовжувався та на момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні триває.
Відповідно до п. 233 "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Відповідно до п. 1. розд.10 Інструкції накази по особовому складу є основними документами, які встановлюють, змінюють або припиняють правові відносини військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу. Вони видаються посадовими особами, яким Положенням надано право присвоєння, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення (поновлення) контракту та військової служби тощо на підставі відповідних документів, установлених Міноборони.
Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170 (далі Інструкція №170) визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Відповідно до п.1.5 Інструкції №170 для встановлення, зміни, призупинення, або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу, у Генеральному штабі Збройних Сил України, Командуванні об`єднаних сил Збройних Сил України, видах Збройних Сил України, окремих родах сил Збройних Сил України, окремих родах військ Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах, організаціях, (далі - військові частини), оформляються: подання (додаток 1), рішення колегіальних органів, утворених і діючих відповідно до законодавчих актів і актів Міністерства оборони України, Резерв кандидатів для просування по службі (додаток 2), План переміщення військовослужбовців на посади номенклатури посад (далі - План переміщення на посади) (додаток 16) на військовослужбовців крім тих, які проходять строкову військову службу, зокрема щодо звільнення з військової служби.
Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII.
Згідно з абз. 5 пп. "г" п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.
Аналіз вищенаведених законодавчих норм свідчить про те, що розгляд рапорту про звільнення зі служби відбувається за встановленою процедурою, яка включає підготовку подання, перевірка документів, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин щодо дотримання абз.3 п.14.10 розд. XIV Інструкції №170, уточнюються дані про проходження особою військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби. Проект наказу про звільнення зі служби до подання їх на підпис командирам перевіряється безпосереднім керівником кадрового органу або особою, на яку відповідно до письмового наказу покладено тимчасове виконання обов`язків за цією посадою та проходить правову експертизу в юридичній службі.
Подання рапорту "по команді" означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. І так далі до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті. Лише у разі неприйняття, нерозгляду чи незадоволення рапорту, він подається непрямому, старшому командиру із поясненням причин такої подачі. І так до посадової особи, яка наділена правом звільнення підлеглого військовослужбовця зі служби чи скасування рішень попередніх командирів.
З матеріалів справи встановлено, що рапорт позивача про його звільнення з військової служби було направлено на електронну пошту ВЧ НОМЕР_1 . Листом від 03.05.2023 №914 повідомлено позивача, що його рапорт про звільнення з військової служби залишений без розгляду, оскільки із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатись до свого безпосереднього начальника, а якщо він може іх вирішити - до наступного прямого начальника, а також не передбачено такого порядку звернення військовослужбовця до командира (начальника) шляхом надсилання рапорту засобами поштового зв`язку.
Таким чином, матеріалами справи не підтверджено звернення позивача у передбаченому чинним законодавством порядку з питання звільнення з військової служби, відповідно, права позивача відповідачем не порушені.
Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що ВЧ НОМЕР_3 допущено бездіяльність щодо розгляду рапортів позивача та його звільнення з військової служби, оскільки фактично відсутні докази належного звернення позивача з відповідними рапортом до відповідача, з огляду на що відступні підстави для задоволення позовних вимог.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає у зв`язку з відсутністю правових підстав.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, внаслідок чого, в задоволенні позову слід відмовити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що у зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат (судовий збір) відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко