Справа № 120/19494/23
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 травня 2024 р. Справа № 120/19494/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №80 від 02.08.2023 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 до її пільгового стажу за списком №2 виробництв, робіт професій посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію на пільгових умовах, періоди роботи на посаді телефоніста міжміського телефонного зв`язку із зайнятістю з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією в Лебединському районному вузлу поштового зв`язку Сумського обласного виробничо-технічного управління зв`язку з 09.07.1984 по 18.03.1985, з 18.03.1985 по 22.07.1987, з 01.03.1992 по 31.12.1994 та в Лебединському районному вузлу електрозв`язку «Лебединрайтелеком» у період з 01.01.1995 по 30.06.1998, з 01.07.1998 по 21.10.1999, та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 з дня звернення за пенсією.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що пільговий стаж її роботи підтверджується записами у належній їй трудовій книжці, довідками №29/59 від 06.03.2023 та №05/18-195 від 18.04.2023 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній виданою Акціонерним товариством «Укрпошта», та Акціонерним товариством «Укртелеком».

Крім того, зазначає, що в матеріалах справи містяться документальні підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці, а саме копія наказу Лебединського районного вузла зв`язку про атестацію робочих місць №158 від 22.10.1993 року, яким посада «телефоністи» внесена до списку №2, та копія наказу ВАТ «Укртелеком» про атестацію робочих місць з додатками яким для посади «телефоністи міжміського телефонного зв?язку. Телефоніст довідкової служби міжміського телефонного зв?язку» підтверджено пільги та компенсації згідно зі Списком №2.

Отже, позивач зазначає, що має необхідні умови для виникнення у неї права на пільгове пенсійне забезпечення, оскільки встановлено факт перебування її на посаді, що міститься у списку № 2, а також документально підтверджено її зайнятість за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Ухвалою суду від 03.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області позов не визнав, в обґрунтування своєї позиції зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області було проведено перевірку та складено акти перевірки від 15.06.2023 №1800-1002-1/5233 та №1800-1002-1/5236 щодо достовірності та обґрунтованості відомостей, поданих для призначення (перерахунку) пенсії, за висновками яких періоди роботи зазначені в довідці від 06.03.2023 №29/59 виданій Сумською філією АТ "Укртелеком" та відповідно в довідці від 18.04.2033 №05/18-195 виданій Сумською дирекцією "Укрпошта" не підтвердились.

Таким чином, на думку відповідача, підстав для задоволення позову немає.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області також подано відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову. Позиція відповідача зводиться до того, що стаж, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №2 у ОСОБА_1 відсутній.

Зокрема, за результатами перевірки довідки №29/59 від 06.03.2023 Головним управління Пенсійного фонду України в Сумській області було складено акт №1800-1002-1/5233 від 15.06.2023 встановлено не підтверджено зайнятість ОСОБА_1 повний робочий день в шкідливих умовах праці за весь перевіряємий період. Не уточнено, де саме працювала особа (комутатор чи переговорний пункт) та не надано документи, що підтверджують роботу телефоніста з мікротелефонною гарнітурою. Таким чином, період роботи по 24.08.1999 року не може бути підтверджений згідно з наказом «Про атестацію...».

Також за результатом перевірки довідки №05-18/-195 від 18.04.2023 Головним управління Пенсійного фонду України в Сумській області було складено акт №1800-1002- 1/5236 від 15.06.2023, яким не підтверджено зайнятість позивача повний робочий день в шкідливих умовах праці за весь перевіряємий період. Крім того, не уточнено, де саме працювала особа (комутатор чи переговорний пункт) та не надано документи, що підтверджують роботу телефоніста з мікротелефонною гарнітурою. Окрім того, посада позивача, що зазначена у вказаній довідці не відповідає назві посади в наказах та неправильно зазначено періоди роботи.

13.02.2024 до суду надійшли відповіді на відзиви Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за підписом позивача. Втім, за змістом положень частини 3 статті 263 КАС України у справах цієї категорії заявами по суті є позов та відзив. Відтак суд не приймає до розгляду та під час ухвалення рішення не бере до уваги відповіді на відзиви.

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що 25.07.2023 ОСОБА_1 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою щодо переведення на пенсію за віком на пільгових умовах.

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглядав Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

За результатом розгляду документів, доданих до заяви, рішенням №80 від 02.08.2023 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відмовлено.

Зазначено, що страховий стаж позивача становить 22 роки 7 місяців 8 днів.

Стаж роботи за Списком №2 відсутній.

До пільгового стажу не враховано періоди згідно з довідками №29/59 від 06.03.2023 та №05-18/-195 від 18.04.2023, оскільки за результатами проведення перевірок не підтверджено пільговий стаж.

Вважаючи свої права порушеними оскаржуваним рішеннями, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).

Так, статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з частиною 1статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими та важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення віку 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років для жінок, з яких не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

З аналізу вищенаведеного можливо зробити висновок, що для призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" необхідним є: 1) наявність страхового стажу не менше 24 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах; 2) віднесення професії до списку робіт із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад; 3) досягнення віку 55 років.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є встановлення факту перебування особи на посаді та виконання нею робіт зі шкідливими і важкими умовами праці, а також документальне підтвердження відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

У даному адміністративному спорі відповідач піддав сумніву наявність пільгового стажу ОСОБА_1 в частині періоду роботи в Лебединському районному вузлу поштового зв`язку Сумського обласного виробничо-технічного управління з 09.07.1984 по 18.03.1985, з 18.03.1985 по 22.07.1987, з 01.03.1992 по 31.12.1994 та в Лебединському районному вузлу електрозв`язку «Лебединрайтелеком» у період з 01.01.1995 по 30.06.1998, з 01.07.1998 по 21.10.1999, оскільки не підтверджено зайнятість позивача повний робочий день в шкідливих умовах праці, не уточнено, де саме працювала особа (комутатор чи переговорний пункт) та не надано документи, що підтверджують роботу телефоніста з мікротелефонною гарнітурою. Окрім того зазначено, що посада позивача, що зазначена у довідці №05-18/-195 від 18.04.2023 не відповідає назві посади в наказах та неправильно зазначено періоди роботи.

Суд вважає за необхідне надати правову оцінку кожному з цих аргументів відповідача окремо.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637).

Так, згідно пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Згідно трудової книжки ОСОБА_2 НОМЕР_1 позивач з 09.07.1984 прийнята учнем телефоніста МТС (міжміської телефонної станції) Лебединського районного вузла поштового зв`язку Сумського обласного виробничо-технічного управління;

21.12.1984 переведена на посаду телефоніста МТС (міжміської телефонної станції) Лебединського районного вузла поштового зв`язку Сумського обласного виробничо-технічного управління;

з 15.01.1985 звільнена з посади;

з 18.03.1985 по 22.07.1987 працювала телефоністкою МТС Лебединського районного вузла поштового зв`язку Сумського обласного виробничо-технічного управління;

з 01.03.1992 по 31.12.1994 працювала на посаді телефоніста 3 класу участку МТТС, та телефоністкою 2 класу МТТС.

Також відповідно відомостей трудової книжки, з 01.01.1995 по 24.08.1999 ОСОБА_1 займала посаду телефоніста 2 класу участка МТТС Лебединського районного вузлу електрозв`язку «Лебединрайтелеком» (реорг. Цех електрозв`язку №11 Сумської дирекції УДПЕЗ "Укртелеком").

Наказом міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посаді показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 затверджено списки виробництв, цехів, професій, робота в яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Вказаною постановою визначено, що до Списку №2 віднесено професію: Телефоністи міжміських телефонних станцій, переговорних пунктів з цілодобовою дією і міських телефонних станцій з кількістю від 300 номерів і більше.

Постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення» визначено, що професію телефоніста міжміського зв`язку, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією віднесено до Списку № 2 (розділ ХХІХ «Зв`язок», код професії 093).

Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» визначено, що професію Телефоністи міжміського телефонного зв`язку, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією віднесено до Списку № 2 ( розділ ХХІХ «Зв`язок», код професії 093).

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №05/18-195 від 18.04.2023, що видана Сумською дирекцією "Укрпошта" судом встановлено, що ОСОБА_3 працювала повний робочий день за професією (посадою) телефоніст міжміського телефонного зв`язку міжміської телефонної станції, переговорних пунктів з цілодобовою дією у Лебединському районному вузлі поштового зв`язку згідно облікових документів в періоди:

на посаді телефоніста

з 09.07.1984 (наказ на прийом №К/86 від 09.07.1984 зареєстрований в книзі обліку наказів по особовому складу) по 15.01.1985 (наказ на звільнення №K/9 від 16.01.1985 року зареєстрований в Книзі обліку наказів по особовому складу);

з 18.03.1985 (наказ на прийом № K/35 від 15.03.1985 зареєстрований в книзі обліку наказів по особовому складу) по 22.07.1987 (наказ на звільнення №165/К від 22.07.1987 зареєстрований в Книзі обліку наказів по особовому складу),

з 01.03.1992 року переведена на посаду телефоніста (наказ на переведення № 54/к від 03.03.1992) та звільнена 31.12.1994 (наказ на звільнення №169/К від 30.12.1994 зареєстрований в Книзі обліку наказів по особовому складу):

виконувала роботи по наданню послуг міжміського телефонного зв`язку, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією, за професією, посадою телефоніст міжміського телефонного зв`язку, що передбачена Списком №2 розділ ХХХІ "Зв`язок" Постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956, розділ ХХІХ "Зв`язок" код КП 093, затвердженого Постановою КМ СРСР №10 від 26.01.1991.

Всього 5 років 8 місяців 11 днів.

Додатково зазначено, що відволікань від роботи не було, відпусток без збереження заробітної плати не було.

Також, відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №29/59 від 06.03.2023, що видана Сумською філією "Укртелеком" судом встановлено, що ОСОБА_3 працювала повний робочий день:

в Лебединському районному вузлі електрозв`язку «Лебединрайтелеком» і за період з 01.01.1995 по 30.06.1998 виконувала роботи по наданню послуг міжміського телефонного зв`язку з постійною роботою з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією, за професією, посадою телефоніста міжміського телефонного зв`язку, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією, що передбачено Списком №2 розділ ХХІХ "Зв`язок", код КП 093 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року;

з 01.07.1998 по 24.08.1999 позивач працювала повний робочий день в Цеху електрозв`язку №11 Сумської дирекції УДПЕЗ «Укртелеком» і виконувала роботи по наданню послуг міжміського телефонного зв`язку з постійною роботою з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією, за професією, посадою телефоніста міжміського телефонного зв`язку, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією, що передбачено Списком № 2 розділу XXІX "Зв`язок", код КП 093 затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994.

Всього 4 роки 7 місяців 24 дні.

Додатково зазначено, що за період роботи у відпустці по догляду за дитиною та у відпустці без збереження заробітної плати не перебувала. Вказано, що робоче місце атестоване по Списку №2 згідно наказів Сумського міського виробничо-технічного вузла електрозв`язку №158 від 24.11.1994, №85-H-SU від 19.03.2018.

Дані довідки, складено за формою передбаченою Порядком №637, мають всі необхідні дані та підтверджує пільговий стаж роботи позивача в даний спірний період.

При цьому, суд критично ставиться до посилань відповідача, зокрема на акти №1800-1002-1/5233 від 15.06.2023 та №1800-1002- 1/5236 від 15.06.2023, за якими дані довідки не були враховані (оскільки не підтверджено зайнятість позивача повний робочий день в шкідливих умовах праці, не уточнено, де саме працювала особа (комутатор чи переговорний пункт) та не надано документи, що підтверджують роботу телефоніста з мікротелефонною гарнітурою), адже у довідках чітко зазначено, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день на посадах передбачених Списком № 2, виконувала роботи по наданню послуг міжміського телефонного зв`язку з постійною роботою з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією.

Поряд із цим, суд виходить з того, що саме трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності у ній відповідних записів та наявності неточностей, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи, зокрема довідки, уточнюючі характер роботи.

У постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 Верховний Суд зазначив, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист.

Таким чином, оскільки в трудовій книжці позивача наявна інформація про роботу з 09.07.1984 по 15.01.1985, з 18.03.1985 по 22.07.1987, з 01.03.1992 по 31.12.1994 та з 01.01.1995 по 24.08.1999 на посадах передбачених Списком № 2, а саме телефоністки міжміського зв`язку 2 та 3 класу, підстав для відмови в зарахуванні до пільгового стажу даних періодів роботи немає.

Крім того, аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, є перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що передбачені Списком №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією, атестація робочого місця.

Відповідно до п. 4 Порядку №422 відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Верховним Судом у зразковій справі №520/15025/16-а (постанова від 19.02.2020) викладений правовий висновок, відповідно до якого непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

З огляду на це, визначальною ознакою є саме факт роботи на посадах із шкідливими і важкими умовами праці, що передбачені у Списку №2, характер такої роботи, які дають підстави для призначення пільгової пенсії.

Отже, особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації її робочого місця.

За наведених підстав суд приходить до висновку про необґрунтованість прийнятого рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 02.08.2023 №80 про відмову в призначення пенсії та наявність підстав для його скасування.

Водночас, суд не повинен самостійно перераховувати відповідні періоди страхового або пільгового стажу, які мають значення для вирішення питання призначення, перерахунків або обчислення пенсій, оскільки такі повноваження належать саме пенсійному органу. Зважаючи на це, відповідач повинен перерахувати стаж роботи позивача із зарахуванням пільгового стажу за цим рішенням, вирішивши питання призначення їй пенсії на пільгових умовах за наявності достатнього пільгового стажу відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, в даному випадку, суд вважає, що належним та ефективним способом відновлення порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача зарахувати спірні періоди роботи з 09.07.1984 по 15.01.1985, з 18.03.1985 по 22.07.1987, з 01.03.1992 по 31.12.1994 та з 01.01.1995 по 24.08.1999, протиправність незарахування яких була встановлена судом в даному рішенні, до пільгового стажу позивача та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 25.07.2023 враховуючи зараховані до пільгового стажу періоди роботи.

При цьому підстав для зобов`язання відповідача зарахування до пільгового стажу позивача періодів з 16.01.1985 по 18.03.1985 та з 25.08.1999 по 21.10.1999 у суду немає, адже як свідчать матеріали справи, зокрема трудова книжка та уточнюючі довідки, у такі періоди позивач не працювала на посадах із шкідливими і важкими умовами праці, що передбачені у Списку №2.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області підлягає стягнення сума судового збору у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №80 від 02.08.2023 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 25.07.2023, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди з 09.07.1984 по 15.01.1985, з 18.03.1985 по 22.07.1987, з 01.03.1992 по 31.12.1994 та з 01.01.1995 по 24.08.1999.

У задоволення решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, )

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, )

Суддя Мультян Марина Бондівна