Справа № 160/3246/24
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2024 рокуСправа №160/3246/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу №160/3246/23 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
05.02.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати не в повному обсязі ОСОБА_1 збільшеної додаткової винагороди, яка встановлена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за наступні періоди: з 15.03.2023 по 25.04.2023; з 15.05.2023 по 15.06.2023; з 29.06.2023 по 29.07.2023; з 07.08.2022 по 16.09.2023; з 18.10.2023 по 02.11.2023;
- зобов?язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову винагороду за наступні періоди: з 15.03.2023 по 25.04.2023; з 15.05.2023 по 15.06.2023; з 29.06.2023 по 29.07.2023; з 07.08.2022 по 16.09.2023; з 18.10.2023 по 02.11.2023 в розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок щомісячно з урахуванням виплаченої додаткової винагороди за ці місяці перебування на стаціонарному лікуванні і у відпустці за станом здоров?я.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу на посаді старшого стрільця парашутно-десантного взводу 3 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону Військової частини НОМЕР_2 . 14.03.2023 позивачем під час виконання бойового завдання в АДРЕСА_3 , було отримано травму, а саме: вогнепальне осколкове наскрізне поранення правого ліктьового суглобу з переломом латерального відростку правої плечової кістки, у зв`язку з чим, останній перебував на стаціонарному лікуванні з 15.03.2023 по 24.03.2023, з 29.05.2023 по 12.06.2023, з 07.08.2023 по 15.08.2023, з 18.10.2023 по 02.11.2023 та відпустці за станом здоров`я з 25.03.2023 по 25.04.2023, з 15.05.2023 по 15.06.2023, з 29.06.2023 по 29.07.2023, з 16.08.2023 по 16.09.2023. Позивач зауважує, що починаючи з дня отримання травми (14.03.2023) та перебування на стаціонарному лікуванні, у відпустці за станом здоров`я, відповідач нараховував та виплачував йому додаткову винагороду у зменшеному розмірі, ніж це встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Позивач, вважаючи таку позицію відповідача протиправною, звернувся до суду з цією позовною заявою для захисту своїх прав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з грудня 2022 року призваний на службу у Збройні Сили України ІНФОРМАЦІЯ_1 та проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , звання - солдат, військова професія - стрілець.
14.03.2023 під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації солдат ОСОБА_1 отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, а саме: вибухову травму, акубаротравму, вогнепальне поранення правого ліктьового суглобу з дефектом м`яких тканин, перелом летерального надвиростку правої плечової кістки з дефектом кісткової тканини, медіальним вивихом правого передпліччя, про що свідчить свідоцтво про хворобу №1128, видане 12 Регіональною військово-лікарською комісією від 03.11.2023 за №2119 та затверджене постановою військово-лікарської комісії від 03.11.2023, копія якого міститься у матеріалах справи (далі - свідоцтво про хворобу №1128).
Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 27.04.2023 №4806, виданої Військовою частиною НОМЕР_2 Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 одержав вогнепальне осколкове наскрізне поранення правого ліктьового суглобу з переломом летерального відростку правої плечової кістки за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу Військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_3 , не під впливом наркотичного та алкогольного сп`яніння, та був в засобах індивідуального захисту (бронежилет, шолом кулезахисний). Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 08.04.2023 №505/нод.
Свідоцтвом про хворобу №1128 також підтверджено факт перебування ОСОБА_1 на обстеженні і лікуванні у КНП «Новомосковська ЦМЛ» НМР з 15.03.2023 по 17.03.2023, у КНП «Обласна клінічна лікарня Тернопільської обласної ради» з 18.03.2023 по 24.03.2023, у КНП «Міська клінічна лікарня №16 Дніпропетровської міської ради» з 23.05.2023 по 24.05.2023, з 29.05.2023 по 12.06.2023, з 07.08.2023 по 15.08.2023, у військовій частині НОМЕР_4 з 18.10.2023 по 03.11.2023.
Згідно виписки №1470 із медичної карти стаціонарного хворого КНП «Новомосковська ЦМЛ» НМР», хірургічне відділення, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 15.03.2023 по 17.03.2023 з діагнозом: ВОНП (14.03.2023) правого ліктьового суглобу з переломом латерального відростку правої плечової кістки.
Довідкою військово-лікарської комісії від 24.03.2023 №605/2, виданої КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради, за результатом медичного огляду 24.03.2023 підтверджено пов`язаність отриманої позивачем травми з проходженням військової служби та додатково зазначено про потребу відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
Довідкою військово-лікарської комісії від 15.05.2023 №3438, виданої Військовою частиною НОМЕР_5 Міністерства оборони України, за результатом медичного огляду 15.05.2023 підтверджено пов`язаність отриманої позивачем травми з проходженням військової служби, важкий ступінь поранення та додатково зазначено про потребу відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №8719 від 24.05.2023 КНП «Міська клінічна лікарня №16 Дніпропетровської міської ради» ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 23.05.2023 по 24.05.2023 з діагнозом: Y36.2 - ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків, наслідки ВОСП (14.03.2023) правої в/кінцівки з вогнепальним переломом виростка плечової кістки та в умовах АЗФ дефектом кісткової тканини зовнішнього виростка плечової кістки праворуч. Комбінована контрактура правого ліктьового суглобу.
Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №8917 від 12.06.2023 КНП «Міська клінічна лікарня №16 Дніпропетровської міської ради» ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 29.05.2023 по 12.06.2023 з діагнозом: S42.8. Перелом інших частин плеча та плечового поясу. Y36.2 - ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків. Наслідки ВОСП (14.03.2023) правої в/кінцівки з вогнепальним переломом виростка плечової кістки та в умовах АЗФ дефектом кісткової тканини зовнішнього виростка плечової кістки праворуч. М24.53. Комбінована контрактура правого ліктьового суглобу. Z50.9. Реабілітаційний діагноз: часткове порушення функції правої верхньої кінцівки, часткове порушення самообслуговування.
Довідкою військово-лікарської комісії від 29.06.2023 №4431, виданої Військовою частиною НОМЕР_5 Міністерства оборони України, за результатом медичного огляду 29.06.2023 підтверджено пов`язаність отриманої позивачем травми з проходженням військової служби, важкий ступінь поранення та додатково зазначено про потребу відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
Довідкою військово-лікарської комісії від 15.08.2023 №1016/160, виданої КНП «Міська клінічна лікарня №16 Дніпропетровської міської ради», за результатом медичного огляду 15.08.2023 підтверджено пов`язаність отриманої позивачем травми з проходженням військової служби, важкий ступінь поранення та додатково зазначено про потребу відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
Довідкою військово-лікарської комісії від 10.10.2023 №3315, виданої Військовою частиною НОМЕР_6 Міністерства оборони України, за результатом медичного огляду 10.10.2023 підтверджено пов`язаність отриманої позивачем травми з проходженням військової служби та додатково зазначено про стаціонарного обстеження з подальшим переоглядом у ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №2970 від 02.11.2023 Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 18.10.2023 по 02.11.2023 з діагнозом: стійка змішана контрактура, післяопераційний рубець латеральної поверхні правого ліктьового суглобу, кістковий внутрішньосуглобовий дефект латерального надвиростка правої плечової кістки внаслідок вогнепального поранення (14.03.2023) з значним порушенням функцій. Вибухова травма (14.03.2023): акубаротравма без порушення слухової функції.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 30.11.2023 №240, копія витягу з якого міститься у матеріалах справи, ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас та з 30.11.2023 виключено зі списків особового складу частини.
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 12.02.2024 №532/нагд «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за січень 2024 року, які отримали поранення» позивачу нараховано до виплати додаткова винагорода за безпосередню участь у бойових діях у розмірі 100000 грн пропорційно дням перебування на лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії за січень 2024 року з 18.10.2023 по 02.11.2023; за вересень 2023 року: з 17.08.2023 по 15.09.2023; утримано додаткову винагороду на період дії воєнного стану з розрахунку 100000 грн за період з 16.09.2023 по 19.09.2023 включно.
Згідно довідки від 26.02.2024 №691/1974-1-ФЕС, виданої Військовою частиною НОМЕР_2 Міністерства оборони України, ОСОБА_1 нараховано та виплачено додаткову винагороду відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022:
Відповідно до постанови державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курбатової Марини Сергіївни від 23.05.2023 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в рамках виконавчого провадження №58476082 з позивача стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 50% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка станом на 01.06.2023 складає 134044,60 грн, а потім по 1/4 частини з заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повноліття.
Вважаючи невиплату додаткової винагороди згідно Постанови №168 у зменшеному розмірі протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та спірним правовідносинам сторін, суд враховує таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє на даний час.
Указами Президента України воєнний стан продовжено, діє на теперішній час.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей регулює Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII).
Відповідно до ст. 12 Закону №2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
У статті 2 Закону №2011-XII акцентовано, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Відповідно до ст. 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
За військовослужбовцями, які тимчасово проходять військову службу за межами України, зберігається виплата грошового забезпечення в національній валюті та виплачується винагорода в іноземній валюті за нормами і в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України.
За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.
Неправомірні рішення, дії (бездіяльність) органів військового управління та командирів (начальників) згідно зі ст. 19 Закону №2011-XII можуть бути оскаржені військовослужбовцями в порядку, передбаченому законами, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
Фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, відповідно до ст. 23 Закону №2011-XII здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом. Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.
Оскільки спірні правовідносини виникли в період воєнного стану щодо додаткової грошової винагороди, суд врахував, що на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України виніс постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), редакція якої неодноразово змінювалася.
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до п. 2 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Отже, додаткова винагорода на період дії воєнного стану входить до складу одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Водночас постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 №146 затверджено перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб (далі - Перелік).
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2022 №1263, яка набула чинності 16.11.2022, внесено зміни до п. 8 переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 № 146 та доповнено його після слів «З усіх видів грошового забезпечення» словами «інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується за період воєнного стану».
Тож, згідно п. 8 Переліку, у редакції, що вже діяла на час спірних правовідносин, встановлено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, служби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, співробітників Служби судової охорони утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом.
Законодавством чітко визначено, що утримання аліментів з військовослужбовців Збройних Сил України провадиться з додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, тому доводи позивача суд вважає необґрунтованими.
З огляду на викладене, суд зробив висновок, що відповідач, здійснивши утримання аліментів з усіх видів грошового забезпечення позивача, зокрема з додаткової винагороди, яка виплачується йому на період воєнного стану, у спірних правовідносинах діяв з дотриманням порядку, меж і способу дій, визначених законом.
Під час розгляду спорів щодо оскарження дій суб`єктів владних повноважень суд перевіряє відповідність спірних дій вимогам, зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України. Цей обов`язок виникає із завдань адміністративного судочинства, до яких належить справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із вимогами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 6, 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити повністю.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 12.04.2024.

Суддя О.В. Царікова