Справа № 160/3888/24
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 травня 2024 рокуСправа №160/3888/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:
- визнати стаж роботи ОСОБА_1 таким, що відповідає умовам п. (в) ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», а також п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для призначення пенсії на пільгових умовах;
- визнати незаконним рішення від 14.09.2023 р. № 5 Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, згідно п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 14.10.1982 року по 06.06.1997 рік у АПОФ «Степное», а також з 01.09.1999 року по 25.09.2001 рік у ТОВ «Компанія ФАРМКО» та призначити, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком, згідно п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з дня звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 17.08.2023 р.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що після досягнення 57-річного віку, було подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-1V. До поданої заяви позивачем було долучено всі необхідні документи, що підтверджують стаж його роботи трактористом, механізатором та безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в підприємствах сільського господарства. Однак, рішеннями відповідачів було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. 3 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вважає що відповідачі при прийнятті оскаржуваних рішень діяли не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань пенсійного забезпечення, що є підставою для задоволення позовних вимог.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачам строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Головним управлінням ПФУ в Харківській області надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 заперечує проти задоволення позовних вимог. Обґрунтовує свої заперечення тим, що позивач не має достатнього пільгового стажу. Надана уточнююча довідка не підтверджує пільговий стаж оскільки відсутні дані, що дане підприємство здійснювало вело сільськогосподарську діяльність.
Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 заперечує проти задоволення позовних вимог. Обґрунтовує свої заперечення тим, що позивач не має достатнього пільгового стажу. Надані уточнюючи довідки не підтверджує пільговий стаж оскільки відсутні дані, що підприємство здійснювало сільськогосподарську діяльність і позивач був безпосередньо задіяний у сільськогосподарському виробництві.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 17.08.2023 звернувся до територіального управлінні Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком, згідно п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 17 від 24.08.2023 позивачу відмовлено в призначенні пенсії, оскільки на дату звернення позивач не мав достатньо пільгового стажу.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №5 від 14.09.2023 р. комісія при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, за вислугу років розглянула заяву позивача.

За результатами розгляду наданих документів:

Страховий стаж особи становить 38 років 02 місяців 07 днів. За результатами розгляду документів, до страхового стажу зараховано всі періоди роботи.

Стаж роботи на посаді тракториста-машиніста складає 9 р. 9 міс. 16 дн.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідки від 04.06.2013 №96, виданої ТОВ Компанія Аннона, за період роботи з 09.10.2001 по 12.07.2006 та довідки від 05.06.2023 № 77, виданої ТОВ Агрофірма ім. Горького за період роботи з 06.07.2006 по 07.02.2007, оскільки документами не підтверджена участь товариств (підприємств) у виробництві сільськогосподарської продукції чи у тваринництві.

Право на призначення пенсії відповідно пункту 3 частини 2 статті 114 Закону, заявник не має в зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу на посаді тракториста- машиніста.

Відділом контрольно-перевірочної роботи № 4 управління контрольно-перевірочної роботи перевірки обгрунтовності документів до нашого відділу було направлено акт №0400-011005-1/18578 від 13.11.2023 про перевірку довідки про стаж № 77 від 05.06.2023, яка видана ТОВ Агрофірма ім.Горького. Згідно акту перевірки пільгова довідка відповідає первинним документам.

Не погодившись з відмовою позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку викладеному вище, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058).

Пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону №1058 визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Судом встановлено, що позивач, при зверненні до органу пенсійного фонду надав трудову книжку з відповідними записами.

Так, згідно до записів трудової книжки позивача:

з 14.10.1982 р. позивач був прийнятий у члени АПОФ «Степное» на посаду тракторист. На цій посаді працював по 06.06.1997, включаючи службу в армії з 10.05.1984 р. по 12.05.1986 р.

З 17.06.1997 р. прийнято на роботу в ПТФ «Агротех ЛТД» на посаду - тракторист, де працював до 31.08.1999 р..

01.09.1999 р. прийнято на роботу до ТОВ «Компанія ФАРМКО» по переводу з ПТФ «Агротех ЛТД» на посаду - тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва, де працював до 25.09.2001 р.

з 09.10.2001 р. прийнято на роботу у ТОВ Компанія «Аннона» на посаду тракториста-машиніста, де працював до 12.07.2006 р.

12.07.2006 р. за переводом з ТОВ Компанія «Аннона» було прийнято до ТОВ «Агрофірма ім. Горького» на посаду тракторист-машиніст, де працював до 07.02.2007.

З 08.02.2007 р. по 04.06.2009 р. працював у ТОВ «Агроальянс» на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва.

09.06.2009 р. прийнято до ТОВ «НовоФарм» на посаду тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва. 20.10.2009 звільнено у зв`язку із закінченням строку трудового договору.

На підтвердження факту зайнятості позивача у сільськогосподарському виробнитві останнім надано довідки від ТОВ Агроальянс», ТОВ «Агрофірма ім. Горького», ТОВ «Компанія Аннона», ТОВ компанія «Фармко» та від Новомосковського трудового архіву щодо роботи у колгоспі ім. Котовського та АВОП «Степове».

Суд зазначає, що порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Стосовно найменування професії суд зазначає, що термін «механізатор» є загальновживаним й більш широким родовим поняттям професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції.

Єдине найменування професії механізаторів сільського господарства „тракторист-машиніст" було запроваджено в 1961 році і охоплює такі професії: бульдозеристи, бульдозеристи-скреперисти, грейдеристи, комбайнери, машиністи дощувальних машин, машиністи льоноконоплезбиральних машин, машиністи скреперів, скреперисти, машиністи чаєзбиральних машин, машиністи екскаваторів, механіки-водії бавовнозбиральних машин, механіки-водії самохідних широкозахватних сінокосарок, механіки-комбайнери, трактористи, трактористи-бульдозеристи.

Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому разі, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, проводиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

Відповідно до «Загальносоюзного класифікатора професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів 186016», затвердженого постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 27 серпня 1986 року №016, введеного в дію з 01 січня 1987 року та класифікатора професій ДК 003:2010 на зміну ДК 003:2005, затвердженого та введеного в дію наказом Держспоживстандарту України від 28 липня 2010 року №327, чинного на теперішній час, професії «механізатор», «підвозчик», «будівельна бригада» відсутні, а міститься професійна назва роботи тракторист - машиніст сільськогосподарського виробництва.

Частиною 1 статті 44 та частиною 5 статті 45 Закону №1058-ІV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Перелік документів, необхідний для призначення пенсії за віком, передбачено пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі по тексту - Порядок №22-1), за змістом якого до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу); 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності); 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі (п.4.2 Порядку № 22-1).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (п.4.3 Порядку № 22-1).

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (п.4.7 Порядку № 22-1).

Судом встановлено, що всупереч вимогам пункту п.4.7 Порядку № 22-1, відповідачами під час прийняття оскаржуваних рішень не надано належної оцінки жодному документу, наданого позивачем на підтвердження наявності пільгового стажу, не досліджено записи у трудовій книжці позивача, відповідачами не надано до суду жодного доказу здійснення законодавчо передбачених заходів щодо підтвердження права позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином спірні рішення від 24.08.2023 р. № 17 Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області та від 14.09.2023 р. № 5 Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо вимоги позивача визнати стаж позивача таким, що відповідає вимогам п. (в) ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», а також п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для призначення пенсії на пільгових умовах, суд зазначає, що встановлення фактів, що мають юридичне значення не відноситься до компетенції суду адміністративної юрисдикції.

Разом з тим, судом встановлено, що документально підтверджений стаж позивача на посаді тракториста-машиніста повинен бути зарахований до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, відповідно до п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача-1 призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Як видно з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980 р., під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13.

Так, призначення та обрахунок пенсії є дискреційними повноваженнями пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Відповідно до частин 1, 2 статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України).

У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію вважає за можливе зобов`язати належний орган призначення пенсії розглянути її заяву від 02.01.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року, та з урахуванням висновків суду у цій справі.

При цьому суд враховує ту обставину, що у силу абзацу 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

А відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, то саме цей орган і має завершити процедуру призначення позивачу пенсії за віком.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

З приводу розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області підлягає сума 403,73 грн., з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 403,73 грн.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 24.08.2023 р. № 17 Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, згідно п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Визнати протиправним та скасувати рішення від 14.09.2023 р. № 5 Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, згідно п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 , який дає правно на призначення пенсії згідно до п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 14.10.1982 року по 06.06.1997 рік у АПОФ «Степное», з 01.09.1999 року по 25.09.2001 рік у ТОВ «Компанія ФАРМКО»

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 1.08.2023 про призначення пенсії за віком, згідно п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ( Майдан Свободи, Держпром, 3 під. 2 поверх м.Харків. 61022) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати за подачу позову до суду у розмірі 403 грн. 73 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ( вул. Набережна Перемоги 26, м. Дніпро, 49094) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати за подачу позову до суду у розмірі 403 грн. 73 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька