Справа № 340/1032/24ДСК
Суддя: О.С. ПЕТРЕНКО
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в ухваленні додаткового судового рішення

26 квітня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/1032/24ДСК

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника ТОВ "Укрлітійвидобування" про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі

за позовом: Першого заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури

до відповідача-1: Державної служби геології та надр України

до відповідача-2: Державної комісії України по запасах корисних копалин

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрлітійвидобування"

про визнання дій протиправними, скасування рішень та визнання недійсним спеціального дозволу на користування надрами, -

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Кіровоградської обласної прокуратури звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Державної комісії України по запасах корисних копалин і Державної служби геології та надр України щодо розгляду матеріалів попередньої геолого-економічної оцінки запасів та ресурсів петалітових літієвих руд Полохівського родовища у Маловисківському районі Кіровоградської області та скасувати рішення засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин, оформлене протоколом від 29.09.2016 №3668-ДСК,

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 18.01.2017 року №17, в часині надання ТОВ "Укрлітійвидобування" спеціального дозволу на користування надрами;

- визнати протиправним та скасувати спеціальний дозвіл на користування надрами від 03.04.2017 №6195, виданий ТОВ "Укрлітійвидобування", вид користування видобування, мета користування видобування петалітових літієвих руд Полохівського родовища.

Ухвалами Кіровоградського ОАС від 11.04.2024 року позовну заяву в частині визнання протиправними дії Державної комісії України по запасах корисних копалин і Державної служби геології та надр України щодо розгляду матеріалів попередньої геолого-економічної оцінки запасів та ресурсів петалітових літієвих руд Полохівського родовища у Маловисківському районі Кіровоградської області та скасування рішення засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин, оформлене протоколом від 29.09.2016 №3668-ДСК - залишено без розгляду, в іншій частині (про визнання протиправним та скасування наказу Державної служби геології та надр України від 18.01.2017 року №17, в часині надання ТОВ "Укрлітійвидобування" спеціального дозволу на користування надрами; визнання протиправним та скасування спеціального дозволу на користування надрами від 03.04.2017 №6195, виданий ТОВ "Укрлітійвидобування", вид користування видобування, мета користування видобування петалітових літієвих руд Полохівського родовища) провадження в справі закрито.

15.04.2024 на адресу суду від представника третьої особи надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вх.№9580/24 від 15.04.2024).

Ухвалою суду від 16.04.2024 розгляд заяви вирішено розглядати в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Ч.1 ст.247 КАС України передбачено можливість вирішення судом питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Аналогічна норма міститься у ст. 252 КАС України, відповідно до п. 3 ч. 1 якої суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення (ч. 2 ст. 252КАС України).

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частиною 1 ст. 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами частини 4,5 статті 134 КАС України обумовлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, відповідно до ч. 10 ст. 139 КАС України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При цьому, суд звертає увагу, що особливості вирішення питання щодо розподілу судових витрат саме третіх осіб визначені у ч. 11 ст. 139 КАС України.

Так, за приписами ч. 11 ст. 139 КАС України, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Зміст цієї норми дає підстави для висновку, що право на відшкодування судових витрат, понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, реалізується за правилами розподілу судових витрат, які встановлені для тієї сторони у справі, на боці якої виступала ця третя особа, та залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Подібна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 27.05.2019 у справі № 821/410/17, від 22.01.2020 у справі № 808/2832/17, від 29.06.2022 у справі № 640/24854/19 та постановах від 27 травня 2021 року у справі № 480/6187/20, від 19 жовтня 2021 року у справі № 520/13581/2020, від 09.06.2022 у справі № 120/832/21-а.

При цьому, необхідною умовою для застосування положень ч. 10 ст. 139 КАС України, у разі закриття провадження у справі є доведення факту вчинення позивачем необґрунтованих дій. Під такими діями слід розуміти завідомо безпідставне та/або штучне ініціювання судового провадження тощо. При цьому заявник у такому випадку повинен надати суду вмотивоване та підтверджене доказами клопотання про компенсацію відповідних витрат із зазначенням, у чому саме полягають відповідні необґрунтовані дії позивача.

Разом з тим, в даній справі третьою особою не доведено, а судом не встановлено факту вчинення з боку позивача дій, які можна визнати необґрунтованими, в розумінні статті 139 КАС України. При цьому, саме по собі пред`явлення позову до суду, предмет якого вже вирішений в іншій справі (є рішення суду, яке набрало законної сили, яким вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав), як наслідок, закриття судом провадження у справі, не можуть бути достатнім свідченням необґрунтованості дій позивача.

Враховуючи те, що судом не було підтверджено необґрунтованих дій Першого заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури при подачі позову до адміністративного суду, суд не вбачає правових підстав для покладення на позивача витрат третьої особи на професійну правничу допомогу на підставі частини 11 статті 139 КАС України.

Відповідно до ч.4 ст.252 КАС України, про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст.132,134,137,139,247,252, 256,294,295 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

В ухваленні додаткового рішення за заявою представника третьої особи ТОВ "Укрлітійвидобування" про відшкодування витрат на правничу допомогу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. ПЕТРЕНКО