Справа № 200/2639/23
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2024-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

03 травня 2024 року Справа №200/2639/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

Від відповідача до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач, серед іншого, просить суд закрити провадження у справі та вказує на те, що позивач вже звертався до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та є підставою для закриття даного провадження.

Відповідач вказує на те, що невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження. Натомість, позивач звернувся до суду із позовною заявою у загальному порядку, в якій фактично оскаржує дії та рішення пенсійного органу щодо виконання судового рішення по справі № 200/16100/21, що, у свою чергу, не відповідає об`єкту порушеного права, оскільки в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним, при розгляді позовної вимоги позивача щодо виконання окремого судового рішення в іншій справі. Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися її права, свободи чи інтереси, то вона повина була звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов. Оскільки, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Посилається на наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду судів у інших провадженнях, проте, на стадії виконання таких судових рішень.

Зазначає про те, що такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постановах від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15, від 03 квітня 2019 року по справі № 820/4261/18, від 21.12.2020 по справі № 440/1810/19.

Суд зауважує, що частина 2 статті 239 КАС України, на яку позивач посилається у прохальній частині відзиву на позов, міститься у статті 239 з назвою «наслідки закриття провадження у справі» та встановлює, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Проте, відповідачем не надано суду доказів закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 239 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

КАС України регламентовано неможливість повторного розгляду справи за умови набрання законної сили рішенням в аналогічному спорі між тими самими сторонами.

При цьому, закриття провадження у справі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядався, і збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05.12.2019 у справі № 826/3678/16.

Судом з Комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" встановлено, що у справі № 200/16000/21 позивач звертався до суду з вимогами, відповідно до яких просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо відмови позивачу у перерахунку пенсійного забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати та виплатити позивачу відповідно до ст. ст. 50, 54, п. 4, 67 п. 3, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду третьої групи, основну пенсію з інвалідності із розрахунку шести мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію із розрахунку 50% мінімальної пенсії з дня порушеного права позивача відповідачем, а саме з 28.05.2013 року.

У даній справі (200/2693/23) позивач (з урахуванням уточненої позовної заяви від 06.07.2023 року) просить суд:

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень -ГУ ПФУ в Донецької області протиправною, яка полягає у залишенні без змін/перерахунку призначеної пенсії ОСОБА_1 з 03.08.2014р. по відношенню до призначеної пенсії відповідачем з 01.01.2014 по 02.08.2014р. на виконання рішення суду по справі № 200/16100/21;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецької області вчинити певні дії, а саме, нарахувати/призначити та виплатити пенсію з 03 серпня 2014 в розмірі раніше призначеної ГУ ПФУ в Донецької області пенсії на рівні з 01.01.2014 по 02.08.2014р. за рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/16100/21;

Суд окремо зазначає про відмінність підстав даних позовів, оскільки у даній справі, однією з підстав позову визначено: «…Положеннями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено зменшення розміру пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у разі проведення його перерахунку. Таким чином, в зв`язку з перерахунком призначеної пенсії з 01.01.2014р. по 02.08.2014р. що відбувся у відповідності до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» після виконання відповідачем рішення суду по справі № 200/16100/21, є підставою для проведення перерахунку пенсії після виконання відповідачем рішення суду по справі № 200/16100/21, тому що, якщо внаслідок прийняття будь-якого закону та/або норми права розмір пенсії зменшується то пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.».

Тобто, однією з підстав позову визначено протиправні на думку позивача дії відповідача, що відбулися після постановлення рішення у справі № 200/16100/21.

Таким чином, предмет та підстави даного позову не є тотожними з тими, що були предметом розгляду у справі № 200/16100/21, що виключає можливість задоволення заяви відповідача про закриття провадження у даній справі у зв`язку з тим, що є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; (пункт 4 частини 1 статті 238 КАС України).

Керуючись статями 238, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про закриття провадження у справі № 200/2693/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала постановлена та підписана 03 травня 2023 року.

Суддя С.І. Бабіч