Справа № 260/1166/24
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 травня 2024 року м. Ужгород№ 260/1166/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить: 1) визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області протиправними щодо відмови в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2021, 2022 та 2023 роки, починаючі з моменту звернення, а саме з 10.01.2024 року; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2021, 2022 та 2023 роки, починаючи з моменту звернення, а саме з 10.01.2024 року.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10 січня 2024 року вона звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про переведення з пенсії державного службовця на пенсію за віком. Однак відповідач відмовив у такому. При цьому повідомив, що при переведенні на пенсію за віком буде застосовано показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014 - 2016 роки. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, оскільки такі види пенсій передбачають різні підстави та порядок призначення, а тому при переведенні з однією на іншу орган Пенсійного фонду повинен перерахувати розмір середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 3 попередні роки, що передують призначенню нової пенсії.

22 березня 2024 року відповідач подав до суду відзив на позов №0700-0902-8/19101 від 20.03.2024, відповідно до змісту якого проти задоволення позову заперечив з мотивів його безпідставності. Так, зокрема, зазначив, позивача було повідомлено про те, що вона отримує пенсію за віком за нормами Закону України «Про державну службу», яка розрахована в розмірі 60% сум її заробітної плати. При цьому обрахована за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія буде меншою, аніж та, що наразі отримує позивач. Тому підстави для переведення позивача на пенсію за віком були відсутні. Оскільки подана позивачем заява стосувалася перерахунку пенсії, як особі, що продовжила працювати після призначення пенсії за віком у 2017 році, у органу Пенсійного фонду України нема підстав для застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2021 - 2023 роки.

25 березня 2024 року представник позивача подав через особистий електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» відповідь на відзив, в якій доводи відповідача вважає безпідставними. Повторно наголошує на тому, що виплата пенсії позивача за нормами Закону України «Про державну службу» не входила до правового регулювання Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому призначення позивачу в 2023 році пенсії за віком відбулося вперше. У зв`язку з чим вважає, що позивач має право на обрахунок показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2021 - 2023 роки.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали справи, розглянувши доводи сторін, наведені ними в письмових заявах, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що протоколом Мукачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області №70104 від 09.11.2017 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) з 28 вересня 2017 року призначено пенсію за віком на підставі ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

10 січня 2024 року ОСОБА_1 подала до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - ГУ ПФУ в Закарпатській області) заяву, в якій просила перевести її з одного виду пенсії на інших, зокрема, на пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за три роки, що передують року звернення, а саме: 2021, 2022 та 2024 роки.

За результатами розгляду поданої ОСОБА_1 заяви листом №816-336/М-02/8-0700/24 від 15.02.2024 ГУ ПФУ в Закарпатській області відмовило заявниці у переведенні на інший вид пенсії з тих мотивів, що розмір пенсії за віком, обчислений відповідно до Закону України «Про державну службу», становить 6868,59 грн та є більшим, ніж обчислена їй пенсія за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (5064,17 грн). При цьому повідомлено, що згідно з нормами п. 43 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії заявниці слід застосовувати показник середньої заробітної плати по Україні за 2014 - 2016 роки у розмірі 3764,40 грн, збільшений на осучаснений показник середньої заробітної плати згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168.

Не погоджуючись з таким рішення відповідача, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

Оцінюючи правомірність вказаних дій органу Пенсійного фонду України, суд виходить з наступного.

Нормами ст. 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону №1058, за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною 2 ст. 40 Закону №1058 передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Тобто, у випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону №1058, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Так, згідно з ч. 3 ст. 45 №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Суд вважає, що аналіз наведених вище законодавчих норм вказує на те, що ч. 3 ст. 45 Закону №1058 визначено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах від 31.05.2019 по справі №314/272/17, від 31.03.2020 по справі №348/1296/17, від 01.03.2021 по справі №488/1409/16-а.

Судом встановлено, що пенсія ОСОБА_1 була призначена на підставі ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889).

Так, умови та порядок призначення (перерахунків) пенсій державним службовцям встановлюються спеціальними законами. До спеціальних законів відносяться Закон України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 (Закон втратив чинність на підставі Закону №889, крім статті 37) та Закон №889.

Приписами ст. 90 Закону №889 визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З матеріалів справи вбачається, що пенсія ОСОБА_1 призначалась в процентному співвідношенні до відповідних сум заробітної плати без застосування показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески. Аналогічний розрахунок пенсії ОСОБА_1 застосовується органом Пенсійного фонду України також і на момент виникнення спірних правовідносин.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, суд вважає, що позивач звертаючись із заявою про перехід з пенсії за віком, призначеної згідно із Законом України «Про державне службу», на пенсію за віком згідно із Законом №1058 набула право не на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі статті 45 Закону № 1058-ІV, а на нове призначення пенсії за віком на загальних підставах із її новим обчисленням відповідно до приписів ст. 40 Закону №1058, оскільки за таким призначенням звернувся вперше.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 29 листопада 2016 року у справі №133/476/15-а, нормою ч. 3 ст. 45 Закону №1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Тому, якщо особі було призначено пенсію відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при досягненні пенсійного віку така особа виявила бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058, слід вважати що за призначенням такої пенсії особа звертається вперше, і має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший. Отже, показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, а не той, що враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Такий висновок також узгоджується також з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №876/5312/17, яка зазначила, що Верховний Суд України у постанові від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058 має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону №1058. Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що в ч. 3 ст. 45 Закону №1058 дійсно встановлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Тому показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058. Однак у випадку призначення іншої пенсії за іншим законом має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

До аналогічного правового висновку дійшов також Верховний Суд у постановах від 22 січня 2019 року у справі № 577/2457/17, від 11 вересня 2019 року у справі №363/1493/17, від 09 червня 2021 року у справі №367/1276/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Поряд з цим, ГУ ПФУ в Закарпатській області відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком за нормами ст. 26 Закону №1058 з тих мотивів, що при застосуванні показника середньої заробітної плати за 2014 - 2016 роки (відповідно до вимог п. 43 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058) розмір пенсії позивача буде меншим, ніж вона фактично отримує за нормами Закону №889.

Разом з тим, за результатами розгляду даної адміністративної справи судом встановлена протиправність зазначених суджень відповідача.

З огляду на вищенаведене, враховуючи законодавчі норми, що регулюють спірні правовідносини, та правові висновки Верховного Суду, суд вважає протиправною відому ГУ ПФУ в Закарпатській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком за нормами Закону №1058 із застосування показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за 2021 - 2023 роки.

З огляду на вищенаведене суд вважає позовні вимоги правомірними, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, код ЄДРПОУ - 20453063) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2021, 2022 та 2023 роки.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2021, 2022 та 2023 роки, починаючи з моменту звернення, а саме з 10.01.2024 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ - 20453063) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1211,20 грн. (Одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяР.О. Ващилін