Справа № 460/3980/24
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 травня 2024 року м. Рівне №460/3980/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), у якому просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу з 01.01.2024 щомісячного підвищення до пенсії за законом як непрацюючому пенсіонеру у розмірі двох мінімальних заробітних плат, виходячи з розрахункової величини, яку позивач набула на грудень місяць 2023 року (6700 х 2 = 13400 грн.), визначених статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

зобов`язати відповідача здійснити позивачу нарахування та виплату з 01.01.2024 щомісячного підвищення до пенсії за законом, як непрацюючому пенсіонеру у розмірі двох мінімальних заробітних плат, виходячи з розрахункової величини, яку позивач набула на грудень місяць 2023 року (6700 х 2 = 13400 грн.), визначених статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач набула право на щомісячне підвищення до пенсії, як непрацюючий пенсіонер у розмірі двох мінімальних заробітних плат відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 25.08.2023. Проте відповідач, ігнорує набуте нею право, та з 01.01.2024 виплачує підвищення до пенсії у зменшеному розмірі. Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати їй з 01.01.2024 щомісячного підвищення до пенсії за законом як непрацюючому пенсіонеру у розмірі двох мінімальних заробітних плат, виходячи з розрахункової величини, яку позивач набула на грудень місяць 2023 року (6700 х 2 = 13400 грн.), визначених статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 19.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовних вимог не визнав. В обґрунтування цієї позиції вказав, що відповідно до ст. 238 КАСУ, якщо наявне рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет спору і з тих самих підстав, то суд закриває провадження у справі. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09.12.2022 року по справі № 460/40715/22 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення певних дій задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 з 25.07.2022 доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-XII від 28.02.1991. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 - доплату до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-XII від 28.02.1991, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік) починаючи з 25.07.2022 до зміни законодавства або зміни правового статусу. Оскільки на момент подачі позовної заяви наявне рішення суду, що набрало законної сили, між позивачкою та Головним управлінням пенсійного фонду України в Рівненській області, про виплату, що встановлюється ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, то наявні підстави для закриття провадження у справі. Також, зазначає, що на момент подачі позовної заяви в повному обсязі виконує дане рішення суду, відповідно до норм чинного законодавства, що підтверджується рішенням про перерахунок пенсії. Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 №3460-IX установлені розміри мінімальної заробітної плати: у місячному розмірі: з 1 січня - 7100 гривень, з 1 квітня - 8000 гривень; у погодинному розмірі: з 1 січня - 42,6 гривні, з 1 квітня - 48 гривень. Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 №3460-IX також визначено, що розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, на рівні 1600 гривень. Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в повному обсязі нараховує та виплачує виплату доплати до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат, як зазначено в рішенні Рівненського окружного адміністративного суду від 09.12.2022 року та передбачену ст. 39 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи після 01.01.2024 у розмірі 3200,00 грн. Оскільки, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду становить 1600 гривень. Отже, виходячи з вищенаведеного, немає жодних підстав визнавати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та зобов`язувати здійснювати виплату з 01.01.2024 року у розмірі 13400 грн. Оскільки на законодавчому рівні встановлена розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, на рівні 1600 гривень. Прийняття рішення судом, яке буде задовольняти позовні вимоги у даній справі, завдасть шкоди та потягне за собою значно більші витрати з державного бюджету, які закладені на 2024 рік, враховуючи те, що даній категорії пенсіонерів виплата пенсій фінансується із Державного бюджету України. Безпідставною є вимога позивачки про необхідність визнання протиправними дій на виконання судового рішення щодо нарахування доплати до пенсії відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» після 01.01.2024 у розмірі 3200,00 грн та зобов`язання здійснювати їй нарахування та доплату до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з двох мінімальних заробітних плат встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік, оскільки на законодавчому рівні встановлена розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, на рівні 1600 гривень. Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позов, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов до наступних висновків.

ОСОБА_1 є непрацюючим пенсіонером, потерпілим від Чорнобильської катастрофи (категорія 1), постійно проживає в селі Великі Цепцевичі Вараського району Рівненської області з 25.07.2022, що підтверджено Витягом з реєстру територіальної громади № 2022/000158523 від 25.07.2022.

Згідно даних КП "Діловодство спеціалізованого суду", 27 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просила суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати з 25.07.2022 доплати до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат відповідно до статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік) з 25.07.2022 до зміни законодавства або зміни правового статусу.

В обґрунтування такої позовної заяви було зазначено, що позивач зареєстрована і проживає в населеному пункті, яке відповідно до переліку населених пунктів, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджених постановою Кабінету Міністрів Української РСР № 106 від 23 липня 1991 року, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення та перебуває на обліку Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області. Вважала, що на даний час відповідач повинен проводити виплату щомісячної доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на радіоактивно забрудненій території, передбаченої статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильської катастрофи». Вважає дії відповідача протиправними, тому просила суд задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року у справі № 460/40715/22 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 з 25.07.2022 доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-XII від 28.02.1991.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 - доплату до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-XII від 28.02.1991, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік) починаючи з 25.07.2022 до зміни законодавства або зміни правового статусу.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року в справі № 460/40715/22 набрало законної сили 09 січня 2023 року.

Відповідно до рішення про перерахунок пенсії № 51 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області виконано рішення суду та з 25.07.2022 по 30.09.2022 нараховано ОСОБА_1 доплату до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що дорівнює 13000 грн., а з 01.10.2022 по 31.12.2023 13400 грн.

Разом з тим, з 01.01.2024 вказану доплату до пенсії встановлено у розмірі 3200 грн.

Не погоджуючись із невиплатою щомісячного підвищення до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат, виходячи з розрахункової величини, яку позивач набула на грудень місяць 2023 року (6700 х 2 = 13400 грн.) з 01.01.2024, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суду слід зазначити наступне.

Так, суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно частини другої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Статтею 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Крім цього, приписами частини першої статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Верховний Суд у постанові від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17 підкреслив, що правові норми КАС України стосовно судового контролю, мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Разом з тим позивач вважає, що виплата підвищення до пенсії у розмірі 3200,00 грн (з розрахунку 1600,00х2) свідчить про невизнання за позивачем права на щомісячні виплати двох мінімальних заробітних плат у наступних розмірах: з 01.01.2024 - 14200,00 грн, з 01.04.2024 - 16000,00 грн. Зазначає, що зменшення розміру такої виплати грубо порушує її право на мирне володіння своїм майном та є таким, що не ґрунтується на нормах закону та практики ЄСПЛ.

Тобто, позивач вказує на протиправні дії відповідача щодо виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09.12.2022 в адміністративній справі № 460/40715/22, при цьому ініціює новий судовий спір шляхом подання позовної заяви, не звертаючись при цьому до суду першої інстанції із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Як вже зазначав суд, за своєю суттю даний спір виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем, на думку позивача, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09.12.2022 в адміністративній справі № 460/40715/22, зокрема, щодо нарахування підвищення до пенсії згідно статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у меншому розмірі, ніж передбачено законодавством.

Відтак, той факт, що позивач вважає суму підвищення до пенсії меншою, ніж це передбачено законодавством не свідчить про те, що між даними сторонами виник новий публічно-правовий спір.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на наведене, суд вважає, що при розгляді позовних вимог позивача, які фактично зводяться до невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна за змістом правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а та від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, а також Верховного Суду від 30.03.2021 у справі № 580/3376/20, від 27.04.2021 у справі № 460/418/20, від 28.05.2021 у справі № 540/942/20, від 02.12.2021 у справі № 808/1156/18.

Зокрема, на правильність вирішення спірного питання саме у порядку подання заяви, передбаченої статтею 383 КАС України, вказав і Верховний Суд у постанові від 23.09.2020 у справі № 760/3142/17, наголосивши, що оскільки набрало законної сили судове рішення з того самого фактичного предмету спору (право позивача на доплату до пенсії згідно статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"), то дії відповідача, вчинені на виконання судового рішення, не можуть бути розглянуті в окремому провадженні.

Отже, хоча позивач у цій справі обрала спосіб захисту шляхом подання позову про зобов`язання відповідача здійснити позивачу нарахування та виплату підвищення до пенсії за законом, як непрацюючому пенсіонеру, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (з 01.01.2024 у розмірі 14200,00 грн, з 01.04.2024 у розмірі 16000,00 грн) відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.01.2024, проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення, що, в силу вже згаданих приписів статей 382, 383 КАС України, пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відтак, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення у справі № 460/40715/22 порушувалися її права чи інтереси, то вона повинна була звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти нову позовну заяву.

Отже, в разі протиправності, на думку позивача, вчинених відповідачем - суб`єктом владних повноважень рішень, дій чи бездіяльності на виконання рішення адміністративного суду, до адміністративного суду слід подавати відповідну заяву в порядку статті 383 КАС України, а не новий адміністративний позов із вимогами про виконання попереднього судового рішення.

Таким чином, з врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 обрано невірний спосіб захисту порушених прав.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову.

Враховуючи приписи статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат, - відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинення певних дій, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 02 травня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Д.П. Зозуля