Справа № 380/4818/24
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/4818/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в :

Головне управління ДПС у Львівській області (далі позивач, ГУ ДПС у Львівській області) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути з відповідача до бюджету податковий борг у сумі 4 824 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб, що сплачують фізичні особи за результатами річного декларування. Позивачем відповідно до вимог статті 59.1 Податкового кодексу України направлено відповідачу податкову вимогу форми «Ф» №1082-50 від 15.01.2019. Несплата відповідачем у встановлений законодавством строк узгодженої суми зумовила звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 07.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін.

Відповідачу роз`яснено право подання відзиву на позов з посиланням на докази, якими такий обґрунтовується.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.

Надіслана рекомендованою кореспонденцією відповідачу ухвала про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі без виклику сторін на вказану у позовній заяві адресу, яка відповідає місцезнаходженню юридичної особи, вказаному у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася з відміткою поштового відділення на конверті «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до положень статті 126 КАС України відповідач вважається таким, що його повідомлено про дату, час і місце судового розгляду.

На виконання вимог частини першої статті 130 КАС України відповідача викликано в суд через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати судового засідання.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 262 КАС України судом вирішено справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 подав заяву про застосування спрощеної системи оподаткування та з 09.02.2018 взятий на облік в ГУ ДПС у Львівській області як фізична особа-підприємець із ставкою єдиного податку з фізичних осіб 20% до розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з виписки з ЄДР №0087544 ОСОБА_1 26.02.2021 припинено підприємницьку діяльність, але не знято із обліку.

Податковий борг відповідача виник у зв`язку із несплатою платником податків самостійно визначених податкових зобов`язань по єдиному податку з фізичних осіб, що сплачують фізичні особи за результатами річного декларування (18050400) на суму 4 824 грн.

Станом на 13.02.2024 за ОСОБА_1 рахується заборгованість в сумі 4 824 грн, що підтверджується довідкою ГУ ДПС у Львівській області про податкову заборгованість ОСОБА_1 від 14.02.2024 №2147/5/13-01-13-03.

На виконання вимог статті 59 Податкового кодексу України позивач направив на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ф» №1082-50 від 15.01.2019 на суму 1 486 грн.

При вирішення справи суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі Податковий кодекс).

Відповідно до підпункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно до статті 16 Податкового кодексу платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 41 Податкового кодексу контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, є органи доходів і зборів.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 20.1.28 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених вказаним Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному вказаним Кодексом.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган, у відповідності до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу, надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів.

Судом встановлено, що на виконання вказаних положень Податкового кодексу ГУ ДПС у Львівській області надіслано на адресу відповідача податкову вимогу №1082-50 від 15.01.2019 на суму 1 486 грн.

Згідно з пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідачем не надано, а судом не здобуто доказів оскарження податкової вимоги.

Матеріалами справи підтверджується наявність у позивача податкового боргу у сумі 4 824 грн та не містять будь-яких доказів на вчинення відповідачем дій, спрямованих на погашення такого боргу.

Ураховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ГУ ДПС у Львівській області, які підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 27 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в :

Позов Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, буд. 35, м. Львів, 79026, код ЄДРПОУ ВП 43968090) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету 4 824 (чотири тисячі вісімсот двадцять чотири) грн податкового боргу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.П. Хома