Справа № 140/24556/23
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/24556/23 пров. № А/857/2949/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року (судді Плахтій Н.Б., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Луцьк) у справі №140/24556/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.08.2023 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому просить визнати протиправними дії відповідача по встановленню причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) згідно з довідкою від 31.05.2023 №623 в частині прийняття рішення про причинний зв`язок його захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, зобов`язати військово-лікарську комісію відповідача змінити рішення згідно з довідкою від 31.05.2023 №623 та встановити причинний зв`язок його захворювання, а саме: «Обмежений міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта, ускладнений протрузіями міжхребцевих дисків L3-L5 хребці, - з незначними порушеннями функцій, хронічний вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт в стадії нестійкої ремісії, - з незначним порушенням функцій, тривожно-невротичний синдром», - «Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини».

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю. Зазначає, що з 06.12.2016 по 31.05.2019 проходив військову службу за контрактом, а з 26.02.2022 був призваний у Збройні Сили України по мобілізації і з 01.06.2023 звільнений зі служби за сімейними обставинами. В період з 11.07.2017 по 10.07.2018 брав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, з 14.10.2022 по 22.01.2023 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області. Є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 12.12.2017. 16.08.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ВЛК) від 31.05.2023 №623 позивачу встановлена ІІІ група інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби. Також зазначає, що під час тривалого перебування в АТО у 2017-2018 роках у нього почались болі в поперековому відділу хребта, проте за допомогою не звертався. В березні 2019 року у нього діагностовано гострий вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт, остеохондрох поперекового відділу хребта, що підтверджується відповідними медичними документами, та в період з 25.03.2019 по 29.03.2019 він проходив курс стаціонарного лікування. Перебуваючи в зоні ведення бойових дій в період з жовтня 2022 року по 22.01.2023, захворювання загострилось, у зв`язку з чим 14.12.2022 був вимушений звертатись за медичною допомогою, що підтверджується первинною медичною карточкою форми 100 від 14.12.2022, і проходив курс амбулаторного лікування. Оскільки стан здоров`я не покращувався, тому відразу після прибуття із зони бойових дій 08.02.2023 звернувся за медичною допомогою до фельдшера військової частини, а з 13.02.2023 по 22.02.2023, з 25.05.2023 по 31.05.2023 проходив стаціонарний курс лікування в неврологічному відділенні відповідача. З наведеного слідує, що захворювання, яке призвело в послідуючому до отримання ним інвалідності, загострилося і досягло такого розвитку саме в період перебування в зоні бойових дій, тобто при виконанні обов`язків військової служби по захисту Батьківщини. Суд першої інстанції не взяв безпідставно до уваги надану копію первинної медичної карти (форма 100) зіславшись на невідповідність її форми, визначеної додатком 4 наказу Генерального штабу ЗСУ від 09.07.2018 №258 «Про затвердження Керівництва з медичної евакуації в Збройних Силах України» в той же час саме цей офіційних документ підтверджує обставини, що захворювання в результаті якого він став інвалідом ІІІ групи загострилося і досягло такого розвитку саме в період перебування в зоні бойових дій, як наслідок суд неправомірно прийшов до висновку, що надані медичні документи не підтверджують розвиток захворювання в період проходження служби в діючій армії та про відсутність підстав для визнання причинного зв`язку захворювань такими, що пов`язані із захистом Батьківщини. Окрім вказаного вище, повністю не відповідають дійсності взяті судом за основу обставини, на які посилався відповідач, що ним не були надані на момент проходження медичного огляду ВЛК та не досліджувались комісією первинна медична картка (форма 100) та довідки про безпосередню участь в АТО в період з 11 липня 2017 року по 30 серпня 2017 року (слід зазначити, що довідка про весь період перебування в зоні АТО в 2017-2018 роках з 11.07.2017р. по 03.07.2018р. була отримана на адвокатський запит лише 17.11.2023р. за № 12/3905, яку слід долучити до матеріалів справи), і про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. По-перше, копії вказаних документів були надані до рапорта про направлення на ВЛК для проведення медичного огляду, з яким він звертався до командира ІНФОРМАЦІЯ_2 , які відповідно до частини 4 Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України (далі Положення №333) мали бути перенаправлені для розгляду комісії. По-друге, оригінали вказаних документів, які знаходяться у нього, в день проходження ВЛК були представлені ним комісії для огляду.

У відзиві на апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_3 заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2024 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , з 06.12.2016 по 31.05.2019 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 , а з 26.02.2022 був призваний у Збройні Сили України по мобілізації в особливий період на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та по 01.06.2023 проходив військову службу за призовом у НОМЕР_3 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_4 (а.с.5-7).

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 01.06.2023 №600-ос позивач з 01.06.2023 звільнений з військової служби в запас на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», з постановленням на військовий облік (а.с.21).

Згідно з направленням НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 25.05.2023 №30/812 ОСОБА_1 був направлений на медичний огляд до ВЛК Центру для визначення стану здоров`я з метою встановлення придатності до військової служби (а.с.75 зворот-76).

ВЛК Центру 31.05.2023 було проведено медичний огляд позивача та відповідно до діагнозу та постанови ЛК, оформленої довідкою від 31.05.2023 №623, про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) «Обмежений міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта, ускладнений протрузіями міжхребцевих дисків L3-L5 хребці, - з незначними порушеннями функцій, хронічний вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт в стадії нестійкої ремісії, - з незначним порушенням функцій, тривожно-невротичний синдром», - «Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби». На підставі статей 64 «в», 23 «в», 61 «в», 49 «а» графи ІІ Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби, позивач визнаний таким, що придатний до військової служби (а.с.20).

Не погоджуючись з діями відповідача щодо встановлення причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) згідно з довідкою від 31.05.2023 №623, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Статтями 17 та 65 Конституції України установлено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави та справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Цей конституційний обов`язок реалізується через проходження громадянами України військової служби відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) встановлено, що Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно із частинами 3, 4, 10 статті 2 Закону № 2232-ХІІ Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами. На військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період у визначеному цим Законом порядку для оперативного доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань призиваються громадяни України, які уклали контракти про проходження служби у військовому резерві та/або зараховані до військового оперативного резерву.

Відповідно до частини 10 статті 2 Закону №2232-XII та з метою якісного відбору громадян на військову службу за контрактом, медичного огляду військовослужбовців для визначення ступеня придатності до військової служби та льотного складу до льотної роботи наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 06.05.2009 №333, затверджено «Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України» затверджено Наказом Адміністрації 06.05.2009 № 333 (далі Положення №333 в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 1 розділу 1 глави ІІ Положення №333 серед основних завдань військово-лікарських комісій Держприкордонслужби є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у колишніх військовослужбовців Держприкордонслужби.

Як передбачають пункти 2, 3, 4 розділу 1 глави ІІ цього Положення, для виконання зазначених завдань у Держприкордонслужбі створюються Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК), постійно та тимчасово діючі військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), а також постійно діючі лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК).

ЦВЛК та ВЛК(ЛЛК) приймають постанови, які оформлюються свідоцтвом про хворобу (додаток 1), довідкою військово-лікарської комісії (далі - довідка ВЛК) (додаток 2), протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (додаток 3). Строк оформлення ВЛК свідоцтва про хворобу становить не більше 5 робочих днів із дня огляду.

У прийнятті постанов усі ВЛК та ЛЛК є незалежними. У своїй роботі вони керуються Основами законодавства України про охорону здоров`я, Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цим Положенням, а також іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 1 розділу 4 глави ІІ Положення №333 до постійно діючих військово-лікарських комісій відносяться госпітальні (гарнізонні) ВЛК, які утворюються: госпітальна ВЛК - в закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби, за клінічними профілями в закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби може бути створено декілька госпітальних ВЛК; гарнізонна ВЛК - при клініках амбулаторно-поліклінічної допомоги, поліклініках закладів охорони здоров`я Держприкордонслужби.

Організація проведення медичного огляду госпітальної (гарнізонної) ВЛК в закладі охорони здоров`я Держприкордонслужби покладається на начальника закладу.

На госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладаються: проведення медичного огляду, контрольного та повторного оглядів осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення; проведення медичного огляду водолазів; ведення книги протоколів засідань ВЛК (ЛЛК) (додаток 4) та здавання її в архів; контроль за повнотою та якістю обстеження під час проведення медичного огляду осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення, строком проведення обстеження; проведення разом із медичними спеціалістами клінічних госпіталів та начальниками служб охорони здоров`я органів Держприкордонслужби, що перебувають у зоні відповідальності закладу охорони здоров`я Держприкордонслужби, аналізу визнання військовослужбовців непридатними (обмежено придатними) до військової служби, розробка пропозицій щодо поліпшення стану здоров`я військовослужбовців, їх узагальнення та надання до ЦВЛК.

Госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право: приймати постанови відповідно до цього Положення; за погодженням з керівниками відповідних органів Держприкордонслужби залучати до роботи на правах членів комісії медичних та інших фахівців.

Пунктом 1 розділу 1 глави ІІІ Положення №333 визначено, що медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.

Пункт 4 розділу 1 глави ІІІ цього Положення визначає, що постанови ВЛК приймаються на підставі розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 5), таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 6), постанови ЛЛК -на підставі Переліку хвороб, станів та фізичних вад, що визначає ступінь придатності до льотної роботи та льотного навчання у Збройних Силах України (далі - Перелік хвороб) та Пояснення щодо застосування статей Переліку хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до льотної роботи та льотного навчання у Збройних Силах України згідно з додатками 22, 23 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800. Розклад хвороб розроблено відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду (далі - МКХ-10).

Постанова ВЛК про потребу у звільненні від виконання службових обов`язків за станом здоров`я або про придатність до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, яка затвердженню ЦВЛК не підлягає. Копія зазначеної довідки направляється до ЦВЛК для обліку та контролю (пункт 14 розділу 4 глави ІІІ Положення №333).

Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців та колишніх військовослужбовців зі службою у Держприкордонслужбі визначений розділом 12 глави ІІІ Положення №333.

Так, в силу вимог пунктів 1, 2 розділу 12 глави ІІІ Положення №333 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців Держприкордонслужби встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв.

Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців Держприкордонслужби при медичному огляді визначають постійно діючі госпітальні (гарнізонні) ВЛК, у складних випадках - ЦВЛК.

Як передбачає пункт 4 розділу 12 глави ІІІ Положення №333, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

1) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії та флоту в роки Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), а також при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота), або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань;

2) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане за наявності обставин, передбачених частиною третьою статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

при ураженнях, зумовлених дією ДІВ, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів I, II груп патогенності, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова «Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби»;

3) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, або одержане внаслідок вчинення цією особою правопорушення;

4) «Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії» - якщо захворювання виникло, поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік держав і періодів бойових дій на їх території, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63 (із змінами)), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій;

зазначена постанова ВЛК приймається також, коли наявне захворювання за зазначений період служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях, за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з країни, де велись бойові дії, або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести початок захворювання на період участі в бойових діях;

5) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби;

постанова ВЛК у такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у абзаці другому пункту 4 цієї глави, а також тих, які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і визнані учасниками бойових дій, за наявності медичних документів, виданих (складених) у зазначений період, які підтверджують факт виникнення (розвитку) захворювання в період перебування в діючій армії або у складі сил і засобів, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення;

зазначена постанова ВЛК приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії, складу сил та засобів, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести початок захворювання на період перебування в діючій армії або безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення;

6) «Захворювання (поранення, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності;

у такому самому формулюванні приймаються постанови ВЛК при медичному огляді військовослужбовців за результатами захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв, одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні;

7) «Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі захворювання, не діагностовані при призові (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому) на військову службу) і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби;

постанова ВЛК в такому формулюванні приймається також за наслідками захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв, якщо вони одержані до призову на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, прийняття на військову службу за контрактом і військова служба не вплинула на вже наявні наслідки захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва і придатність до військової служби;

8) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) отримане військовослужбовцем при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де велись бойові дії, і він визнаний учасником бойових дій;

9) «Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН» - якщо захворювання виникло у військовослужбовця при виконанні миротворчих операцій у складі Миротворчих Сил ООН на території інших держав, де велись бойові дії, або захворювання, що виникло до виконання миротворчих операцій, за період служби у складі миротворчого персоналу досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності, та він визнаний учасником бойових дій;

постанова в такому формулюванні приймається при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з країни, де велися бойові дії, або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дають змогу віднести початок захворювання на період участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН;

10) «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН» - якщо захворювання виникло у військовослужбовця при виконанні миротворчих операцій у складі Миротворчих Сил ООН на території інших держав, де не велись бойові дії, або захворювання, що виникло до виконання миротворчих операцій у складі Миротворчих Сил ООН, за період служби у складі миротворчого персоналу досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності;

11) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час виконання обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу.

Згідно з пунктом 8 глави 2 розділу ІІ Положення №333 ЦВЛК має право переглядати або скасовувати постанови постійно діючих, тимчасово діючих ВЛК (ЛЛК) нижчого рівня.

Відповідно до пункту 12 глави 2 розділу ІІ Положення №333 Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

При цьому, основним критерієм для встановлення ВЛК причинного зв`язку захворювання, пов`язаного із проходженням військової служби є підтвердження військовослужбовцем факту виникнення захворювання в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

Таким чином, із наведених вище норм Положення №333 слідує, що до повноважень ВЛК належить, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв. Причинний зв`язок встановлюється ВЛК у разі встановлення під час медичного огляду військовослужбовців Держприкордонслужби на предмет придатності до військової служби діагнозу. За результатами вивчення медичних документів ВЛК приймають постанови, що оформлюються, серед іншого, довідкою ВЛК.

Відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що позивач 23.05.2023 був скерований на медичний огляд до Центру з метою визначення придатності до військової служби (а.с.75 зворот-76).

На момент прийняття постанови ВЛК про придатність до військової служби 31.05.2023, якою також встановлено причинний зв`язок захворювання ОСОБА_1 «Обмежений міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта, ускладнений протрузіями міжхребцевих дисків L3-L5 хребці, - з незначними порушеннями функцій, хронічний вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт в стадії нестійкої ремісії, - з незначним порушенням функцій, тривожно-невротичний синдром», - «Захворювання, ТАК, пов`язані із проходженням військової служби», позивач ще не був звільнений з військової служби, оскільки датою звільнення є 01.06.2023.

Таким чином, твердження представника відповідача, що в даному випадку слід керуватись вимогами розділу 2 «Медичний огляд військовозобов`язаних» глави ІІІ Положення №333, не відповідають фактичним обставинам справи, позаяк на момент медичного огляду позивач мав статус військовослужбовця, а не військовозобов`язаного.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що основним критерієм для встановлення ВЛК причинного зв`язку захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, є підтвердження військовослужбовцем факту виникнення або розвитку захворювання в період перебування в діючій армії або у складі сил і засобів, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції.

Як слідує з медичних документів, що були зібрані та досліджені ВЛК, вперше гострий вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт та остеохондроз поперекового відділу хребта у позивача діагностовано у Центрі 25.03.2019, що слідує з виписки №1029 із медичної картки стаціонарного хворого, відповідно до якої позивач проходив лікування з 25.03.2019 по 29.03.2019 (а.с.81).

Із анамнезу хвороби, зазначеного у даній виписці вбачається, що «зі слів пацієнта та медичної документації захворів раптово 18.03.2019, коли після фізичного навантаження виник фізичний біль в попереку, після надання медичної допомоги лікарем ШМЛ, був консультований неврологом поліклінічного відділення Центру, призначено лікування. Незважаючи на проведену терапію больовий синдром утримувався, з`явилась іррадіація в ліву ногу, в зв`язку з чим був госпіталізований в неврологічне відділення Центру для продовження лікування». Тобто, позивач не вказував на ту обставину, що захворювання виникло в період проходження служби в АТО.

Повторно стаціонарне лікування з приводу вертеброгенного попереково-крижового радикуліту з больовим синдромом та остеохондрозу поперекового відділу хребта позивач проходив у Центрі з 10.04.2019 по 16.04.2019 (виписка №1242), з 14.05.2019 по 23.05.2019 (виписка №1546), з 13.02.2023 по 22.02.2023 (виписка №532) та з 25.05.2023 по 31.05.2023 (виписка №1465) (а.с.82-85).

Решта медичних документів, які були подані на розгляд ВЛК, стосуються інших діагнозів позивача, а саме в періоди з 20.12.2018 по 22.12.2018, з 29.12.2018 по 04.01.2019, з 22.02.2023 по 14.03.2023, з 28.03.2023 по 19.05.2023 у відділенні КП «Володимирське ТМО» (а.с.78-80, 86 зворот-87).

Довідкою військової частини НОМЕР_5 від 19.11.2022 №12/5945 підтверджено участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області, з 12.10.2022 станом на дату видачі вказаної довідки (а.с.77 зворот).

Інші документи, які підтверджують періоди перебування позивача в діючій армії або у складі сил і засобів, які брали безпосередню участь в АТО, на розгляд ВЛК не були подані.

Таким чином, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції правильними, що наданими медичними документами не підтверджується факт отримання позивачем захворювання «гострий вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт та остеохондроз поперекового відділу хребта» в період проходження служби в діючій армії або ж в АТО, чи розвиток цих хвороб саме у зазначений період, та, як наслідок відсутні підстави для визнання причинного зв`язку вказаних захворювань такими, що пов`язані із захистом Батьківщини, а саме в період проведення медичного обстеження та видачі довідки від 31.05.2023 №623.

Щодо доданої позивачем до позовної заяви копії первинної медичної картки (форма 100) то така не відповідає вимогам форми, визначеної додатком 4 наказу Генерального штабу ЗСУ від 09.07.2018 №258 «Про затвердження Керівництва з медичної евакуації в Збройних Силах України» (викладена на іноземній мові, не заповнено паспортну частину, не вказано час захворювання, нерозбірливо дата первинного огляду та прізвище лікаря, відсутність записів щодо перебігу захворювання та результату лікування) (а.с.13-14), також колегія суддів вважає, що оскільки картка не була надана на момент проходження медичного огляду ВЛК та не досліджувалась комісією, а тому суд не вправі враховувати такий документ при розгляді справи.

Доводи позивача щодо довідки про його безпосередню участь в АТО в період з 11.07.2017 по 30.08.2017, яка була отримана на адвокатський запит лише 17.11.2023 за № 12/3905 (а.с.8), про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, однак така довідка також не була подана на розгляд ВЛК, адже отримана з його доводів після проведення медичного огляду, більше того, засвідчений ними період участі позивача у бойових діях не співпадає з періодами виникнення (розвитку) вищезгаданих захворювань.

Доводи апелянта, що копії вказаних документів були надані до рапорта про направлення на ВЛК для проведення медичного огляду, з яким він звертався до командира ІНФОРМАЦІЯ_2 , які відповідно до частини 4 Положення №333 мали бути перенаправлені для розгляду комісії, а оригінали вказаних документів, які знаходяться у нього, в день проходження ВЛК були представлені ним комісії не вказують про порушення Положення № НОМЕР_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Поряд з тим, як вірно зауважено судом першої інстанції, що в межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідженні медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Верховний Суд у постанові від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18 зазначив, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби. Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

При прийнятті рішення суд ураховує наведені позивачем підстави позову та виходить із того, що спірне рішення відповідача з процедурних питань не оскаржується, а підстав вважати, що таке рішення ВЛК у вигляді постанови є протиправним чи за суттю, чи за процедурою, за наслідками розгляду справи та перегляду рішення суду, немає.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із положеннями статті 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, а доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається. Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується із постановами Верховного Суду від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18, від 12 лютого 2021 року у справі № 820/5570/16, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Апеляційний суд на спростування вказаних доводів апелянта вважає за необхідне звернути увагу на те, що позивач не був позбавлений права звернутися до Центральної ВЛК для перегляду висновку або надати лікарям ВЛК всі свої медичні документи, які також подає до суду, що свідчать про наявність у нього захворювань для прийняття рішення про причинний зв`язок захворювання пов`язаного з проходженням військової служби, оскільки відповідно до Положення №333 Центральна ВЛК має право, зокрема серед інших, приймати постанови згідно з цим Положенням, переглядати або скасовувати постанови постійно діючих, тимчасово діючих ВЛК (ЛЛК) нижчого рівня, переглядати власні постанови; оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1 розділу I цього Положення; перевіряти роботу ВЛК (ЛЛК) з питань організації та проведення ними медичного огляду; витребовувати документи, що характеризують обставини отримання особою, що оглядається, захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме: матеріали службового розслідування, дізнання або судового розгляду, витяги з наказів, форми Нвс-5, Нвс-1, НПвс (додатки 1-3 до Інструкції про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 березня 2016 року № 199, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 18 квітня 2016 року за № 574/28704) (далі - Інструкція); документи з особових та пенсійних справ, медичні документи; архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених документів такі копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву Держприкордонслужби зі строком зберігання 50 років); за погодженням з Адміністрацією Держприкордонслужби залучати лікарів-спеціалістів закладів охорони здоров`я Держприкордонслужби, представників органу Держприкордонслужби, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для визначення результатів медичного огляду; ініціювати направлення в заклади охорони здоров`я Держприкордонслужби на контрольний та повторний огляди військовослужбовців та членів їх сімей, військовозобов`язаних, працівників Держприкордонслужби; запитувати від закладів охорони здоров`я, органів Держприкордонслужби, військових комісаріатів та ВВНЗ інформацію для узагальнення та оцінки результатів медичного огляду ВЛК (ЛЛК); розглядати, переглядати та скасовувати, затверджувати (не затверджувати), а також контролювати постанови будь-якої ВЛК (ЛЛК), строк розгляду свідоцтв про хворобу становить не більше 5 робочих днів з дня їх отримання ЦВЛК; розглядати документи ВЛК, які складені за результатами проведених у разі направлення медичних оглядів військовослужбовців в закладах охорони здоров`я інших військових формувань, та виносити власну постанову.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Крім цього, у контексті оцінки решти доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для розподілу судових витрат у апеляційного суду немає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року у справі №140/24556/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 01.05.2024