Справа № 362/5799/23
Суддя: Дорошенко В. М.
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 362/5799/23
провадження № 2-а/362/4/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2024 р.

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління національної поліції у Одеській області, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ № 7683729 від 07.09.2023, винесену інспектором старшим лейтенантом поліції УПП в Одеській області Непомнящим О.О., про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 1700 гривень.

Позов обґрунтовував тим, що при розгляді цієї справи грубо порушено його права, оскільки він хотів скористатися правовою допомогою і тому неодноразово заявляв клопотання про перенесення розгляду справи, однак поліцейський безпідставно відмовив у задоволенні цього клопотання. Крім того, після розгляду цієї справи поліцейський не оголосив позивачу її зміст, не вручив копію постанови. Зазначив, що поліцейський не надав позивачу свідоцтва про проходження повірки приладом TruCAM, на тому відрізку автодороги відсутній попереджувальний знак про ведення фіксації порушень ПДР, а місце складання постанови не відповідає дійсності.

Ухвалою від 09.10.2023 після усунення позивачем недоліків позовної заяви суд відкрив провадження у справі й ухвалив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 12.12.2023 замінено відповідача у справі з Головного управління національної поліції у Одеській області на Департамент патрульної поліції (далі відповідач).

Відповідач позов не визнав. У відзиві на позов наполягає на правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно з оспорюваною постановою та дотриманні процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зазначив, що під час виконання службових обов`язків у складі екіпажу патрульної поліції інспектором ОСОБА_2 на автодорозі М-05 «Київ - Одеса». 428 км., 07.09.2023 о 09:30 год. за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 (серійний номер ТС008402) було виявлено порушення ПДР, передбаченого п. 12.9б., а саме водій транспортного засобу Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 103 км/год. у зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год.», перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 53 км/год. Інспектор відреагував на це порушення і зупинив транспортний засіб під керуванням позивача. Надалі інспектор повідомив позивачу причину зупинки, перевірив документи. Під час розгляду справи позивачу роз`яснено його права і виніс оскаржувану постанову. Розгляд справи було зафіксовано за допомогою технічного приладу, однак строк зберігання відеозапису завершився. Вказує, що доказом вчинення позивачем цього правопорушення є відеозапис з лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM II № ТС008402, посилання на який міститься у оскаржуваній постанові. Стверджує, що на вказаному відрізку автодороги наявний дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год.», а тому покликання позивача у цій частині є неспроможними.

Вивчивши надані сторонами докази, суд установив таке.

07.09.2023 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 гривень (постанова від 07.09.2023 серії ЕАТ № 7683729).

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 07.09.2023 о 09:30:30 год. на автодорозі М-05 «Київ-Одеса», 428 км., керував транспортним засобом Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 103 км/год. у зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год.», чим перевищив максимальне обмеження швидкості на 53 км/год., швидкість вимірювалась приладом TruCAM.

Незгода позивача з указаною постановою та твердження останнього про порушення процедури розгляду цієї справи зумовили його звернення до суду з позовом, що розглядається.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За правилом п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Як вже зазначено, позивач наполягає на недотриманні з боку поліцейських процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Ст. 251 КУпАП обумовлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому в адміністративному судочинстві діє презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень, яка полягає в тому, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає справу. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши матеріали справи, аргументи відзиву на позов, суд констатує, що відповідач не довів належними та допустимими доказами дотримання з боку поліцейських процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, гарантування обумовлених ст. 268 КУпАП прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи містяться відеозаписи, з яких вбачається, що поліцейський представився та розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення без роз`яснення позивачу його прав і обов`язків. Також з цих доказів видно, що позивачем було неодноразово заявлено клопотання про відкладення розгляду справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, проте інспектором дане клопотання було відхилено без належного обґрунтування, що свідчить про недотримання вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, які кореспондуються з приписами ст. 59 Конституції України.

З урахуванням наведеного суд констатує, що оспорювана постанова винесена з порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та, відповідно, є протиправною.

Водночас такі порушення можуть бути усунуті під час нового розгляду компетентним органом (посадовою особою).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За змістом ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на викладене, суд не надає детальної оцінки аргументам сторін по суті адміністративного правопорушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності згідно з оспорюваною постановою.

Відтак, позовні вимоги належить задовольнити частково, скасувати оскаржувану постанову і надіслати справи на новий розгляд.

За правилом ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, за звернення до адміністративного суду позивачем сплачено судовий збір, що підтверджується відповідною квитанцією.

З огляду на результат розгляду справи, з урахуванням вимог ст. 139 КАС України, відповідні судові витрати належить стягнути на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 139, 244-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Вийти за межі заявлених ним позовних вимог.

2. Скасувати постанову серії ЕАТ № 7683729 від 07.09.2023, винесену інспектором поліції Управління патрульної поліції в Одеській області старшим лейтенантом Непомнящим О.О., про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 1700 гривень.

3. Надіслати справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною 4 статті 122 КУпАП на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Одеській області.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на корить ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Суддя В.М. Дорошенко