Справа № 620/3444/24
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 року м. Чернігів Справа № 620/3444/24

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Чернігівській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Чернігівській області (далі Управління Держспецзв`язку в Чернігівській області, відповідач) про визнання протиправною відмови відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення та зобов`язання відповідача скасувати рішення про відмову нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення, а також нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що починаючи з 10.09.2001 він перебуває на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, до 02.07.2021 перебував на вказаному обліку в загальному порядку, а з 02.07.2021 - в першочерговому. За весь час проходження служби позивачем, житлом його та членів його сім`ї забезпечено не було. Також за весь час служби позивач не отримував щомісячну компенсацію за найом (піднайом) житлового приміщення, тобто весь тягар щодо забезпечення себе та членів своєї сім`ї належним місцем для проживання був покладений на позивача. Зазначає, що в даному випадку саме відповідачем допущена бездіяльність щодо забезпечення державних гарантій, передбачених ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» по відношенню до позивача. На підтвердження реалізації свого права на отримання грошової компенсації, позивач надав заяву на ім`я начальника Управління Держспецзв`язку в Чернігівській області з доданням всіх необхідних документів, проте за результатами розгляду заяви позивача відповідачем протиправно відмовлено. Вказує, що позивачем дотримано всі вимоги встановлені законодавством для отримання грошової компенсації, а відповідачем не було вжито належних заходів з метою реалізації наявного у позивача права на отримання грошової компенсації за житло.

12.03.2024 ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що бюджетними програмами 6641060 "Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України" в 2023-2024 роках не було передбачено фінансування видатків Адміністрації Держспецзв`язку на виплату військовослужбовцям грошової компенсації за належне їм до отримання житло. Відповідно не здійснювалось фінансування Управління Держспецзв`язку в Чернігівській області. Відтак, письмове інформування відповідачем позивача про настання його черги для отримання компенсації за належне йому житлове приміщення та про її орієнтований розмір відповідно до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 728 (далі Порядок № 728) не здійснювалось. Тобто, відповідач прав та законних інтересів позивача не порушував, так як він безпосередньо не приймає рішення про розмір грошової компенсації та виплату відповідних коштів не проводить. Також відповідач зазначає, що звернення ОСОБА_1 щодо виплати йому компенсації є передчасним, так як його черга на отримання житла або грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення не настала, та таким, що у разі його задоволення призведе до порушення прав осіб, які раніше за нього перебувають на квартирному обліку в Держспецзв`язку, так як фінансування за бюджетною програмою під кодом 6641060 "Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України" здійснюється з Державного бюджету України в цілому для Держспецзв`язку, а не окремого для кожного територіального органу Адміністрації Держспецзв`язку, яким є Управління Держспецзв`язку в Чернігівській області. Окрім цього, позивач, який залишається на квартирній черзі в Управлінні Держспецзв`язку в Чернігівській області, у разі виділення житла, буде ним забезпечений.

Представником позивача подана відповідь на відзив, в якій зазначені аналогічні обставини, викладені в позові.

Відповідачем подані заперечення, в яких зазначені аналогічні обставини, викладені у відзиві.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивача, на підставі наказу голови Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 27.07.2022 № 733-ос звільнено із служби відповідно до підпункту г пункту 3 ( через такі сімейні обставини один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дітей віком до 18 років) частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу у запас Збройних Сил України (а.с.14).

З наявних в матеріалах справи довідок Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 17.02.2022 №67 та від 28.06.2022№2 вбачається, що позивач перебуває на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов в Управлінні Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в загальному порядку з 10.09.20021, а в першочерговому з 02.07.2021. Виплату щомісячної грошової компенсації за піднайом (найом) жилого приміщення не отримував (а.с.15-16).

За час проходження служби позивач та члени його сім`ї житлове приміщення не отримували, а також позивачем не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

03.11.2022 адвокат позивача звернувся до відповідача із запитом та заявою ОСОБА_1 про виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, до якої додано: нотаріально посвідчена згода дружини на отримання компенсації за належне для отримання житлове приміщення; довідки про реєстрацію місця проживання; копії паспортів; копія свідоцтва про одруження; копія свідоцтва про народження дочки; копія карток фізичних осіб - платників податків; довідка з квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігів Міністерства оборони України; витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про відсутність нерухомого майна (а.с.17-18).

Листом від 01.12.2022 №51/01-469 відповідач повідомив про перелік документів, який необхідно надати до Житлово-побутової комісії для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру. У той же час звернув увагу на те, що позивачем не надано окремі документи та повідомлено, що механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов установлено Порядком визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 728 від 02.09.2015 року. Вказаний механізм реалізації права на грошову компенсацію за належне для отримання житлове приміщення починає діяти саме з моменту виділення коштів з Державного бюджету України за відповідною бюджетною програмою. Також повідомлено, що кошти за бюджетною програмою під кодом 6641060 Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України Управлінню Держспецзв`язку в Чернігівській області не виділялися (а.с.19-20).

На усунення недоліків, зазначених у листі 01.12.2022, позивачем направлено відповідачу повний пакет документів разом з адвокатським запитом від 29.12.2022 та заявою позивача (а.с.21-22).

Отже, на думку позивача, вказаною відповіддю відповідач фактично відмовив позивачу у виплаті спірної компенсації, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 у справі №620/931/23, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2023, позовну заяву задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Чернігівській області у прийнятті рішення за заявою ОСОБА_1 від 03.11.2022 про виплату компенсації за належне для отримання жиле приміщення; зобов`язано Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Чернігівській області прийняти рішення за заявою ОСОБА_1 від 03.11.2022 і поданими документами, з урахуванням оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

На запит представника позивача (а.с.36) щодо виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.03.2023, відповідач листом від 04.12.2023 №51/01-1058 повідомив, що за заявою ОСОБА_1 від 03.11.2022 про виплату компенсації за належне для отримання жиле приміщення прийнято рішення відповідно до якого у виплаті відмовлено на підставі статті 23 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання забезпечення житлом військовослужбовців та інших громадян» від 02.09.2015 №728 (а.с.37-38).

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

За приписами частини 1 статті 12 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011- XII) держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Абзацом 4 частини 1 статті 12 Закону № 2011-XII визначено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Відповідно до статті 23 Закону № 2011-XII фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.

Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 728 установлено, що надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення здійснюється в межах коштів, що передбачаються у державному бюджеті.

Таким чином з наведеного слідує, що умовою надання грошової компенсації є наявність коштів на виплату та бюджетних асигнувань.

Статтею 48-1 Житлового кодексу України передбачено, що порядок та розміри надання громадянам грошової компенсації за належні їм для отримання жилі приміщення визначаються Кабінетом Міністрів України.

Механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах-, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах (далі - військові частини), а у разі їх розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (далі - компенсація) установлено Порядком № 728.

Механізм реалізації права на грошову компенсацію за належне для отримання житлове приміщення (в тому числі інформування щодо виникнення права на таку компенсацію та її орієнтовний розмір) починає діяти саме з моменту виділення коштів з Державного бюджету України для Адміністрації Держспецзв`язку за відповідною бюджетною програмою.

Відповідно до пункту 2 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті на будівництво (придбання) житла для військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року № 147 (далі - Порядок № 147), бюджетні кошти спрямовуються на: будівництво житла на земельних ділянках, що в установленому порядку надані (передані) зазначеним у пункті 1 цього Порядку головним розпорядникам бюджетних коштів (власне будівництво); реконструкцію будівель (приміщень) під житло; придбання житла на умовах пайової участі та на вторинному ринку; надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

Бюджетні кошти використовуються насамперед для завершення будівництва житлових об`єктів із ступенем готовності більш як 70 відсотків, які відповідно до титулів будов (об`єктів) плануються до прийняття в експлуатацію в поточному році.

Таким чином, як вбачається з вказаного Порядку № 147, головні розпорядники, у тому числі і Адміністрація Держспецзв`язку, зобов`язані використовувати бюджетні кошти у першу чергу на будівництво житла, реконструкцію будівель та придбання житла, і лише потім на надання грошової компенсації.

Згідно з Додатком № 3 "Розподіл видатків Державного бюджету України на 2023 рік" до Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" Адміністрації Держспецзв`язку за кодом програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 6641060 "Будівництво (придбання) для військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України" виділено з загального фонду Державного бюджету України 50 993.6 тис. грн. Пунктом 9 Паспорту бюджетної програми за КПКВК 6641060 на 2023 рік Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, затвердженим наказом Адміністрації Держспецзв`язку від 08.02.2023 № 95, погодженим з Міністерством фінансів України, передбачено, що всі вищевказані кошти мають бути витрачені на придбання житла на вторинному ринку і на умовах пайової участі в м.Києві та Київській області.

Згідно з Додатком № 3 "Розподіл видатків Державного бюджету України на 2024 рік" до Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" Адміністрації Держспецзв`язку за кодом програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 6641060 "Будівництво (придбання) для військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України" виділено з загального фонду Державного бюджету України 50 993,6 тис. грн. Пунктом 9 Паспорту бюджетної програми за КПКВК 6641060 на 2024 рік Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, затвердженим наказом Адміністрації Держспецзв`язку від 14.02.2024 № 72, погодженим з Міністерством фінансів України, передбачено, що всі вищевказані кошти мають бути витрачені на придбання житла на умовах пайової участі та на вторинному ринку.

Такий розподіл бюджетних коштів та відсутність у ньому витрат на грошову компенсацію обумовлений тим, що найбільш економічно доцільно витрачати кошти на будівництво житла та його придбання на умовах пайової участі, або купівлю на вторинному ринку з використання конкурентних процедур, так як це дає можливість забезпечити житловими приміщеннями більшої частини військовослужбовців та членів їх сімей порівняно з витрачанням коштів на грошові компенсації.

Отже, бюджетними програмами 6641060 "Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України" в 2023-2024 роках не було передбачено фінансування видатків Адміністрації Держспецзв`язку на виплату військовослужбовцям грошової компенсації за належне їм до отримання житло. Відповідно не здійснювалось фінансування Управління Держспецзв`язку в Чернігівській області.

При цьому, суд зазначає, що згідно з пунктом 8 частини першої статті 7 Бюджетного кодексу України бюджетна система України ґрунтується зокрема на принципі цільового використання бюджетних коштів - бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Абзацом другим частини четвертої статті 20 Бюджетного кодексу України встановлено, що відповідальний виконавець бюджетних програм у процесі їх виконання забезпечує цільове та ефективне використання бюджетних коштів протягом усього строку реалізації відповідних бюджетних програм у межах визначених бюджетних призначень.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 728 та пункту 4 розділу VI Інструкції № 3 черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Так, як встановлено судом з матеріалів справи, у Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації на квартирному обліку перебуває 1453 особи у загальній черзі, із них у списках осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень перебуває 55 черговиків, у списках осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень 592 черговика.

Зокрема, лише у Центральній житлово-побутовій комісії Держспецзв`язку на квартирному обліку, включаючи пільгові категорії громадян, перебуває 414 осіб, які не забезпечені житлом і перебувають на квартирному обліку (у тому числі у першочерговій черзі) починаючи з 1992-1999 років, що порівняно з взяттям на квартирний облік у загальну чергу ОСОБА_1 - 10.09.2001 є значно ранішою датою, з якої виникає право на отримання житла і як результат - право на отримання грошової компенсації.

Таким чином, звернення ОСОБА_1 щодо виплати йому компенсації є передчасним, так як його черга на отримання житла або грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення не настала, та таким, що у разі його задоволення призведе до порушення прав осіб, які раніше за нього перебувають на квартирному обліку в Держспецзв`язку, так як фінансування за бюджетною програмою під кодом 6641060 "Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України" здійснюється з Державного бюджету України в цілому для Держспецзв`язку, а не окремого для кожного територіального органу Адміністрації Держспецзв`язку, яким є Управління Держспецзв`язку в Чернігівській області.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення, діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскільки громадяни (військовослужбовці), які потребують поліпшення житлових умов мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, а тому відповідач зобов`язаний враховувати передбачену Житловим кодексом Української РСР черговість в отриманні житлових приміщень.

Отже, при звільненні з військової служби, позивач залишився перебувати на квартирному обліку та має право на забезпечення житлом, шляхом надання житла для постійного проживання в порядку черговості, або, за бажанням, при настанні черги на отримання житла та наявності відповідних кошторисних призначень на виплату грошової компенсації.

Також суд враховує, що згідно наявного в матеріалах справи акту обстеження житлових умов ОСОБА_1 25 жовтня 2022 року останній зазначив, що фактично проживає не по АДРЕСА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання), а по АДРЕСА_2 і вказана квартира належить громадянину ОСОБА_2 .

Однак, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно об`єкт житлової нерухомості - квартира загальною площею 42,7 кв.м, житловою площею 27,2 кв.м, двокімнатна, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 - дочці ОСОБА_1 .

Будь-яких доказів щодо платного користування відповідною житловою площею позивачем не надано.

Таким чином, позовні вимоги не знайшли свого підтвердження та задоволенню не підлягають.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Чернігівській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Чернігівській області (вул. Шевченка, 28,м. Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14013, ).

Повне судове рішення складено 30.04.2024.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО