Справа № 140/1010/24
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/1010/24 пров. № А/857/5500/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Гудима Л.Я.,

за участі секретаря судового засідання Гриньків І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року (суддя Валюх В.М., м. Луцьк) у справі за адміністративним позовом Волинської обласної прокуратури до Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Волинська обласна прокуратура у січні 2024 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просила визнати протиправними дії та скасувати постанову від 04.01.2024 у виконавчому провадженні №67036460 про накладення штрафу в розмірі 10200,00грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у вказаній постанові державним виконавцем не вказано, які саме підстави для накладення штрафу на Волинську обласну прокуратуру під час виконання рішення у справі №803/63/16, оскільки ОСОБА_1 поновлений на роботі та йому виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу з наданням державному виконавцю відповідного розрахунку. За таких обставин дії державного виконавця під час винесення постанови про накладення штрафу у подвійному розмірі не відповідають вимогам статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII), оскільки підставою накладення на боржника штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин. Волинська обласна прокуратура рішення суду виконала повністю, а тому державний виконавець повинен був винести постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до статті 39 Закону №1404-VIII.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка В.А. щодо винесення постанови про накладення штрафу від 04 січня 2024 року ВП №67036460. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка В.А. про накладення штрафу від 04 січня 2024 року ВП №67036460.

Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що боржником не вжито заходів щодо виконання рішення суду, законні вимоги державного виконавця щодо його виконання боржником не виконані.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що на виконанні у Відділі ПВР Департаменту ДВС Мін`юсту перебувало виконавче провадження ВП №67036460 з виконання виконавчого листа №803/63/16 (а.с.156 зворот 157), виданого 21.07.2021 Волинським окружним адміністративним судом на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2021 у справі №803/63/16 про зобов`язання Прокуратуру Волинської області нарахувати та виплатити грошові кошти за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 04.01.2016 до 01.03.2020 в розмірі середньомісячного заробітку, з урахуванням надбавок та виплачених премій на посаді прокурора відділу прокуратури області, а також з урахуванням збільшення посадових окладів, виплат за класний чин, вислугу років та інших передбачених чинним законодавством виплат, які збільшувалися в період з 04.01.2016 до 01.03.2020 із врахуванням довідок №18-216 від 18.05.2016, № 21-240 від 02.04.2021, №21-239 від 02.04.2021; у вказаному виконавчому провадженні постановою державного виконавця Відділу ПВР Департаменту ДВС Мін`юсту Яковенка В.А. від 05.10.2021 ВП №67036460 було відкрито виконавче провадження (а. с. 133 зворот-134).

Постановою державного виконавця Відділу ПВР Департаменту ДВС Мін`юсту Яковенка В.А. про накладення штрафу від 03.11.2021 ВП №67036460 за невиконання рішення суду без поважних причин на боржника Волинську обласну прокуратуру було накладено штраф у розмірі 5100,00грн (а. с.134 зворот 135).

Державний виконавець Відділу ПВР Департаменту ДВС Мін`юсту Яковенко В.А. у вказаному виконавчому провадженні виносив постанови про закінчення виконавчого провадження від 25.11.2022 та від 28.06.2023, які були визнані протиправними та скасовані рішеннями Волинського окружного адміністративного суду від 22.12.2022 у справі №140/8067/22 (а.с.139-142) та від 27.07.2023 у справі №140/19723/23 (а.с.172 зворот 180) відповідно.

07.12.2023 державний виконавець Відділу ПВР Департаменту ДВС Мін`юсту Яковенко В.А., на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.07.2023 у справі №140/19723/23, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2023, виніс постанову ВП №67036460 про відновлення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №803/63/16, виданого 21.07.2021 Волинським окружним адміністративним судом (а.с.181 зворот 182).

27.12.2023 на адресу відповідача надійшов лист Волинської обласної прокуратури від 22.12.2023 №21-183вих-23 разом із копіями платіжних доручень (а.с. 181 зворот 190).

Постановою державного виконавця Відділу ПВР Департаменту ДВС Мін`юсту ЯковенкаВ.А. про накладення штрафу від 04.01.2024 ВП №67036460 за невиконання рішення суду без поважних причин накладено на боржника Волинську обласну прокуратуру штраф на користь держави у розмірі 10200,00грн (а.с. 192).

25.01.2024 за №67036460/6-20.1 державний виконавець Відділу ПВР Департаменту ДВС Мін`юсту Яковенко В.А. скерував на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м.Львові повідомлення про кримінальне правопорушення (а.с.193-194), а 26.01.2024 зазначений державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №67036460, відповідно до якої на підставі пункту 11 частини першої статті 39 Закон №1404-VIII закінчив виконавче провадження з виконання виконавчого листа №803/63/16, виданого 21.07.2021 Волинським окружним адміністративним судом (а.с.195 зворот 196).

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова державного виконавця Відділу ПВР Департаменту ДВС Мін`юсту Яковенка В.А. про накладення штрафу від 04.01.2024 ВП №67036460 не відповідає вимогам статей 63, 75 Закону №1404-VIII, пункту 7 розділу І Інструкції №512/5 з огляду на відсутність мотивів, з яких виконавець дійшов висновку про невиконання боржником рішення суду та необхідність накладення на нього штрафу.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За правилами частин першої третьої статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із частинами першою, другою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд також наголошує, що обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пунктом 2 частини першої статті 2 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: обов`язковості виконання рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За правилами частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За приписами пункту 1 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Згідно із частинами п`ятою, шостою статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно із частиною другою статті 75 Закону №1404-VIII у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Пунктом 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 за №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 (зі змінами; далі Інструкція №512/5), передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції №512/5 постанова як окремий документ містить такі обов`язкові реквізити, зокрема: мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову.

Апеляційний суд погоджується, що оскаржувана постанова державного виконавця Відділу ПВР Департаменту ДВС Мін`юсту Яковенка В.А. про накладення штрафу від 04.01.2024 ВП №67036460 не відповідає вимогам пункту 7 розділу І Інструкції №512/5, оскільки не містить мотивів, з яких виконавець дійшов висновку про невиконання боржником Волинською обласною прокуратурою рішення суду та необхідність накладення на боржника штрафу.

Так, зокрема, зазначена постанова не містить мотивів не врахування державним виконавцем листа Волинської обласної прокуратури від 22.12.2023 №21-183вих-23 разом із копіями платіжних доручень (а.с. 181 зворот 190), які були скеровані відповідачу після винесення постанови від 07.12.2023 ВП №67036460 про відновлення виконавчого провадження (а.с.181 зворот 182).

Крім того, боржник Волинська обласна прокуратура стверджує та документально підтверджує нарахування та виплату згідно із платіжними дорученнями коштів в загальній сумі 1159192,72грн, з них: на картку ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 950158,03грн та нарахування (податок на доходи фізичних осіб, військовий збір, єдиний соціальний внесок) в сумі 209034,69грн. Водночас, стягувач ОСОБА_1 стверджує, що боржник Волинська обласна прокуратура повинна нарахувати та виплатити на виконання судового рішення кошти за час вимушеного прогулу в сумі 1996144,02грн.

В порушення вимог пункту 7 розділу І Інструкції №512/5, в оскаржуваній постанові державного виконавця Відділу ПВР Департаменту ДВС Мін`юсту Яковенка В.А. про накладення штрафу від 04.01.2024 ВП №67036460 відсутні мотиви врахування/не врахування державним виконавцем протилежних за змістом розрахунків стягувача та боржника щодо розміру коштів, належних до виплати за судовим рішенням.

Слід також звернути увагу, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27.07.2023, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2023, у справі №140/19723/23 було визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Відділу ПВР Департаменту ДВС Мін`юсту Яковенка В.А. від 28.06.2023 ВП №67036460 про закінчення виконавчого провадження з тих підстав, що вказана постанова винесена без перевірки фактичних обставин, що свідчили б про виконання рішення суду, яке підлягало примусовому виконанню у виконавчому провадженні, а копії матеріалів виконавчого провадження не містять перевірки правильності розрахунків, запропонованих боржником у виконавчому провадженні (а.с.172 зворот 180).

Також слід врахувати, що матеріали виконавчого провадження №67036460 не містять доказів звернення державного виконавця до суду із заявою про роз`яснення судового рішення у порядку статті 254 КАС України, або ж із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення у порядку статті 378 КАС України. Крім того, матеріали вказаного виконавчого провадження не містять окремої ухвали суду, постановленої за результатами розгляду заяви, поданої стягувачем у порядку статті 383 КАС України про визнання протиправними дій, вчиненими боржником на виконання рішення суду (тобто, відсутнє судове рішення, постановлене у справі №803/63/16 в порядку судового контролю, яким було б встановлено факт невиконання судового рішення боржником).

Апеляційний суд резюмує, що оскаржувана постанова державного виконавця Відділу ПВР Департаменту ДВС Мін`юсту ЯковенкаВ.А. про накладення штрафу від 04.01.2024 ВП №67036460 не відповідає вимогам статей 63, 75 Закону №1404-VIII, пункту 7 розділу І Інструкції №512/5 з огляду на відсутність мотивів, з яких виконавець дійшов висновку про невиконання боржником рішення суду та необхідність накладення на нього штрафу.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року у справі №140/1010/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
Л. Я. Гудим
Повний текст судового рішення складено 02 травня 2024 року