Справа № 420/25902/23
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просять:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця за період з 24.07.2020 року по 30.12.2022 року без використання посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року на відповідний тарифний коефіцієнт;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 24.07.2020 року по 30.12.2022 року з використанням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року на відповідний тарифний коефіцієнт з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн розмірі за період з 22.05.2022 року по 07.06.2022 року, з 13.06.2022 року по 29.07.2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100000 грн розмірі за період з 22.05.2022 року по 07.06.2022 року, з 13.06.2022 року по 29.07.2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100000 грн пропорційно дням участі у бойових діях з 13.03.2022 року по 31.03.2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100000 грн пропорційно дням участі у бойових діях з 13.03.2022 року по 31.03.2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за листопад 2022 року, зокрема щомісячної додаткової винагороди у розмірі 30000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та щомісячної премії відповідно до «Положення про Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом МОУ 07.06.2018 № 260;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за листопад 2022 року, зокрема щомісячну додаткову винагороду у розмірі 30000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та щомісячну премію відповідно до «Положення про Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом МОУ 07.06.2018 № 260.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходить військову службу за контрактом в лавах Збройних Сил України з 24.07.2020. Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 09.12.2022 № 680-РС солдата ОСОБА_1 призначено на посаду стрільця охорони військової частини НОМЕР_2 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.12.2022 № 352 солдат ОСОБА_1 вважається таким, що посаду здав та вибув до нового місця служби. За час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 позивачу не виплачено грошове забезпечення в повному обсязі.

Бездіяльність відповідача щодо не проведення виплати грошового забезпечення в повному обсязі позивач вважає протиправною, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 02.10.2023 провадження у вказаній справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

16.10.2023 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що останній позов не визнає.

Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2022 № 1384 за відмову виконувати бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 15.10.2022 солдатом ОСОБА_2 , що призвело до порушення вимог статей 6, 16, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на останнього вирішено накласти дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА». Крім того, вказаним наказом зобов`язано помічника командира з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби, відповідно до пункту 4 розділу 16 наказу МОУ № 260 «Про Порядок затвердження виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 07.06.2018 та окремого доручення МОУ № 912/з/29 від 23.06.2022 здійснити перерахунок грошового забезпечення солдата ОСОБА_1 , не виплачувати додаткову винагороду за жовтень 2022 року, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, виплатити щомісячну премію за листопад 2022 року в абсолютному розмірі 80 % у зв`язку з накладеним дисциплінарним стягненням. З пояснень ОСОБА_3 , які наявні у матеріалах службового розслідування, останній визнає факт відмови від виконання бойового розпорядження.

Позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, за березень 2022 року було виплачено в розмірі 30000 грн, що вбачається з картки особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_3 за 01/2022-12/2022. Виплата Додаткової винагороди за березень 2022 року здійснювалась двома частинами: перша частина в березні 2022 (пропорційно дням за лютий 2022 року та перша частина березня 2022 року), а друга частина за березень 2022 року в квітні 2022 року. Так, з картки особового рахунку № НОМЕР_3 вбачається, що позивачу було виплачено в наступному місяці за попередній 16970,04 грн +18387,10 грн = 35357,14 грн (тобто за період з 24.02.2022 по 31.03.2022).

В досліджуваний період діяло Окреме доручення Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022 (далі Окреме доручення - №248/1298), яким було врегульовано питання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою КМ України від 28.02.2022 № 168.

Позивачу було виплачено додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, за березень 2022 року в розмірі 30000 грн, що узгоджується з приписами постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 та Окремого доручення.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України №1077 від 27.04.2023 позивач приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації в періоди з 01.04.2022 по 30.04.2022 та з 08.06.2022 по 13.06.2022.

Довідка сформована, зокрема на підставі рапорту командира 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 вх. № 5499 від 04.05.2022, та являється достатнім документом для підтвердження фактів участі у бойових діях та/або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Таким чином, позивачем не доведено та не додано жодного доказу про безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у спірний період.

Отже, у спірному періоді за березень 2022 року, позивач не приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що виключає виплату йому додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн.

Як вбачається з картки особового рахунку № НОМЕР_3 позивачу виплачено додаткову винагороду у розмірі збільшеному до 100000,00 грн в травні 2022 року за квітень 2022 року та в липні 2022 за червень 2022 року пропорційно дням участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що узгоджується із довідкою від 27.04.2023 № 1077.

Відповідно до пункту 1 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 (в редакції, що діяла під час лікування позивача), відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Однак з доданих до адміністративного позову медичних документів не вбачається взаємозв`язку із травмуванням позивача, яке мало місце бути 13.03.2022, про що видана довідка від 27.04.2023 № 1077. Більше того, лікування позивача почалось з 22.05.2022, тобто з моменту отримання травмування позивачем та початком його лікування пройшло більше двох місяців.

В позовних вимогах про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виплатити позивачу додаткову винагороду в збільшеному до 100000,00 грн розмірі за період лікування, а саме: з 22.05.2022 по 07.06.2022 та з 13.06.2022 по 29.07.2022 слід відмовити в зв`язку з необґрунтованістю та протиправністю такої вимоги.

Умовами отримання додаткової винагороди військовослужбовцю у збільшеному розмірі 100 000 гривень є наступні умови: безпосередня участь у бойових діях або здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії; безпосереднє перебування військовослужбовця в районах у період здійснення зазначених дій.

Однак, позивачем не доведено та не додано жодного доказу про безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Крім того, позовні вимоги в частині перерахунку розміру грошового забезпечення позивача відповідно до п. 4 постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 також є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 17.10.2023 клопотання Військової частини НОМЕР_1 про розгляд справи №420/25902/23 за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 16.11.2023 клопотання представника позивача про витребування доказів залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 16.11.2023 клопотання представника позивача про застосування заходів процесуального примусу залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 16.11.2023 повторно витребувано у Військової частини НОМЕР_1 інформацію про розмір посадового окладу ОСОБА_1 із вказівкою його складових - розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та тарифного коефіцієнту, матеріали службового розслідування за фактом отриманої військовослужбовцем 13.03.2022 року мінно-вибухової травми, витяг з бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 12.03.2022 року № 120, витяг з наказу (наказів) по стройовій частині про залучення військовослужбовця ОСОБА_1 до виконання бойових завдань в період з 12.03.2022 року, витяг з журналу бойових дій або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або рапорт (донесення) командира підрозділу за період з 13.03.2022 року по 30.03.2022 року.

Ухвалою суду від 16.11.2023 заяву представника позивача про уточнення та збільшення позовних вимог залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 16.11.2023 клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду повернуто без розгляду.

Ухвалою суду від 18.12.2023 клопотання представника позивача про витребування доказів залишено без задоволення.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом в лавах Збройних Сил України з 24.07.2020.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 09.12.2022 № 680-РС солдата ОСОБА_1 призначено на посаду стрільця охорони військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.12.2022 № 352 солдат ОСОБА_1 вважається таким, що посаду здав та вибув до нового місця служби.

Вважаючи, що під час військової служби неправильно нараховувалося та виплачувалося грошове забезпечення та додаткова винагорода відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця за період з 24.07.2020 року по 30.12.2022 року без використання посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року на відповідний тарифний коефіцієнт та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення військовослужбовця за період з 24.07.2020 року по 30.12.2022 року з використанням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року на відповідний тарифний коефіцієнт з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, систему їх соціального та правового захисту, гарантії в економічній, соціальній, політичній сферах, сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, регулює Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ.

Відповідно до статті 1 Закон № 2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх з службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

За приписами частини першої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошеве та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим знанням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з п. 4 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за № 745/32197 (далі - Порядок № 260), грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядовою, сержантського та старшинського складу (крім військовослужбовців строкової служби), включає: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавку за вислугу років; підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний; надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання; доплати за науковий ступінь та за вчене звання; премію; морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування; одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби; інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704 (далі - Постанова № 704) встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 1 до Постанови № 704 встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Згідно з п. 4 Постанови №704 (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

На момент набрання чинності Постанови №704 (01.03.2018) п.4 цього нормативно-правового акту було викладено в редакції п.6 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 №103 (далі - постанова КМУ № 103), а саме: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

При цьому, суд звертає увагу на те, що зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 не вносилися.

Отже, станом на 01.01.2018 та 01.01.2019 пункт 4 постанови КМ України №704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року".

Водночас, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по справі № 826/6453/18 за наслідками апеляційного перегляду справи було скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2019 в частині відмови в задоволенні позову до Кабінету Міністрів України, треті особи: Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України, про визнання протиправним та скасування пункту постанови і прийнято в цій частині нову постанову, якою позов до Кабінету Міністрів України, треті особи: Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України, про визнання протиправним та скасування пункту постанови - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". У іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2019 залишено без змін.

Отже, з 29.01.2020, тобто з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/6453/18, пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України №103 втратив чинність та була відновлена дія п.4 постанови КМ України № 704 у первісній редакції, тобто в редакції, що передбачає визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Суд зазначає, що частина друга статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, не регулює питань щодо можливості застосування нормативно-правових актів, визнаних судом протиправними. Предметом її регулювання є встановлення моменту втрати чинності нормативно-правовим актом, визнаним судом нечинним.

Суд наголошує на неможливості виконання положення нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним та таким, що прийнятий поза межами повноважень, не в порядку та спосіб, передбачені законом.

Враховуючи викладене, оскільки зміни внесені постановою №103, зокрема, до п.4 Постанови № 704 були визнані у судовому порядку нечинними, з 29.01.2020 діє редакція п.4 Постанови № 704, яка діяла до зазначених змін, в якій передбачено, що для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням застосовується не прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, а прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, але з гарантією того, що такий показник прожиткового мінімуму повинен становити не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Судом встановлено, що при нарахуванні та виплаті грошового забезпечення позивачу за період з 24.07.2020 по 30.12.2022 відповідачем застосовано прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, - 1762,00 грн.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що починаючи з 24.07.2020 по 30.12.2022 ОСОБА_1 має право на визначення розміру його посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року на тарифні коефіцієнти, визначені Постановою № 704.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 24.07.2020 року по 30.12.2022 року без урахування посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року на відповідний тарифний коефіцієнт та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 24.07.2020 року по 30.12.2022 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року на відповідний тарифний коефіцієнт з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100000 грн пропорційно дням участі у бойових діях з 13.03.2022 року по 31.03.2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у розмірі 100000 грн пропорційно дням участі у бойових діях з 13.03.2022 року по 31.03.2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» суд зазначає наступне.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

У спірний період діяло Окреме доручення Міністра оборони України № 248/1298 від 25.03.2022 (далі - Окреме доручення №248/1298) яким було врегульовано питання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінетом Міністрів України від 28.02.2022 № 168.

Відповідно до пункту Окремого доручення №248/1298 на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлено виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно з розрахунку на місяць) в розмірах:

100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби.

Відповідно до пункту 3 Окремого доручення № 248/1298, райони ведення бойових дій визначаються відповідним рішенням (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої часті військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Судом встановлено, що позивачу виплачено додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 за березень 2022 року в розмірі 30 000 грн.

Позивачем не доведено та не надано жодного доказу про безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у спірний період.

Посилання позивача на регулювання правовідносин щодо виплати додаткової винагороди у березні 2022 року Порядком від 07.07.2018 № 260, в редакції наказу Міністерства оборони України № 44 від 25.01.2023 є безпідставними, оскільки положення наказу Міністерства оборони України № 44 від 25.01.2023 застосовуються з 01.02.2023.

Таким чином, позивач не має права на виплату додаткової винагороду у розмірі збільшеному до 100000,00 грн за період з 13.03.2022 по 31.03.2022, а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн розмірі за період з 22.05.2022 року по 07.06.2022 року, з 13.06.2022 року по 29.07.2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у збільшеному до 100000 грн розмірі за період з 22.05.2022 року по 07.06.2022 року, з 13.06.2022 року по 29.07.2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» суд зазначає наступне.

Згідно з приписами пункту 1 Постанови № 168 відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

Судом встановлено, що дійсно 13.03.2022 позивач отримав бойове травмування в ході виконання бойового завдання під час здійснення противником артилерійського обстрілу підрозділів 28 ОМБР в районі Прибузьке Миколаївського району Миколаївської області.

Відповідно до виписок № 1120, № 2745, № 1053 позивач проходив лікування з 22.05.2022 по 24.05.2022, з 25.05.2022 по 07.06.2022 та з 13.06.2022 по 29.07.2022.

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.

Командиром військової частини НОМЕР_1 видано довідку від 31.12.2022 № 256/п про обставини травми, отриманої ОСОБА_1 13.03.2022.

Як вбачається з матеріалів справи позивач отримав бойове травмування 13.03.2022, а лікування проходив з 22.05.2022 по 24.05.2022, з 25.05.2022 по 07.06.2022 та з 13.06.2022 по 29.07.2022, більше ніж через два місяці після отримання травмування.

Проаналізувавши положення пункту 1 Постанови № 168, суд прийшов до висновку, що у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Із наданих медичних виписок та зазначених у них діагнозів не вбачається, що перебування позивача на лікуванні у період з 22.05.2022 по 24.05.2022, з 25.05.2022 по 07.06.2022 та з 13.06.2022 по 29.07.2022 було пов`язане за медичними показниками із отриманим раніше пораненням.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки наявними у справі доказами не підтверджено, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я саме у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за листопад 2022 року, зокрема щомісячної додаткової винагороди у розмірі 30000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та щомісячної премії відповідно до «Положення про Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом МОУ 07.06.2018 № 260 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за листопад 2022 року, зокрема щомісячну додаткову винагороду у розмірі 30000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та щомісячну премію відповідно до «Положення про Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом МОУ 07.06.2018 № 260 суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 2-1 Постанови №168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до пп. 9.7 п. 9 окремого доручення Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень не включати військовослужбовців, які відмовилися виконувати бойові накази (розпорядження) за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника).

Згідно з п. 14 окремого доручення Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 це доручення застосовується з 01.06.2022 (крім абзацу третього пункту 1, абзацу четвертого пункту 7 та підпункту 9.11 пункту 9 (в частині виплати додаткової винагороди військовослужбовцям за час проходження підготовки (навчання) за кордоном щодо порядку застосування, обслуговування та ремонту різних видів озброєння та військової/спеціальної техніки) цього доручення, які застосовується з 24.02.2022).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2022 № 1384 за відмову виконувати бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 15.10.2022 солдатом ОСОБА_2 , що призвело до порушення вимог статей 6, 16, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на солдата ОСОБА_3 солдата резерву 4 запасної роти, відповідно до пункту «в» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України накладено дисциплінарне стягнення «Сувора догана».

Відповідно до пункту 4 вказано наказу помічнику командира фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби, відповідно до пункту 4 розділу 16 наказу МОУ № 260 «Про Порядок затвердження виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 07.06.2018 та окремого доручення МОУ № 912/з/29 від 23.06.2022 наказано здійснити перерахунок грошового забезпечення солдата ОСОБА_1 , не виплачувати додаткову винагороду за жовтень 2022 року, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, та виплатити щомісячну премію за листопад 2022 року в абсолютному розмірі 80 % у зв`язку з накладеним дисциплінарним стягненням.

Відповідно до Розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

При порушенні військової дисципліни, незадовільному виконанні службових обов`язків виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється в таких розмірах:

у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення «догана», оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), - 90 відсотків встановленого розміру щомісячної премії;

у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення «сувора догана», оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), - 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії;

у разі накладення на військовослужбовця двох дисциплінарних стягнень «догана» («сувора догана»), оголошених письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), - 60 відсотків встановленого розміру щомісячної премії;

у разі накладення на військовослужбовця трьох дисциплінарних стягнень «догана» («сувора догана»), оголошених письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), - 50 відсотків встановленого розміру щомісячної премії.

Командир військової частини здійснює преміювання у зазначених розмірах за календарний місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром (за винятком випадків, коли таке стягнення знято встановленим порядком у цьому самому місяці).

Військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках:

за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення;

за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення;

у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження у військовому званні на один ступінь, позбавлення військового звання - за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром;

у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, - за місяць, у якому така постанова надійшла до військової частини;

у разі накладення на військовослужбовця в календарному місяці більше трьох дисциплінарних стягнень, крім дисциплінарного стягнення "зауваження", - за місяць, у якому накладено дисциплінарні стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром;

у разі відрахування з ад`юнктури або докторантури вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти або науково-дослідної установи через невиконання індивідуального навчального плану (індивідуального плану наукової роботи) або недисциплінованість - за місяць, у якому було здійснено відрахування;

у разі неуспішного закінчення ад`юнктури або докторантури вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти або науково-дослідної установи - за місяць, у якому закінчилося навчання;

у разі звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем - з місяця, у якому надійшов витяг з наказу про звільнення;

у разі порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до матеріальних збитків, - за місяць, у якому видано наказ про притягнення до матеріальної відповідальності;

у разі скоєння у військовій частині аварій, подій, пов`язаних із загибеллю людей з вини військовослужбовців під час виконання ними службових обов`язків, чи злочинів - за місяць, у якому сталася аварія, подія, пов`язана із загибеллю людей.

Судом встановлено, що у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення «Сувора догана» позивачу не виплачувалася додаткова винагорода за жовтень 2022 року, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, а також виплачено щомісячну премію за листопад 2022 року у розмірі 80 %.

Таким чином, відповідачем правомірно не виплачено додаткову винагороду у розмірі до 30000 грн за жовтень 2022 року та нараховано щомісячну премію за листопад 2022 року у розмірі 80 %.

У позовній заяві позивач зазначає, що додаткова винагорода у розмірі до 30000 грн йому не виплачена за листопад 2022 року, натомість судом встановлено, що додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, не нараховувалася та не виплачувалася відповідачем за жовтень 2022 року.

Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за листопад 2022 року, зокрема щомісячної додаткової винагороди у розмірі 30000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та щомісячної премії відповідно до «Положення про Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом МОУ 07.06.2018 № 260 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за листопад 2022 року, зокрема щомісячну додаткову винагороду у розмірі 30000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та щомісячну премію відповідно до «Положення про Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом МОУ 07.06.2018 № 260 не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч. 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Враховуючи те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів в обґрунтування своєї позиції, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір».

Питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн буде вирішено в порядку, визначеному статтею 252 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255, 257 262, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 24.07.2020 року по 30.12.2022 року без урахування посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року на відповідний тарифний коефіцієнт відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) грошове забезпечення за період з 24.07.2020 року по 30.12.2022 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року на відповідний тарифний коефіцієнт відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний