Справа № 400/13258/23
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
______________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/13258/23

Перша інстанція: суддя Величко А.В.,

повний текст судового рішення

складено 30.11.2023, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 (позивач) звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (відповідач), з вимогами про:

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови застосування з 01.03.2023 року обмеження розміру збільшення перерахунку пенсії, передбаченого п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», розміром 1500,00 гривень ОСОБА_1 ,

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити нарахування та виплачувати з 01.03.2023 року ОСОБА_1 , пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, максимальним (граничним) розміром 1500 гривень з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування своїх вимог, позивач вказувала, що з 1 березня 2023 року згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 24 лютого 2023 року було проведено індексацію її пенсій. Посилаючись на приписи ч.1 постанови КМ України №168 від 24 лютого 2023 року, позивач вказувала, що з 1 березня 2023 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до ч.2 статті 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197. Однак, пенсія позивачки була збільшена не на 1,197%, а з обмеженням індексації 1500 грн. та такі відповідача, позивачка вважає протиправними й такими, що порушують її право на отримання пенсії в належному розмірі, що й зумовило звернення з цим позовом до суду.

Відповідач позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечував мотивуючи тим, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році з 01.03.2023 позивачу нарахована індексація пенсії в сумі 1500,00 грн., відповідно до норм чинного пенсійного законодавства. Відповідач вказував, що пунктом 10 Постанови №168 від 24.02.2023 року прямо передбачено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, позивачка подала на зазначене судове рішення апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.11.2023р. у цій справі та прийняти нове судове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги зазначає, що положення абз. 2 п.10 Постанови КМ України №168 від 24.02.2023р. в частині того, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-17 цієї постанови, не може перевищувати 1500грн суперечить положенням ЗУ №2017-ІІІ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», Конституції України, та порушує право позивача на належний, гарантований державою рівень пенсійного забезпечення, та як наслідок призводить до додаткового обмеження розміру її пенсії. До того ж, за ствердженнями скаржниці, приписи абз.2 п.10 Постанови КМУ №168 прямо суперечать приписам Конституції України, Законів України №2262-ХІІ, №2017-ІІІ, №1282-ХІІ з врахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, які є спеціальними нормами та підлягають застосуванню органами ПФУ в даних правовідносинах. Отже, на думку апелянта, дії ГУ ПФУ в Миколаївській області в частині обмеження індексації, призначеної згідно із ЗУ №2262-ХІІ. Порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених ч.5 ст.17 Конституції України. Також, в додаткових обґрунтуваннях до апеляційної скарги, позивачка у справі посилається на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.01.2024р. у справі №320/8511/23 яким було визнано протиправними та нечинними положення зокрема абз.2 п.10 Постанови КМ України №168 від 24.02.2023р. якими обґрунтував свою позицію відповідача та суд першої інстанції.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на хибність та необґрунтованість доводів скаржника, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити судове рішення без змін мотивуючи тим, що нарахування та виплату індексації ГУ ПФУ в Одеській області здійснено відповідно до приписів п.1 Постанови №168, з урахуванням положень, передбачених п.10 цієї Постанови, яким установлено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого зокрема п.2 указаної Постанови, не може перевищувати 1500 грн. Отже, відповідач вважає, що у спірних правовідносинах пенсійний орган діяв правомірно та законно, без жодних порушень прав позивача.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній документів.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

01.03.2023 року позивачу підвищено пенсію на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", а саме на 1500 грн, розмір якої склав 21751,03 грн.

Позивач, вважаючи, що відповідачем протиправно обмежено розмір індексації його пенсії, звернувся до Пенсійного органу з заявою про її перерахунок.

Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повідомило позивача, що згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту - найбільш вразливих верств населення у 2023 році від 24.02.2023 року № 168 з 1 березня 2023 перерахунок пенсій проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197. В п. 10 постанови №168 вказано, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, не може перевищувати 1500 гривень. Отже виплачувати індексацію в повному розмірі, без обмеження максимальним розміром, немає законних підстав.

Не погодившись з такими діями Головного управління ПФУ в Миколаївській області при проведенні перерахунку пенсії, позивачка звернулась до суду із цим позовом.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що Кабінетом Міністрів України згідно Постанови №168 від 24.02.2023р. «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» запроваджено тимчасове обмеження на максимальний розмір індексації пенсії, а саме розмір підвищення пенсії за результатом її індексації обмежено сумою у 1500 грн., та яка при цьому не є дискримінаційним стосовно позивача, оскільки стосується й інших категорій пенсіонерів.

Зважаючи на указане, суд першої інстанції наголосив на правомірності застосування відповідачем установленого приписами указаної Постанови КМ України №168 обмеження індексації пенсії позивача сумою 1500 грн. та встановивши, що з 01.03.2023р. позивачу підвищено пенсію на коефіцієнт збільшення установлений у п.1 Постанови КМУ №168 а саме на 1500грн. вважав відсутніми у діях відповідача у спірних правовідносинах ознак протиправності, у зв`язку із чим відмовив у задоволенні цього позову.

Апеляційний суд погоджується та вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Як встановлено ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У розумінні ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII (надалі Закон № 1282-XII) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Виходячи з приписів ст.ст. 2, 4 Закону №1282-ХІІ, індексації підлягають також пенсії. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється у 103 відсотка.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ).

Частиною 2 статті 22 Закону №2262-ХІІ визначено, що розміри пенсій, передбачені абзацами другим і третім цієї статті (яка має назву - мінімальні розміри пенсій по інвалідності), починаючи з 2023 року, щороку з 1 березня індексуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно зі ст. 64 Закону № 2262-ХІІ у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.

Частиною другою статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV передбачено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Відповідно до п.8 розділу Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що у 2023 році , зокрема, стаття 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовується у порядку, на умовах та у строки, що визначені Кабінетом Міністрів України.

Словосполучення "у порядку, на умовах та у строки, що визначені Кабінетом Міністрів України" прямо вказує на наявність повноважень уряду встановлювати як показники збільшення розміру пенсій внаслідок індексації, так і обмеження розміру такої індексації.

Вказаний пункт ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» є чинним та неконституційним не визнавався.

Таким чином, Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" делеговано Кабінету Міністрів України встановлювати порядок та умови індексації пенсійного забезпечення у 2023 році.

Так, Кабінетом Міністрів України 24.02.2023 прийнято Постанову № 168 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (надалі Постанова №168).

У пункті 1 Постанови № 168 встановлено, що з 01.03.2023 перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Пунктом 2 Постанови № 168 визначено, що з 01.03.2023 розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31.12.2022 включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови (1,197), з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

За приписами абз.2 п. 10 Постанови № 168, - розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

Отже, законодавством регламентовано право осіб, яким призначена та виплачується пенсія на підставі Закону № 2262-ХІІ, на отримання індексації, установленої законодавством.

Разом з цим, своєю Постановою № 168, Кабінет Міністрів України, якому відповідні повноваження на встановлення порядку та умов індексації пенсійного забезпечення у 2023 році були делеговані Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік, запровадив тимчасове обмеження на максимальний розмір індексації пенсій, а саме розмір підвищення пенсії за результатами індексації обмежено 1500 грн.

Таким чином, індексація пенсії здійснюється з урахуванням коефіцієнта 1,197, однак сума індексації не може перевищувати встановленого обмеження 1500 грн. Це означає, що якщо сума індексації пенсії в результаті проведеного перерахунку перевищує 1500 грн., то встановлюється доплата у розмірі 1500 грн.

Указане ж обмеження підвищення пенсії за результатами індексації сумою у 1500 грн. встановлено безпосередньо Постановою №168, якою установлено з 01.03.2023р. перерахунок пенсій у зв`язку з індексацією.

Відповідно до наявного у матеріалах справи розрахунку пенсії позивача: з 01.03.2023 основний розмір пенсії позивача становив 21073,13 грн. з урахуванням індексації базового ОСНП 2022 (15415,03*0,140) у розмірі 2158,10 грн, індексації базового ОСПН 2023 (17573,13*0,197) у розмірі 1500 грн, щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду) 2000 грн, підсумок пенсії (з надбавками) становить 21751,03грн. З урахуванням максимального розміру пенсії 20930,00 грн.

Тобто, 01 березня 2023 року відповідачем проведено індексацію пенсії позивача, підвищено пенсію на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 Постанови № 168, при цьому встановлено доплату у межах граничної суми - 1500 грн.

Оцінюючи доводи скаржника, судова колегія враховує, що у відповідності до ч. 5 ст. 2 ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення" індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як вже зазначалось вище, за приписами абз.4 ч.2 ст.42 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", розмір та порядок збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

З наведеного слідує, що безпосередньо Кабінету Міністрів України законом надано право встановлювати порядок та визначати застосування коефіцієнта збільшення.

Разом з цим, п. 3 розд. "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" дію Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" зупинено.

Згідно з п.8 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", у 2023 році, зокрема, частина друга статті 22, стаття 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" із змінами, внесеними Законом України від 15 лютого 2022 року № 2040-IX, застосовуються у порядку, на умовах та у строки, що визначені Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з викладеного вище, у спірних правовідносинах саме положеннями постанови Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 визначається порядок, умови та строки здійснення індексації пенсії.

До того ж зміст Постанови Міністрів України №168 від 24.02.2023, п. 8 розд. "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", ст. 64 Закону №2262-ХІІ свідчать про обмеження верхньої межі індексації для того, щоб в умовах воєнного стану та дотаційних економічних ресурсів збалансувати потреби захистити якомога більшу кількість громадян через інструмент індексації, передусім тих громадян, пенсії яких є дуже низькими, і з іншого боку, щоб збалансувати фінансовий ресурс для проведення індексації для широких категорій осіб та утримати зростання нерівності між розміром пенсії громадян.

З огляду на викладене вище, установлене наведеним вище пунктом 10 Постанови № 168 обмеження максимальної суми індексації пенсії у розмірі 1 500 грн у період спірних правовідносин, які виникли у 2023 році, відповідає приписам чинного правового регулювання.

В контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів також звертає увагу, що спірні правовідносини виникли саме внаслідок застосування Відповідачем максимального розміру індексації пенсії Позивача, установленого пунктом 10 Постанови №168, а не обмеження пенсії позивача максимальним розміром.

Отже, Головним управління ПФУ в Миколаївській області здійснено нарахування та виплату індексації, передбаченої Постановою КМ України №168 від 24.02.2023р. та у чіткій відповідності до її вимог. Відповідні спірні дії ГУ ПФУ в Миколаївській області відповідають вимогам чинного законодавства та є правомірними з огляду на вищенаведене.

Необґрунтованими апеляційний суд вважає посилання скаржника на невідповідність положення абз.2 п.10 Постанови КМ України №168 Конституції України та іншим законодавчим актам, та так само і Рішенню Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016, оскільки встановлення верхньої межі суми індексації не є тотожним регулюванню саме максимального розміру пенсії.

Щодо посилань позивача на положення Законів України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", «Про індексацію грошових доходів населення", апеляційний суд звертає увагу, що у вказаних нормативних актах не передбачено обмеження розміру індексації граничною сумою.

Водночас, при конкуренції норм необхідно застосовувати правило пріоритетності норм спеціального закону, тобто, у спірному випадку, Закону №2262-XII та Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік". Положення Законів України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" «Про індексацію грошових доходів населення» є загальними нормами.

Посилання апелянта на постанову Київського окружного адміністративного суду від 09.01.2024 р. у справі №320/8511/23, згідно якої суд визнав протиправним та нечинним абзац 2 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» судом не приймаються, оскільки зазначене рішення не набрало законної сили на момент розгляду цієї справи. Крім того, колегія суддів зазначає, що станом на час виникнення спірних правовідносин постанова КМУ від 24.02.2023 №168 чинна.

Колегія суддів наголошує, що у розумінні ч. 2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, не регулює питань щодо можливості застосування нормативно-правових актів, визнаних судом протиправними. Предметом її регулювання є встановлення моменту втрати чинності нормативно-правовим актом, визнаним судом нечинним.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп-99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Також, колегією суддів не приймається до уваги посилання апелянта на висновки Першого апеляційного адміністративного суду наведені у постанові від 23.11.2023 у справі №200/1788/23, Восьмого апеляційного адміністративного суду викладені у постанові від 05.12.2023 по справі №380/8678/23, Кіровоградського окружного адміністративного суду наведені у рішенні від 04.08.2023 по справі №340/4920/23 та інш., оскільки за вимогами процесуального закону, а саме ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції в частині відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , є несуттєвими, та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Проаналізувавши усе викладене вище у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що наведені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні висновки є правильними, а встановлені в межах розгляду даної справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені в апеляційній скарзі доводи позивача у справі.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками апеляційного перегляду справи підтверджено правомірності здійсненого відповідачем розрахунку та доплати позивачу індексації до пенсії згідно з Постановою КМ України №168 у розмірі 1500грн.

Ознак протиправності в діях відповідача у спірних правовідносинах за наслідками апеляційного перегляду справи не встановлено.

З огляду на усе зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Апелянтом указаного висновку суду першої інстанції з яким погоджується апеляційний суд не спростовано.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України» ) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень та враховує, що у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 241-243, 308, 311, 315, 316, 321-322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року по справі № 400/13258/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Т.М. Танасогло
Судді О.О. Димерлій А.В. Крусян