Справа № 420/13179/24
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 травня 2024 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Вікторія ХОМ`ЯКОВА, розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить :

визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) "Про результати службового розслідування за фактом завдання збитків державі старшим лейтенантом ОСОБА_2 " від 26.03.2024 № 28.

визнати протиправним та скасувати - пункт 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) "Про результати службового розслідування за фактом завдання збитків державі старшим лейтенантом ОСОБА_2 " від 26.03.2024 № 28, яким на виконання вимог статті 6 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" притягнути старшого лейтенанта ОСОБА_3 до повної матеріальної відповідальності на загальну суму 883 255 грн. 00 коп.

визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень, а саме військової частини НОМЕР_1 щодо завершення службового розслідування, складання акту службового розслідування, видання наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) "Про результати службового розслідування за фактом завдання збитків державі старшим лейтенантом ОСОБА_2 " від 26.03.2024 № 28 та

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 вчинити певні дії, а саме провести службове розслідування відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за №1503/31371, Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі".

01.05.2024 до суду надійшла заява представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

зупинення пункту 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) "Про результати службового розслідування за фактом завдання збитків державі старшим лейтенантом ОСОБА_2 " від № 28, яким на виконання вимог статті 6 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" притягнути старшого лейтенанта ОСОБА_3 до повної матеріальної відповідальності на загальну суму 883 255 грн. 00 коп.

заборони військовій частині НОМЕР_1 вчиняти певні дії, передбачені пунктами 6 і 7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26.03.2024 № 28, а саме направляти копію матеріалів службового розслідування до військової частини НОМЕР_2 для подальшого прийняття рішення щодо завдання збитків державі на загальну суму: 883 255 грн. . внесення відповідних відомостей до Книги обліку нестач військової частини НОМЕР_2 , а начальнику служби - головному бухгалтеру фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 забезпечити передачу матеріалів службового розслідування до фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 для внесення відповідного запису про притягнення до матеріальної відповідальності за завдання збитків державі у 883 255 грн. до Книги обліку грошових стягнень та нарахувань військової частини НОМЕР_2 .

В заяві вказано про те, що існує очевидна загроза порушення прав та законних інтересів позивача на своєчасне одержання грошового забезпечення (оплату праці) в розмірі не нижче від визначеної законодавством для військовослужбовців, а утримання грошового забезпечення з позивача спричинить йому матеріальної шкоди, що неодмінно призведе до зниження рівня життя військовослужбовця, а також інших негативних наслідків, пов`язаних із задоволенням матеріальних потреб позивача. Водночас невжиття таких заходів може істотно ускладнити поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких звернувся представник позивача.

Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову призведе до тимчасового зупинення спірних правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем, та унеможливить настання негативних наслідків для обох сторін. У свою чергу, у разі ухвалення в подальшому судового рішення, за наслідком розгляду судом справи по суті заявлених позовних вимог на користь позивача, останньому необхідно буде докласти значних зусиль для повернення стягнутих з нього грошових коштів.

Також позивач посилається на очевидну незаконність притягнення до матеріальної відповідальності позивача за період, коли він займав посаду начальника продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_1 , оскільки він не укладав договору про повну матеріальну відповідальність, не брав на себе зобов`язання зберігати продукти харчування на продовольчому складі військової частини НОМЕР_1 , які поставлялися ТОВ "ВТ ДЕВЕЛОПМЕНТ", може нести матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб. Фактичної нестачі товару службовим розслідуванням не було виявлено, лише порушення в обліку майна продовольчої служби, оскільки позивач надавав до фінансово-економічного органу військової частини первинні документи для відображення їх за бухгалтерським обліком. Порушення в обліку майна продовольчої служби є підставою для притягнення винних осіб до дисциплінарної, однак не до матеріальної відповідальності. Під час службового розслідування у військовій частині НОМЕР_1 не було забезпечено повноту та всебічність, оскільки не здійснено комплекс заходів з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність яких стали причиною вчинення правопорушення. не з`ясовано в чому конкретно полягала протиправна поведінка позивача, не встановлено форму вини (умисна чи з необережності), зокрема наявність змови позивача з ТОВ "ВТ ДЕВЕЛОПМЕНТ", привласнення, розтрати майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем в особливо великих розмірах або організованою групою осіб, від визначення якої залежить вид матеріальної відповідальності, який може бути застосовано до військовослужбовця за нестачу військового майна (обмежена, повна чи підвищена), не встановлено наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою ОСОБА_1 і порушеннями в обліку майна на продовольчому складі військової частини НОМЕР_1 у період з 07.01.2023 по 15.09.2023, ступінь вини усіх службових осіб військової частини НОМЕР_1 , які одержували під звіт, зберігали та видавали продукти зі складу для харчування особового складу військової частини НОМЕР_1 , що може свідчити про порушення законодавства щодо обліку, збереження, використання та списання військового майна кількома особами.

Згідно ч. 1 ст. 153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Частиною 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно із частинами 1, 2 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень ч. 2 ст. 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обґрунтовуючи подану заяву, позивач посилається на ч. 1 та ч. 2 ст. 150 та ст. 151 КАС України та вказує підставами для забезпечення позову те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому призвести до ускладнення відновлення порушених прав та інтересів позивача та є очевидними ознаки протиправності дій відповідача. Відповідно, на думку позивача, визначений спосіб забезпечення позову покликаний на ефективний захист порушених прав та інтересів позивача та заявлений задля забезпечення об`єктивного, повного, всебічного розгляду справи, ефективного захисту, поновлення вже порушених прав та не допущення ще більшого порушення прав позивача на підставі п. 2 ч. 2 ст. 150 КАС України.

Дослідивши наведені в обґрунтування для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Перевірка протиправності дій відповідача щодо проведення службового розслідування та притягнення позивача до матеріальної відповідальності є обов`язком суду під час вирішення справи по суті. На час розгляду заяви про забезпечення позову суд не має достатніх підстав надавати правову оцінку спірному наказу до ухвалення рішення по суті .

Ухвалення рішення про забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, не відповідає меті інституту забезпечення позову. Такі обставини та підстави для застосування заходів забезпечення позову, про які просить позивач, без з`ясування фактичних обставин справи означатиме надання судом передчасних правових оцінок по суті пред`явленого позову і ототожнюватиметься з фактичним задоволенням позову, та зокрема із врахуванням судом інтересів позивача.

Суд звертає увагу на те, що позивач не надав доказів існування очевидних ознак протиправності дій військової частини, як і не обґрунтував причин неможливості захисту (поновлення) таких прав та інтересів після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, не розкрив у чому полягає необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав у майбутньому.

Суд акцентує увагу на тому, що аргументи та доводи, покладені в обґрунтування заяви про забезпечення позову є ідентичними з обґрунтуванням підстав незаконності дій відповідача під час службового розслідування та підставою поданого до суду позову. Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд не має встановлювати протиправність спірного наказу на цій стадії.

Безумовно, наказ, який є предметом спору , справляє певний вплив на позивача, наказ у випадку звернення його до виконання може завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте суд звертає увагу, що відповідно до статті 150 КАС зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі. Суд також зауважує, що положеннями ч. 1 ст. 13 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" визначено, що стягнення сум завданої шкоди в разі притягнення винної особи до матеріальної відповідальності здійснюється щомісяця із грошового забезпечення особи в розмірі до 20 відсотків її місячного грошового забезпечення. На час подання заяви доказів будь-яких стягнень або відрахувань грошового забезпечення немає. Крім того, проблем у поверненні всіх незаконно відрахованих сум із зарплати працівника зазвичай не виникає.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 800/521/17, позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом.

Заявник, подаючи заяву про забезпечення позову не навів та не надав належних доказів того, що невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення або ж ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він мав намір звернутись.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала підписана 02.05.2024.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА