Справа № 520/11913/21
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 р. Справа № 520/11913/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2024, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., м. Харків, повний текст складено 18.01.24 по справі № 520/11913/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

17.01.2024 Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі заявник) звернувся до Харківського окружного адміністративного сулу із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 у справі № 520/11913/21 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Україна, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) доплату до пенсії у розмірі 128001,38 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що 06.12.2022 старшим державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 65454163 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 520/11913/21, виданого 16.02.2022 Харківським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01 грудня 2019 року перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі його заяви від 25.05.2021 про перерахунок основного розміру пенсії з врахуванням нової (оновленої) довідки МВС України про розмір грошового забезпечення начальника ізолятора ГУ НП України в Харківській області станом на 19.11.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та провести з 01 грудня 2019 року виплату ОСОБА_1 різниці у розмірах між отримуваною пенсією та перерахованою, на підставі заяви від 25.05.2021 про перерахунок основного розміру пенсії з врахуванням нової (оновленої) довідки МВС України про розмір грошового забезпечення начальника ізолятора ГУ НП України в Харківській області станом на 19.11.2019.

Листом ГУ ПФУ в Харківській області заявника повідомлено, що згідно з вказаним судовим рішенням позивачу проведено розрахунок на доплату пенсії у розмірі 128001,38 грн, яку буде проведено за наявності виділення коштів на цю мету з Державного бюджету України.

Станом на 05.06.2023 боржником не надано доказів повного виконання рішення згідно з виконавчим документом, а також не поінформовано державного виконавця про вжиття заходів, спрямованих на його фактичне виконання.

Таким чином, вбачається факт невиконання рішення у повному обсязі та наявність обставин, що істотно ускладнюють своєчасне виконання рішення або робить його неможливим.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2024 у справі № 520/11913/21 заяву старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Ірини Антосік про зміну способу та порядку виконання рішення по справі № 520/11913/21 - задоволено.

Змінено спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року по справі № 520/11913/21 та встановлено спосіб виконання рішення шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) доплату до пенсії у розмірі 128001,38 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її необґрунтованість, незаконність та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2024 по справі № 520/11913/21 та ухвалити постанову, якою відмовити старшому державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ірини Антосік в задоволенні заяви.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області добровільно виконано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 по справі № 520/11913/21 шляхом проведення перерахунку пенсії позивача з 01.12.2019 на підставі нової довідки МВС України про розмір грошового забезпечення начальника ізолятора ГУ НП України в Харківській області станом на 19.11.2019 та нараховано різницю в пенсії у розмірі 128001,38 грн за період з 01.12.2019 по 31.01.2022. Разом з цим, виплата заборгованості, обчисленої на виконання судових рішень, здійснюється органами Пенсійного фонду України в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету, а черговість таких виплат визначається датою набрання ними законної сили, що передбачено абзацом 2 пункту 7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1), а відтак, виплату різниці в пенсії, нараховану за період з 01.12.2019 по 31.01.2022 у розмірі 128001,38 грн може бути проведено лише за наявності виділення коштів на цю мету з Державного бюджету України.

З посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 07.11.2019 у справі № 420/70/19, від 23.04.2020 у справі № 560/523/19 та від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а стверджує, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Зауважив, що позивач не заявляв вимогу про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області будь яких коштів, а просив зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії з 01.12.2019, а з урахуванням правового висновку Верховного Суду від 23.06.2021 у справі № 520/13014/2020, вимога про стягнення заборгованості не дублює вимогу про зобов`язання нарахувати і виплатити заборгованість, оскільки ці вимоги є двома різними способами захисту порушеного права, які передбачають різний механізм виконання судових рішень.

З огляду на викладене, заміна способу виконання рішення суду із зобов`язання головного управління провести виплату коштів за пенсією на спосіб виконання рішення шляхом стягнення цих коштів призведе до порушення прав значного кола осіб учасників суспільних відносин однієї із позивачем категорії на своєчасне отримання поточних платежів за пенсіями.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01 грудня 2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі його заяви від 25.05.21р про перерахунок основного розміру пенсії та нової (оновленої) довідки МВС України про розмір грошового забезпечення начальника ізолятора ГУ НП України в Харківській області станом на 19.11.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XIІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2006 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01 грудня 2019 року перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі його заяви від 25.05.2021 про перерахунок основного розміру пенсії з врахуванням нової (оновленої) довідки МВС України про розмір грошового забезпечення начальника ізолятора ГУ НП України в Харківській області станом на 19.11.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та провести з 01 грудня 2019 року виплату ОСОБА_1 різниці у розмірах між отримуваною пенсією та перерахованою, на підставі заяви від 25.05.2021 про перерахунок основного розміру пенсії з врахуванням нової (оновленої) довідки МВС України про розмір грошового забезпечення начальника ізолятора ГУ НП України в Харківській області станом на 19.11.2019.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набрало законної сили.

06.12.2022 відкрито виконавче провадження № 65454163.

До Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29.05.2023, яким повідомлено, що за період з 01.12.2019 по 31.01.2022 нараховано різницю в пенсії у розмірі 128001,38 грн, виплату якої буде проведено за наявності виділення коштів на цю мету з Державного бюджету України.

Суд зазначив, що станом на 05.06.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не було надано доказів повного виконання рішення згідно з виконавчим документом, а також не проінформовано державного виконавця про вжиті заходи, спрямовані на його фактичне та у повному обсязі виконання.

За невиконання рішення суду у повному обсязі без поважних причин 05.06.2023 на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області накладено штраф у розмірі 5100,00 грн та зобов`язано виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

28.06.2023 року керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.

Отже, боржником не виконане судове рішення у повному обсязі.

Означені обставини стали приводом для звернення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антосік І.О. до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення (в порядку ст. 378 КАСУ).

Задовольняючи вимоги заяви про зміну способу виконання судового рішення та встановлюючи спосіб виконання рішення шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 доплати до пенсії у розмірі 128001,38 грн, суд першої інстанції виходив з ефективності такого способу захисту порушеного права позивача, як такого, що направлено на своєчасне та повне виконання судового рішення, а також відповідає вимогам прямих норм ст. 124 Конституції України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам апеляційної скарги, а також доводам заяви старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 17.01.2024 про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду, виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

В силу приписів статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Порядок та підстави для зміни способу, порядку та встановлення строку виконання судового рішення закріплені статтею 378 КАС України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ Про виконавче провадження (далі Закон 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 3 статті 33 Закону № 1404-VIII за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувана чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 378 КАС України).

Отже, для застосування правил цієї норми повинні бути наявні обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин.

При цьому, відстрочити або розстрочити, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суд може лише у виняткових випадках.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

З аналізу положень частин першої, третьої статті 378 КАС України колегія суддів дійшла висновку, що підставою для застосування правил цієї норми є настання обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин. Тобто, зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити у задоволенні такої заяви.

Подібна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 800/203/17.

Судом апеляційної інстанції з наявного в матеріалах справи листа ГУ ПФУ в Харківській області від 29.05.2023 (а.с. 98) встановлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2021, яке набрало законної сили 11.11.2021, Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області проведено перерахунок пенсій ОСОБА_1 з 13.12.2019.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано протоколом перерахунку пенсії за пенсійною справою № 10018622 МВС (а.с. 100) та розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № 10018622 за дорученням № Д 10018622/11 (а.с. 101), відповідно до якого сума доплати (заборгованості) складає 128001,38 грн.

Колегія суддів зазначає, що фактично, відповідач у справі, який є боржником, не відмовляється виплачувати ОСОБА_1 суму перерахованої пенсії у відповідності до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2021, яке набрало законної сили 11.11.2021, а лише вказує на те, що така виплата буде сплачена в порядку черговості реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що старшим державним виконавцем не наведено конкретних обставини, що унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення у справі № 520/11913/21, враховуючи, що боржник - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області на виконання рішення суду здійснило нарахування різниці в пенсії позивача за період з 01.12.2019 по 31.01.2022 у розмірі 128001,38 грн, виплата якої буде проведено за наявності виділення коштів з Державного бюджету України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що зобов`язання відповідача вчинити певні дії зі сплати заборгованості по пенсії і стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень певного розміру грошових коштів за конкретний період є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом при ухваленні рішення.

Резолютивна частина рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 у справі № 520/11913/21 має зобов`язальний характер, однак судом першої інстанції при розгляді вказаної справи не вирішувалися позовні вимоги майнового характеру щодо стягнення певної суми коштів і, як наслідок, не перевірялася правильність нарахування заборгованості по пенсії позивачу.

Оскільки розрахунок належної позивачу заборгованості по пенсії судом не здійснювався, тому, змінивши спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 у справі № 520/1913/21 із зобов`язання здійснити виплату заборгованості по пенсії на стягнення конкретної суми цієї заборгованості з визначенням певного періоду, суд першої інстанції, фактично змінив рішення по суті з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішив питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті, та не передбачено статтею 378 КАС України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Порядок виконання судового рішення означає визначену у рішенні суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним/приватним виконавцем, спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом.

Тобто, під зміною способу і порядку виконання рішення суду розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Таким чином, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

Вищенаведена правова позиція узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 24 грудня 2014 року у справі №21-506а14.

Подібного підходу дотримується і Верховний Суд, зокрема у постановах від 7 березня 2018 року у справі № 456/953/15-а, від 16 липня 2020 року у справі №130/2176/17, від 11 листопада 2020 року у справі №817/628/15 та від 17 лютого 2021 року у справі №295/16238/14-а.

Окрім того, Верховним Судом у постанові від 10 липня 2018 року у справі № 490/9519/16-а сформульовано наступний правовий висновок: Змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов`язання виплатити зазначені соціальні виплати на стягнення суми цих виплат, буде змінено постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті. Подібний висновок також було зроблено Верховним Судом у постанові від 30 липня 2019 року у справі № 281/1618/14-а.

Слід зауважити, що під обґрунтованими підставами розуміється наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють рішення суду у раніше встановлених судом спосіб. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції ускладнено через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Колегія суддів зазначає, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу, не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України. Водночас стягнення з суб`єкта владних повноважень (територіального органу Пенсійного фонду України) коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначені для іншої мети, може поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.

Враховуючи, що виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 у справі № 520/11913/21 залежить від бюджетного фінансування, зміна способу і порядку виконання судового рішення не може призвести до його фактичного виконання, оскільки така процесуальна дія не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості по пенсії.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що право особи, тобто стягувача, на здійснення виплати заборгованості по пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. У той же час, у спірних відносинах йдеться не про право особи на такі виплати, а про правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення. Суд наголошує, що зміна способу і порядку виконання рішення суду у такому випадку не захищає право позивача на отримання сум заборгованості по пенсії, яка фактично може бути виплачена за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

Крім того, способом відновлення порушеного права позивача судом першої інстанції при ухваленні рішення від 09.08.2021 обрано зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а стягнення конкретних сум невиплаченої пенсії не було предметом позовних вимог та способом відновлення порушених прав, а відтак зміна способу та порядку виконання рішення суду у спосіб, який просив державний виконавець, фактично змінить зміст резолютивної частини судового рішення у справі № 520/11913/21.

З огляду на викладене, враховуючи те, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування державою витрат по виплаті пенсії, суд вважає безпідставними аргументи державного виконавця, наведені в його заяві про наявність правових підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду у справі № 520/11913/21.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 24.07.2023 у справі № 420/6671/18.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 95 Конституції України бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства; виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків; держава прагне до збалансованості бюджету України.

З огляду вищевказане, колегія суддів вважає, що встановлені у даній справі обставини не вказують на неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні, та не надають достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту встановлення порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого статтею 378 КАС України. Виконання рішення суду фактично можливе, хоча й за певних умов.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви державного виконавця про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з підпунктом 1, 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2024 у справі № 520/11913/21 скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зміну способу і порядку виконання Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 у справі № 520/11913/21 - відмовити.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2024 по справі № 520/11913/21 - скасувати.

Прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зміну способу і порядку виконання Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 у справі № 520/11913/21.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова С.П. Жигилій