Справа № 320/40757/23
Суддя: Ольга ТКАЧЕНКО
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 року Чернігів Справа № 320/40757/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Ткаченко О.Є.,

за участю секретаря Косенко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправним та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу ВП №69139861 від 01.06.2023, винесену державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюк В.В. в порядку примусового виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі №620/1715/19.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відкрито провадження з примусового виконання виконавчого листа №620/1715/19, виданого 26.10.2021 Чернігівським окружним адміністративним судом. 19.12.2022 позивач надіслав державному виконавцю заяву про зупинення виконавчого провадження у зв`язку з апеляційною скаргою на судове рішення у справі №620/1715/19, також зазначивши, що у виконавчому листі №620/1715/19 неправильно зазначено боржника Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_1 , оскільки на час видачі виконавчого листа його повноваження відкликано, що унеможливлює виконання рішення суду. Вказує, що зважаючи на введення в Україні воєнного стану, встановлені державним виконавцем строки у виконавчому провадженні перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Також було надіслано державному виконавцю заяву про відкликання виконавчого листа у зв`язку з недоліками виконавчого документа. Проте незважаючи на поважні причини невиконання рішення суду, державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб за невиконання судового рішення. Вважає, що державним виконавцем не вчинялись всі належні дії та не використовувались надані повноваження, чим не було забезпечено належну організацію примусового виконання рішення і винесено протиправну постанову про накладення штрафу.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 позовну заяву через невідповідність вимогам процесуального законодавства залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 25.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами розгляду окремих термінових адміністративних справ у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належим чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав копію матеріалів виконавчого провадження №69139861.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

На виконанні у Шевченківському відділі Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження №69139861, з примусового виконання виконавчого листа №620/1715/19, дублікат якого виданий 26.10.2021 Чернігівським окружним адміністративним судом щодо зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_1 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни/доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок коштів Фонду, в частині рахунку вкладника ОСОБА_2 на суму вкладу (залишку на поточному рахунку № НОМЕР_1 ) 72193,56 грн.

Ухвалю Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.10.2021 замінено боржника у виконавчих листах Чернігівського окружного адміністративного суду у справі №620/1715/19, виданих 15.01.2021, а саме Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волков Олександр Юрійович на правонаступника Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053, ) (а.с. 102107).

На підставі вказаного дублікату виконавчого листа державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 02.06.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №69139861, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 110, 96, ).

Державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 26.09.2022 винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, замінено боржника у виконавчому провадженні №69139861 з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волков Олександр Юрійович на правонаступника Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (а.с.84).

30.06.2022 позивач звертався із заявою про відкликання провадження виконавчих дій у зв`язку з поданням апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду на рішення Чернігівського адміністративного суду від 27.10.2020 (а.с. 8687).

30.11.2022 державним виконавцем направлено позивачу вимогу за вих. №69139861 надати інформацію стосовно виконання рішення суду або докази, які унеможливлюють його виконання (а.с. 8283).

19.12.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про зупинення виконавчого провадження, у якій зазначив, що постанову про відкриття виконавчого провадження Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не отримав, вказав на помилки у виконавчому листі, а саме: Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волков Олександр Юрійович, так як на час видачі виконавчого листа його повноваження відкликано, повідомив про подання апеляційної скарги на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 (а.с. 7475).

Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 26.12.2022 зупинено виконавче провадження №69139861 (а.с. 73).

Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.03.2023 поновлено виконавче провадження №69139861 у зв`язку з ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2023 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №620/1715/19 (а.с. 60).

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 04.04.2023 №60-3600/23 про відкладення провадження виконавчих дій та усунення недоліків виконавчого документа, також повідомив про подання касаційної скарги на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.10.2021 про заміну боржника у виконавчих листах та на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2023 у справі №620/1715/19(а.с. 5557).

01.06.2023 державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюк В.В. виніс постанову про накладення на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб штрафу у розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду (а.с. 5152).

(Є постанова про накладення 10200 від 26.06.2023, потім закінчення виконавчого провадження 26.06.2023 і повідомлення про вчинення кримінального провадження прописала нижче)

Вважаючи дану постанову протиправною Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється відповідно до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

За змістом частини 2 статті 13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Кореспондуюча норма закріплена і в частині 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України.

Порядок та умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі не виконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404).

Положеннями частини першої статті 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За правилами частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 63 Закону №1404-VIII, зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

В силу приписів частини 1 статті 18 Закону №1404-VIII на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Крім того, як передбачено пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Отже, законодавство України про виконавче провадження гарантує як стягувачу, так і боржнику рівність прав під час виконавчого провадження та гарантії їх захисту, що обумовлено проведенням з боку державного виконавця неупередженого та об`єктивного провадження виконавчих дій, а також вжиття всіх необхідних заходів для реалізації прав та інтересів обох сторін у виконавчому провадженні.

Приписами статті 75 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Як встановлено судом, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_1 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни/доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок коштів Фонду, в частині рахунку вкладника ОСОБА_2 на суму вкладу (залишку на поточному рахунку № НОМЕР_1 ) 72193,56 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.10.2021 замінено боржника у виконавчих листах Чернігівського окружного адміністративного суду у справі №620/1715/19, виданих 15.01.2021, а саме Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волков Олександр Юрійович на правонаступника Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішення суду від 27.10.2020 набуло чинності 31.01.2023, а відтак підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права та є практикою, несумісною з положеннями Конвенції.

26.10.2021 Чернігівським окружним адміністративним судом видано дублікат виконавчого листа у справі №620/1715/19, на підставі якого державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюк В.В. 02.06.2022 відкрито виконавче провадження №№69139861 (а.с. 100-101, 110).

Суд зауважує, що жодних заяв про визнання виконавчих листів у справі №620/1715/19 такими, що не підлягають виконанню, стягувачем або боржником до суду не подавались. Тож твердження позивача, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого документа, що не відповідає вимогам законодавства, є необґрунтованим.

З огляду на матеріали виконавчого провадження відповідач не виконав рішення суду та не надав державному виконавцю жодної відповіді стосовно виконання рішення суду, тому 01.06.2023 державним виконавцем відповідно до вимог статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб штрафу у розмірі 5100 грн на користь держави у зв`язку з невиконанням рішення суду та знову надано відповідачу 10-денний термін на його виконання.

26.06.2023 державний виконавець виніс постанову про повторне накладення на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб штрафу у розмірі 10200 грн на користь держави у зв`язку з невиконанням рішення суду та надано 10-денний термін на виконання рішення (а.с. 49).

Також виконавцем винесено постанову від 26.06.2022 про закінчення виконавчого провадження згідно із частиною 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» - у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 48, 46-47).

Таким чином встановлено, що станом на 01.06.2023 (день винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу) боржник рішення суду, яке є чинним, не виконав, жодних дій для його виконання не вчинив, наслідком чого є накладення штрафних санкцій за невиконання судового рішення. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд звертає увагу на те, що здійснюючи судочинство Європейський суд з прав людини у пункті 23 рішенні від 18.07.2006 у справі Проніна проти України (Заява №63566/00) зазначив, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов`язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення.

Згідно з вимогами частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На думку суду позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтується його позовні вимоги, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність правих підстав для задоволення позову.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправним та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, буд.17, м.Київ, 04053, код ЄДРОПУ 21708016 ).

Відповідач: Шевченківський відділ Державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (вул.Саксаганського, буд.110, м.Київ, 01032, ).

Суддя Ольга ТКАЧЕНКО