Справа № 440/12926/23
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 р. Справа № 440/12926/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛКОМ-КАПІТАЛ" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 року, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Ясиновський, м. Полтава, повний текст складено 07.12.23 року у справі № 440/12926/23

за позовом Головного управління ДПС у Полтавській області

до товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛКОМ-КАПІТАЛ"

про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління ДПС у Полтавській області, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛКОМ-КАПІТАЛ" (далі - відповідач), у якому просив суд стягнути кошти з рахунків товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛКОМ-КАПІТАЛ", відкритих у банках, обслуговуючих такого платника, у сумі 726677,28 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг з орендної плати з фізичних осіб, який виник внаслідок несплати відповідачем самостійно узгоджених податкових зобов`язань по звітності з плати за землю та нарахованої пені.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 року у справі № 440/12926/23 задоволено адміністративний позов.

Стягнуто кошти з рахунків товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛКОМ-КАПІТАЛ", відкритих у банках, обслуговуючих такого платника у сумі 726677,28 грн за платежем орендна плата з юридичних осіб на розрахунковий рахунок UА0016719, Казначейство України (ЕАП), отримувач ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/18010600, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, код класифікації доходів бюджету 18010600.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 року у справі № 440/12926/23 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Головному управлінню ДПС у Полтавській області до товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛКОМ-КАПІТАЛ про стягнення коштів у розмірі 726677,28 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що позивачем при поданні позову до відповідача заявлено позовну вимогу про стягнення з останнього суми заборгованості у розмірі 726677,28 грн., яка виникла на підставі поданої до контролюючого органу податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № за 2023 рік, якою товариством самостійно визначено грошове зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб: дата нарахування 01.05.2023 - у сумі 180809,13 грн., дата нарахування 30.05.2023 - у сумі 180809,13 грн., дата нарахування 30.06.2023, у сумі - 180809,13 грн,, дата нарахування 31.07.2023, у сумі - 180809,13 грн.

У той же час, 18.04.2023 позивачем відносно відповідача сформовано податкову вимогу форми "Ю" № 0-1631 на суму 2248321,64 грн. Тобто, заборгованість відповідача у розмірі 726677,28 грн. про стягнення якої позивач заявляє позовну вимогу, виникла вже після того, як ним відносно відповідача була сформована податкова вимога форми МЮ" № 0-1631 на суму 2248321,64 грн. Отже, оскільки позивачем не формувалась та не направлялася відповідачу окрема податкова вимога на суму заборгованості у розмірі 726677,28 грн., тому у позивача було відсутнє право звертатися до суду із позовом про стягнення вказаної суми із відповідача.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено доводи щодо безпідставності вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛКОМ-КАПІТАЛ" зареєстроване як юридична особа 10.09.2007, про що внесено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, номер запису 0037588 та перебуває на обліку в Головного управління ДПС в Полтавській області як платник податків (а.с. 16-19).

За відповідачем обліковується податковий борг у розмірі 726677,28 грн, що виник на підставі самостійно задекларованих податкових зобов`язань, а саме товариством 15.02.2023 подано до контролюючого органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № за 2023 рік (а.с. 20-21), якою самостійно визначено грошове зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб: дата нарахування 01.05.2023 - у сумі 180809,13 грн, дата нарахування 30.05.2023 - у сумі 180809,13 грн, дата нарахування 30.06.2023 - у сумі 180809,13 грн, дата нарахування 31.07.2023 - у сумі 180809,13 грн. Згідно з підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України контролюючим органом нарахована пеня у розмірі 3440,76 грн (зв.а.с. 13). З урахуванням викладеного, за відповідачем утворилася заборгованість у розмірі 726677,28 грн.

З підстав несплати заборгованості позивач звернувся до суду із позовом про стягнення коштів з рахунків відповідача, відкритих у банках, обслуговуючих такого платника у сумі 726677,28 грн за платежем орендна плата з юридичних осіб.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог, оскільки на час розгляду справи податковий борг у добровільному порядку не сплачений, доказів погашення заборгованості у повному обсязі відповідачем до суду не надано.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно з пп. 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України до обов`язків платника податків входить сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до пп. 14.1.156 п.14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У відповідності до п. 286.2 ст. 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Відповідно до п. 287.3 ст. 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

У відповідності до п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 56.11 статті 56 ПК України передбачено, що самостійно визначене платником податків податкове зобов`язання оскарженню не підлягає.

З матеріалів справи встановлено, що товариством 15.02.2023 подано до контролюючого органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № за 2023 рік, якою самостійно визначено грошове зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб: дата нарахування 01.05.2023, у сумі 180809,13 грн; дата нарахування 30.05.2023, у сумі 180809,13 грн; дата нарахування 30.06.2023, у сумі 180809,13 грн; дата нарахування 31.07.2023, у сумі 180809,13 грн (а.с. 20-21).

З даних інтегрованої картки платника податків та податкової декларації з плати за землю № за 2023 рік встановлено, що відповідачем самостійно визначені податкові зобов`язання (а.с. 22-23), які відповідач у встановлені податковим законодавством строки не сплатив.

Окрім того контролюючим органом проведено нарахування пені з орендної плати з юридичних осіб на податковий розрахунок земельного податку № від 17.02.2022 відповідно до положень ст. 129 ПК України у сумі 3440,76 гривень: у сумі 1917,81 грн за період з 01.06.2022 по 28.07.2023; у сумі 297,26 грн за період з 01.06.2022 по 31.07.2023; у сумі 318,49 грн за період з 01.06.2022 по 31.07.2023; у сумі 40,71 грн за період з 01.06.2022 по 31.07.2023; у сумі 558,58 грн за період з 01.06.2022 по 31.07.2023; у сумі 307,91 грн за період з 01.06.2022 по 31.07.2023 року.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявний податковий борг у розмірі 726677,28 грн, що виник на підставі самостійно задекларованих податкових зобов`язань з плати за землю у розмірі 723236,52 грн та пені 3440,76 грн.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання вимог ст. 59 ПК України контролюючим органом відповідачу сформовано податкову вимогу від 18.04.2023 року форми «Ю» № 0-1631, яку направлено на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та отримано представником відповідача 24.04.2023 року (а.с. 14).

Вказана податкова вимога у адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалась, податковий борг за податковою вимогою від 18.04.2023 року форми «Ю» № 0-1631 не переривався.

У відповідності до п. 95.1 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.2 ст. 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

У зв`язку з наявністю у відповідача податкового боргу у розмірі 726677,28 грн, що підтверджено розрахунком суми заборгованості, довідкою про суму податкового боргу та витягами з інтегрованої картки платника, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів вважає, наявні підстави для стягнення коштів з рахунків ТОВ «ЕЛКОМ-КАПІТАЛ» у банках обслуговуючих такого платника.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги що позивачем не формувалась та не направлялася відповідачу окрема податкова вимога на суму заборгованості у розмірі 726677,28 грн., та у позивача було відсутнє право звертатися до суду із позовом про стягнення, спростовані фактичними обставинами та доказами, що наявні в матеріалах справи.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність та обґрунтованість позовних вимог Головного управління ДПС у Полтавській області.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 року у справі № 440/12926/23 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛКОМ-КАПІТАЛ" залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 року у справі № 440/12926/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко
Постанова складена в повному обсязі 02.06.24 р.