Справа № 420/18024/23
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/18024/23

Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 26.10.2023р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2023р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 12.06.2023р. №ПШ019744 про накладення адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000грн., за порушення абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевезення пасажирів за відсутності схеми маршруту, розкладу руху, таблиці вартості.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки відповідача про порушення нею вимог законодавства про автомобільний транспорт при наданні послуг з перевезення пасажирів є передчасними та необґрунтованими, оскільки чинним законодавством не передбачено застосування до фізичної особи адміністративно-господарського штрафу, тому прийнята постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу є протиправною.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.10.2023р. відмовлено у задоволенні позову, оскільки в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт» позивач виступала автомобільним перевізником.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування обставин справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

Апелянт зазначає про те, що застосування до фізичної особи адміністративно-господарського штрафу прямо суперечить вимогам Господарського кодексу України, оскільки такий штраф може застосуватися лише до суб`єкта господарювання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на праві власності належить транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ SPRINTER, державний номер НОМЕР_2 . /а.с.43/

14.04.2023р. працівниками Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті проведено перевірку та ваговий контроль транспортного засобу MERCEDES-BENZ SPRINTER, державний номер НОМЕР_2 , за результатом чого складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом №356217.

Вищезазначеним актом встановлено порушення позивачем абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевезення пасажирів за відсутності схеми маршруту, розкладу руху, таблиці вартості. /а.с.42/

Постановою Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 12.06.2023р. №ПШ019744 застосовано до ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 17000грн. за порушення абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевезення пасажирів за відсутності схеми маршруту, розкладу руху, таблиці вартості. /а.с.52/

Не погоджуючись з постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно абз.14 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Постановою Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 12.06.2023р. №ПШ019744 застосовано до ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 17000грн. за порушення абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевезення пасажирів за відсутності схеми маршруту, розкладу руху, таблиці вартості.

При цьому, основні засади господарювання в Україні, що регулюють господарські відносини, які виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання визначено Господарським кодексом України (надалі ГК України).

Відповідно до ч.1 ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частинами 1-4 ст.217 ГК України визначено, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Крім зазначених у частині другій цієї статті господарських санкцій, до суб`єктів господарювання за порушення ними правил здійснення господарської діяльності застосовуються адміністративно-господарські санкції.

Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин, а адміністративно-господарські санкції - уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно ч.1 ст.218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.238 ГК України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Частиною 1 ст.239 ГК України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції, зокрема, адміністративно-господарський штраф.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.241 ГК України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Виходячи із системного аналізу вищезазначених правових норм, колегія суддів доходить висновку про те, що адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Тобто, адміністративно-господарський штраф може застосовуватися виключно до суб`єкта господарювання.

При цьому, перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, застосування відповідним органом державної влади адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідно до ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» можливе лише до суб`єкта господарювання, а саме до фізичної особи-підприємця або юридичної особи.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 не є фізичною особою-підприємцем на момент винесення Відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті постанови від 12.06.2023р. №ПШ019744 про застосування до неї адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000грн., за порушення ним абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», що свідчить про її протиправність.

Отже, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про правомірність застосування до позивача адміністративного-господарського штрафу за абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року скасувати.

Ухвалити у справі постанову, якою визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про накладення адміністративно-господарського штрафу від 12.06.2023р. №ПШ019744.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.В. Єщенко О.В. Яковлєв