Справа № 140/3317/23
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/3317/23 пров. № А/857/5815/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Запотічного І.І. Хобор Р.Б.,

за участю секретаря судового засідання: Юник А.А.

апелянта: ОСОБА_1

розглянувши в у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року у справі № 140/3317/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

06.03.2023р ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі «ГУ НП у Волинській області»), в якому, з урахуванням заяви від 13 квітня 2023 року про збільшення позовних вимог, просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність щодо не зарахування в наказі від 05 березня 2021 року №66 о/с до вислуги років у календарному обчисленні вислугу років нараховану на пільгових умовах в обчисленні один місяць за півтора місяця час проходження служби в оперативних підрозділах органів внутрішніх справ та Національній поліції України за період з 21 червня 1999 року до 27 листопада 2011 року, та один місяць за три місяця час участі в антитерористичній операції з 1 вересня 2016 року до 30 вересня 2016 року та 4 жовтня 2016 року до 3 листопада 2016 року;

-зобов`язати внести зміни до наказу від 05 березня 2021 року №66 о/с, зарахувавши до вислуги років в календарному обчисленні вислугу років нараховану на пільгових умовах в обчисленні за час проходження служби в оперативних підрозділах органів внутрішніх справ та Національній поліції один місяць служби за півтора місяця за період з 21 червня 1999 року до 27 листопада 2011 року, та один місяць за три місяця час участі в антитерористичній операції з 1 вересня 2016 року до 30 вересня 2016 року та 4 жовтня 2016 року до 3 листопада 2016 року;

-визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахування одноразової грошової допомоги в розмірі 50% від грошового забезпечення в сумі: 11385,4 грн за 30 років календарної вислуги з врахуванням раніше виплачених сум;

-зобов`язати нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі: 169650 грн (50% від грошового забезпечення в сумі: 11310 грн за 30 років календарної вислуги) з врахуванням раніше виплачених сум;

-зобов`язати внести зміни до наказу від 05 березня 2021 року №66 о/с в частині звільнення, виклавши абз. 3 у наступній редакції Для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні 30 років 10 місяців 14 днів;

-стягнути моральну шкоду в розмірі: 50 000,00 грн;

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року яке залишене без змін Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року, адміністративний позов задоволено частково:

Суд визнав протиправною бездіяльність ГУ НП у Волинській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до вислуги років на пільгових умовах (один місяць служби за три місяці) період участі в проведенні антитерористичної операції з 1 вересня 2016 року до 30 вересня 2016 року та з 4 жовтня 2016 року до 3 листопада 2016 року;

Крім того, суд зобов`язав ГУ НП у Волинській області внести зміни до наказу від 05 березня 2021 року №66 о/с «По особовому складу», зарахувавши ОСОБА_1 до вислуги років на пільгових умовах (один місяць служби за три місяці) період участі в проведенні антитерористичної операції з 1 вересня 2016 року до 30 вересня 2016 року та з 4 жовтня 2016 року до 3 листопада 2016 року.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

08.02.2024р. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року скасовано, а справу №140/3317/23 направлено на новий розгляд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

29.03.2024р. апелянт ОСОБА_1 подав клопотання про доповнення або зміну апеляційної скарги, в якій просив суд апеляційної інстанції:

-встановити повний нарахований розмір грошового забезпечення за березень 2021 року з податками та зборами.

- розрахувати суму одноразової грошової допомоги при звільненні виходячи з повної нарахованої суми грошового забезпечення.

- зобов`язати виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні розраховану в повному обсязі з врахуванням раніше виплачених сум.

02.04.2024р. ОСОБА_1 подав клопотання про встановлення розміру місячного грошового забезпечення за березень 2021р з врахуванням оспорюваних та неоспорюваних роботодавцем сум у відповідності до вимог ст.116 КзпП України та на основі встановленої суми місячного грошового забезпечення, що складає - 65720,41грн. провести розрахунок одноразової грошової допомоги при звільнені.

Крім того, 03.04.2024р. апелянт подав клопотання щодо невірного застосування судом апеляційної інстанції норм ст.303 КАС України, а саме щодо ч.1 ст.303 КАС України. Зокрема, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень.

Апелянт, ОСОБА_1 в судовому засіданні подані клопотання підтримав та просив такі задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Розглянувши заявлені клопотання, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.303 КАС України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень.

У разі доповнення чи зміни апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до апеляційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень ст.44 цього Кодексу.

Отже, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

В ст.295 КАС України, видно, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Із змісту ч.ч. 1, 3, 4, 6 ст. 121 КАС України видно, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Разом з тим, апелянт не подав заяви про поновлення строку щодо звернення із відповідним клопотанням та не надав письмових доказів щодо підстав поважності пропуску строку подання такого клопотання.

03.04.2024р. апелянт надав лише письмову незгоду щодо помилковістю висновків апеляційного суду у справі про пропуск відповідного строку.

Одночасно апеляційний суд наголошує на тому, що відповідно до п.1 ч.5 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Верховний Суд у постанові від 10 вересня 2021 року в адміністративній справі № 766/20776/17 вказав, що під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ, необґрунтованого перевантаження роботи суду.

Також суд касаційної інстанції зауважив, що механізм зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа, яка прагне до досягнення певних правових наслідків, здійснення процесуальних дій (бездіяльності) зовні «схожі» на юридичні факти, з якими закон пов`язує настання певних наслідків. Незважаючи на те, що такі дії мають повністю штучний характер, тобто не підкріплюються фактами об`єктивної дійсності, певні правові наслідки, які вигідні особі, все ж таки можуть існувати.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що свобода вираження поглядів сторонами не є необмеженою і певні інтереси, такі як авторитет суду, є достатньо важливими для виправдання обмежень цього права (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі «Маріапорі проти Фінляндії», заява № 37751/07, § 62, від 06.07.2010).

Тому, хоча сторони й мають право коментувати процес здійснення правосуддя для того, щоб захистити свої права, їхня критика не повинна виходити за певні межі. Зокрема, потрібно розрізняти критику та образу. Якщо єдиною метою будь-якої форми вираження поглядів є образа або зазіхання на гідність суду або його членів, належна санкція не буде, в принципі, становити порушення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що виправдовується потребою захисту авторитету суду (див., наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Скалка проти Польщі», заява № 43425/98, § 34, від 27.05.2003; «Садай проти Туреччини», заява № 32458/96, §36, від 30.03.2006р., та «Жугіч проти Хорватії», заява № 3699/08, § 45, від 31.05.2011р.).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновків, що клопотання від 29.03.2024р., 02.04.2024р., 03.04.2024 р. слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 121, 241, 243, 248, 250, 295, 303, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання від 29.03.2024р., 02.04.2024р., 03.04.2024 р. залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Бруновська
судді І. І. Запотічний
Р. Б. Хобор