Справа № 500/6525/23
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 500/6525/23 пров. № А/857/2985/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 січня 2024 року (головуючої судді Дерех Н.В., ухвалене у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Тернопіль) у справі №500/6525/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10.10.2023 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Тернопільській області зі сплати боргу (недоїмки) №Ф-7092-54-У від 05.07.2023 на загальну суму 19512,02 грн, зобов`язати відповідача вчинити дії щодо коригування даних (показників) інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 як платника єдиного соціального внеску, а саме - виключити всі дані (записи, відомості) про наявність в ОСОБА_1 як в фізичної особи підприємця заборгованості по сплаті єдиного соціального внеску за 2019- 2020 роки на загальну суму 19512,02 грн.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 січня 2024 року задоволено позов повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Головне управління ДПС у Тернопільській області подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що згідно з інтегрованою карткою платника податків, яка обліковується в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області, по коду класифікації доходів бюджету 71040000 сума боргу по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становить 19512,02 грн. Отже податкова вимога Головного управління ДПС у Тернопільській області № Ф-7092-54У від 05.07.2023 про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в розмірі 19512,02 грн. є законною та не підлягає скасуванню, тому, оскільки чинним законодавством передбачено обов`язок платниками податків сплачувати ЄСВ не залежно від факту отримання доходу, позивачем не долучено доказів, що могли б підтвердити право на звільнення від сплати ЄСВ, а в охоплений вимогою, що оскаржується, період не було зупинено право на здійснення підприємницької діяльності, вважає, що відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2024 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що на підставі рішення Ради адвокатів Тернопільської області від 10.09.2004 за №5, позивач має право на заняття адвокатською діяльністю, про що видано Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №336 від 10.09.2004.

Наказом начальника Державної установи «Госпрозрахункова група Тернопільської обласної державної адміністрації» №12 «Про прийняття на роботу ОСОБА_1 » позивач з 25.02.2013 прийнятий на посаду юриста з посадовим окладом згідно штатного розпису.

Згідно довідки Державної установи «Госпрозрахункова група Тернопільської обласної державної адміністрації» від 05.09.2023 №17, ОСОБА_1 працює в Державній установі «Госпрозрахункова група ОДА» юристом з 25.02.2013 (наказ №12-к від 25.02.2013) з виконанням обов`язків начальника (розпорядження №58-к від 28.03.2017) по даний час.

Також, у відповідності до довідки Державної установи «Госпрозрахункова група Тернопільської обласної державної адміністрації» від 09.10.2023 №24, вказаною установою за 2019 рік нараховано та сплачено єдиний соціальний внесок за ОСОБА_1 в розмірі 11016,72 грн.

Згідно довідки Державної установи «Госпрозрахункова група Тернопільської обласної державної адміністрації» від 04.06.2021 №27, вказаною установою за 2020 рік нараховано та сплачено за ОСОБА_1 єдиний соціальний внесок в розмірі 12712,48 грн.; за січень-квітень 2021 рік нараховано та сплачено за ОСОБА_1 єдиний соціальний внесок в розмірі 5280,00 грн.

05.07.2023 відповідачем сформовано Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-7092/54У, згідно якої станом на 23.08.2023 заборгованість (недоїмка, штраф, пеня) зі сплати єдиного внеску ОСОБА_1 становить 19512,02 грн.

Як підстави винесення цієї вимоги контролюючий орган вказав статтю 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» дані інформаційної системи органів доходів і зборів.

Листом Головного управління ДПС у Тернопільській області позивача повідомлено про те, що згідно інтегрованої картки платника податків ФОП ОСОБА_1 з єдиного внеску (за кодом платежу 71040000), станом на 11.09.2023 заборгованість становить 19512,02 грн., яка складається з нарахувань єдиного внеску за 2019 рік в сумі 11016,72 грн. та за 2020 рік - в сумі 8495,30 грн. Відповідач вказав, що станом на 30.06.2023 по інтегрованій картці платника податків, яка обліковується в ГУ ДПС у Тернопільській області, по коду класифікації доходів бюджету 71040000 у ФОП ОСОБА_1 сума боргу по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становила 19512,02 грн. На підставі цих даних, та у відповідності до Інструкції «Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 (далі - Інструкція №449), ГУ ДПС у Тернопільській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.07.2023 №Ф-7092-54 на суму 19512,02 грн., яка направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника, а саме: АДРЕСА_1 (штрих кодовий ідентифікатор 460), та повернута ДП Укрпоштою 08.08.2023 за закінченням встановленого строку зберігання. У даному листі відповідач також зазначив, що оскільки позивачем не оскаржено вимогу від 05.07.2023 №Ф-7092-54 на суму 19512,02 грн. відповідно до вище наведеного та згідно ст.ст. 3,5,12 Закону №1404 та ст.ст. 12, 25 Закону №2464, ГУ ДПС у Тернопільській області сформовано угоджену вимогу по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та передано до примусового виконання щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а саме: узгоджена вимога №Ф-7092-54-у від 05.07.2023 на суму 19512,02 грн. (яка на сьогодні перебуває на виконанні).

Також, як вбачається зі змісту листа Головного управління ДПС у Тернопільській області №18461/6/19-00-24-01-07 від 27.09.2023, на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного по справі №500/5390/21 від 04.11.2021 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2022 року по ОСОБА_1 щодо визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-7092-54-У від 15.02.2021 року, органам ДВС надіслано заяву від 14.04.2022 №1775/5/19-00-13-13/7727 про відкликання вимоги від 15.02.2021 року №Ф- 7092-54-У. Також, вказано про те, що станом на 26.09.2023 згідно інформаційно-комунікаційної системи «Податковий блок» по інтегрованій картці платника податків, яка обліковується в ГУ ДПС у Тернопільській області по коду класифікації доходів бюджету 71040000 у ФОП ОСОБА_1 , сума боргу по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становить 19512,02 гривень.

Не погоджуючись із прийнятою вимогою про сплату (боргу) недоїмки позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України) в частині відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, та нормами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) в частині правових та організаційних засад забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умов та порядку його нарахування і сплати та повноважень органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Так, відповідно до підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України самозайнята особа платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Закону №2464-VI дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Пунктом 5 частини 1 статті 4 Закону №2464-VI визначено, що платниками єдиного внеску є: особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Згідно з частинами другою, третьою, восьмою статті 9 Закону №2464-VІ обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 7 Закону №2464-VІ єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі, якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до пункту 1 частини першої, пункту 1 частини третьої, частин п`ятої, шостої статті 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закон №5076-VI) право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється у разі подання адвокатом заяви про зупинення адвокатської діяльності - з дня подання раді адвокатів регіону за адресою робочого місця адвоката відповідної заяви адвоката. Протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати. Такий адвокат також не може брати участь у роботі органів адвокатського самоврядування, крім випадків, коли таке право зупинено у зв`язку з призначенням особи на посаду до органу державної влади з`їздом адвокатів України. Відомості про зупинення права на заняття адвокатською діяльністю вносяться до Єдиного реєстру адвокатів України.

Аналіз вказаних положень законодавства дає підстави дійти висновку про те, що необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску є провадження такою особою (у цьому випадку) незалежної професійної адвокатської діяльності та отримання доходу від такої діяльності. При цьому, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю лише посвідчує право адвоката на здійснення професійної діяльності, однак не є свідченням здійснення особою адвокатської діяльності та отримання від такої діяльності доходу (вказані висновки щодо застосування норм права викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 05.11.2018 у справі №820/1538/17, від 18.11.2021 у справі №520/6094/19, від 04.10.2022 у справі №440/4316/18.

З матеріалів даної справи слідує, що 10.09.2004 позивач отримав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

При цьому, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що відповідачем суду не подано, а судом не здобуто доказів про те, що позивач займався адвокатською діяльністю як самозайнята особа та отримував дохід від такої діяльності.

Натомість, згідно довідки Державної установи «Госпрозрахункова група Тернопільської обласної державної адміністрації» від 05.09.2023 №17 позивач ОСОБА_1 працює в Державній установі «Госпрозрахункова група ОДА» юристом з 25.02.2013 (наказ №12-к від 25.02.2013) з виконанням обов`язків начальника (розпорядження №58-к від 28.03.2017) по даний час.

В той же час, у листі №16926/6/19-00-24-01-07 від 12.09.2023 відповідач зазначає про те, що згідно інтегрованої картки платника податків ФОП ОСОБА_1 з єдиного внеску (за кодом платежу 71040000), станом на 11.09.2023 заборгованість становить 19512,02 грн., яка складається з нарахувань єдиного внеску за 2019 рік в сумі 11016,72 грн. та за 2020 рік - в сумі 8495,30 грн.

Відтак, суд вважає, що у спірний період щомісяця нараховувала на суму заробітної плати єдиний соціальний внесок та сплачувала цю суму до бюджету, позивач був найманим працівником та застрахованою особою, а тому платником єдиного соціального внеску за нього був роботодавець/страхувальник Державна установа «Госпрозрахункова група Тернопільської обласної державної адміністрації».

При цьому, на думку суду, відповідач не врахував, що у вказаний період позивач працює як найманий працівник на посаді юриста в Державній установі «Госпрозрахункова група Тернопільської обласної державної адміністрації» з виконанням обов`язків начальника з 28 березня 2017 року.

При прийнятті рішення суд враховує правові висновки Верховного Суду щодо тлумачення та застосування норм Закону №2464-VI, відповідно до яких одночасна сплата єдиного соціального внеску безпосередньо особою (як такою, що провадить незалежну професійну діяльність) та її роботодавцем як страхувальником спричинить подвійну сплату цього внеску, що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

З огляду на те, що єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за спірний період за позивача як найманого працівника сплатив її роботодавець як страхувальник, суд вважає протиправним повторне нарахування контролюючим органом недоїмки по ЄСВ за цей самий період позивачу як самозайнятій особі.

Водночас, вирішуючи даний спір по суті, суд враховує наявність таких, що вступили в законну силу судових рішень (500/5390/21), яким визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) за №Ф-7092-54-У від 15.02.2021.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Суд вважає, що в розумінні Закону №2464-VI позивач є застрахованою особою, і єдиний внесок за нього в період, за який винесена оскаржувана Вимога, регулярно нараховував та сплачував роботодавець у розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті єдиного внеску позивачем як особою, що має право провадити адвокатську діяльність.

В той же час, з системного аналізу норм чинного законодавства вбачається, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується - під одним порядковим номером - до повного погашення сум боргу.

Як вбачається з відповіді відповідача №19-00-24-01-07/22153, що на виконання рішення по справі №500/5390/21 відповідач відкликав з органів ДВС вимогу та повідомлено, що «станом на 26.09.2023 р. згідно з інформаційно-комунікаційної системи «Податковий блок» по інтегрованій картці платника податків, яка обліковується в ГУ ДПС в Тернопільській області по коду класифікатора 714000 у ФОП ОСОБА_1 сума боргу по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становить 19512,02 гривень.

Також, судом береться до уваги те, що у спірній у даній справі вимозі, датованій 05.07.2023, визначено заборгованість, яка виникла станом на 23.08.2023.

Правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначені Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 5 від 12.01.2021, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 5 березня 2021 р. за № 321/35943 (далі - Порядок), згідно з яким інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу.

Відповідно до пункту 1 глави 1 Розділу II Порядку з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

У підрозділі 4 розділу V Порядку №5 визначено механізм перенесення до інтегрованої картки платника результатів адміністративного та/або судового оскарження рішень податкових органів та методи контролю достовірності відповідних показників, положеннями якого передбачено, що інформація, внесена та збережена працівниками підрозділів адміністративного/судового оскарження до інформаційної системи податкових органів, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, та інформаційної системи податкових органів, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, щоденно автоматично відображається в реєстрі Апеляційне та судове оскарження підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу щодо вірного та об`єктивного відображення в інтегрованій картці фактичного стану розрахунків з бюджетом. Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган зобов`язаний вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 27.11.2019 у справі №160/3114/19, від 04.12.2019 у справі №440/2149/19, від 23.01.2020 у справі №480/4656/18, від 18.03.2020 у справі №140/1777/19, від 03.04.2020 у справі №140/642/19, від 25.03.2020 у справі №826/9288/18, від 30.11.2021 у справі №300/3157/20, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи з системного аналізу норм законодавства та обставин справи, висновків Верховного Суду та встановленої судом вище протиправності вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-7092-54-У від 05.07.2023 року на загальну суму 19512,02 грн. та її скасування, суд першої інстанції правомірно з метою належного та ефективного захисту порушеного права позивача зобов`язав відповідача привести інтегровану картку платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування позивача у відповідність шляхом виключення відомостей щодо недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 19512,02 грн., суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, а доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 січня 2024 року у справі №500/6525/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 01.05.2024