Справа № 580/4340/24
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 травня 2024 року справа № 580/4340/24

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гаврилюк В.О., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування пункту наказу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі Головне управління, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 19.03.2024 № 581 про притягнення заступника начальника Головного управління начальника кримінальної поліції ГУНП в Черкаській області підполковника поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани.

Під час вивчення позовної заяви суддя з`ясував, що вона не відповідає вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Предметом спору у цій справі є визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 19.03.2024 № 581 щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Аналіз вказаних приписів вказує, що у справах щодо проходження громадян публічної служби, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк встановлений КАС України або іншими законами.

Разом з тим, суд зазначає, що порядок оскарження дисциплінарного стягнення, застосованого у період дії воєнного стану, встановлений ст. 31 Закону України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 № 2337-VIII відповідно до ч. 4 якої поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Таким чином, спеціальний нормативно-правовий акт, яким у спірних правовідносинах є Закон України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України встановлює спеціальний строк оскарження поліцейським дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби, застосованих в умовах запровадженого воєнного стану, що становить 15 днів із дня ознайомлення із відповідним наказом.

Тобто у контексті цього судового спору застосуванню підлягає Дисциплінарний статут, що затверджений Законом України і яким передбачені порядок та строки оскарження дисциплінарного стягнення.

Аналогічну правову позиція висловив Верховний Суд в постанові від 08 лютого 2023 року у справі № 120/7567/22 та в постанові від 31 травня 2023 року у справі № 160/9356/22.

Представник позивача зазначає, що позивач ознайомився із вищезазначеним наказом 11.04.2024, коли матеріали службового розслідування за запитом адвоката надійшли на адресу робочого місця адвоката.

Разом з тим, суддя з`ясував, що із спірним наказом від 19.03.2024 № 581 про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивач ознайомлений 29.03.2024, про що свідчить відповідна відмітка, проставлена позивачем та скріплена його підписом у відомості про ознайомлення з наказом.

Таким чином, строк звернення позивача до адміністративного суду щодо застосування дисциплінарного стягнення сплив 15.04.2024, натомість цей позов поданий до суду 29.04.2024 (вх. суду від 29.04.2024 № 21685/24), тобто з пропуском п`ятнадцятиденного строку звернення до суду, встановленого ч. 4 ст. 31 Закону України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України. Суддя зазначає, що у відповідності до ст. 31 Закону України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України перебіг строку звернення до суду із цим позовом розпочався із дати ознайомлення позивача зі спірним наказом, тобто з 29.03.2024. Таким чином, обставина отримання 11.04.2024 представником позивача матеріалів службового розслідування, за його запитом, не впливає на перебіг строку звернення до суду із цим позовом. Доводи представника позивача про те, що лише із 11.04.2024 стали зрозумілими підстави притягнення до дисциплінованої відповідальності суддя вважає необґрунтованими, оскільки зміст спірного наказу містить виклад обставин, що зумовили притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Частиною 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

З огляду на пропуск строку для звернення до адміністративного суду позивачу необхідно навести поважні причини його пропуску, з наданням доказів на підтвердження поважності цих причин. Разом з тим, заяву про поновлення пропущеного строку з обґрунтованими доказами поважності причин його пропуску позивач до суду не подав.

Суддя зазначає, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій. Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі сплином установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 122, 160, 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк з дня вручення копії ухвали, протягом якого можуть бути усунуті вказані вище недоліки шляхом надання суду заяви про поновлення пропущеного строку з обґрунтованими доказами на її підтвердження.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК