Справа № 160/12095/23
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 травня 2024 року

м. Київ

справа № 160/12095/23

адміністративне провадження № К/990/14936/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дорошенко Сергій Миколайович, на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі № 160/12095/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », Військової частини НОМЕР_2 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », Дніпровської міської організації Всеукраїнської профспілки військових, працівників правоохоронних органів та учасників бойових дій, про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (далі - відповідач 1, В/ч НОМЕР_1 ), військової частини НОМЕР_2 Регіонального управління Сил територіальної оборони (далі - відповідач 2, В/ч НОМЕР_2 ), третя особа - Регіональне управління Сил Територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у якому просить:

визнати неправомірною бездіяльністю В/ч НОМЕР_1 , В/ч НОМЕР_2 - не розгляд по суті рапорту від 28.07.2022 солдата ОСОБА_1 про переміщення до В/ч НОМЕР_3 (НОМЕР_5) ЗСУ для участі в бойових діях та створення штучних перешкод його подальшому руху до РУ Сил ТрО « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та штабу Командувача Сил ТрО ЗСУ;

зобов`язати В/ч НОМЕР_1 , В/ч НОМЕР_2 розглянути по суті рапорт від 28.07.2022 солдата ОСОБА_1 про переміщення до В/ч НОМЕР_3 (НОМЕР_5) ЗСУ для участі в бойових діях та усунути перешкоди його подальшому руху до Регіонального управління Сил ТрО « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та штабу Командувача Сил ТрО ЗСУ;

визнати неправомірною бездіяльністю В/ч НОМЕР_1 , В/ч НОМЕР_4 - не видачу як мобілізованому солдату ОСОБА_1 військового квитка із необхідними відмітками;

зобов`язати В/ч НОМЕР_1 , В/ч НОМЕР_2 видати солдату ОСОБА_1 військовий квиток із необхідними відмітками;

стягнути з В/ч НОМЕР_1 , В/ч НОМЕР_2 солідарно на користь солдата ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану неправомірною бездіяльністю в розмірі 20 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року залучено до участі у справі № 160/12095/23 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Дніпровську міську організацію Всеукраїнську профспілку військових, працівників правоохоронних органів та учасників бойових дій.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2024 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо не розгляду по суті рапорту від 28 липня 2022 року солдата ОСОБА_1 про переміщення до в/ч НОМЕР_3 (НОМЕР_5) Збройних Сил України для участі в бойових діях. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розглянути по суті рапорт від 28.07.2022 солдата ОСОБА_1 про переміщення до військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_5) Збройних Сил України для участі в бойових діях та надати обґрунтовану відповідь. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дорошенко С.М. 17 квітня 2024 року подала через підсистему «Електронний суд» касаційну скаргу.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд вважає за потрібне повернути її скаржнику з таких підстав.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу.

Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що у ній не викладені підстави з посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України, для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Посилання на частину першу статті 353 КАС України не є належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень.

В загальному доводи та аргументи касаційної скарги зводяться до власного тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів, що виключає можливість їх перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Суд касаційної інстанції позбавлений можливості самостійно визначати підстави касаційного оскарження. Цей обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

З огляду на те, що скаржник не виклав передбачених КАС України обґрунтованих підстав для оскарження у касаційному порядку судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з огляду на вимоги пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дорошенко Сергій Миколайович, на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі № 160/12095/23 повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяО.А. Губська