Справа № 813/302/18
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року Справа № 813/302/18 пров. № А/857/4318/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідач Качмара В.Я.,

суддів Гінди О.М., Гудима Л.Я.,

при секретарі судового засідання Гладкій С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ-ХОЛОД ЗАХІД ПЛЮС» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 1 листопада 2023 року (суддя Коморний О.І., м.Львів, повний текст складено 10 листопада 2023 року), -

ВСТАНОВИВ:

Ще у січні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СВ-ХОЛОД ЗАХІД ПЛЮС» (далі ТОВ) звернулося до суду із позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі ГУДФС; правонаступник - Головне управління ДПС у Львівській області (далі Головне управління)) в якому просило скасувати податкові повідомлення рішення від 27.12.2017 №№, (далі ППР №№333, 334 відповідно).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 1 листопада 2023 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняте нове, яким у задоволенні позову відмовити.

У доводах апеляційної скарги вказує, що ТОВ внаслідок декларування товару з неправильним кодом товару згідно з УКТ ЗЕД та без нарахування і сплати передбачених законодавством податків і зборів неправомірно застосувало ставку ввізного мита 0%, що в свою чергу призвело до не нарахування та відповідно не сплати ввізного мита на визначені у спірних ППР суми грошових зобов`язань.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав, в судове засідання не надіслав свого представника, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність порушень митного законодавства ТОВ та необґрунтованості висновку зробленого у акті перевірки.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ТОВ 15.06.2011 зареєстроване Львівським міським управлінням юстиції, з 16.06.2011 перебуває на податковому обліку в контролюючих органах основний вид діяльності КВЕД 46.69 оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням.

У період з 20.10.2017 по 26.10.2017 посадовими особами контролюючого органу була проведена документальна невиїзна перевірку ТОВ дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності повноти нарахування та сплати митних платежів по митних деклараціях: № UA209180/2017/131591 від 27.07.2017, № UA209180/2017/130878 від 24.07.2017, № UA209180/2017/129399 від 17.07.2017, № UA209180/2017/116979 від 22.05.2017, № 209000019/2016/038227 від 13.12.2016, № 209000019/2016/028251 від 13.10.2016, № 209000019/2016/024048 від 16.09.2016, № 209000019/2016/007003 від 19.05.2016, № 209000019/2016/002520 від 14.04.2016, за результатами якої складено акт від 09.11.2017 № 1953/13-01-14-11/37741470 (далі Акт).

Згідно висновків Акту, перевіркою встановлено порушення правила №1, №6 Основних правил інтерпретації класифікації товарів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), викладеній у додатку до Закону України «Про Митний тариф України» (далі Основні правила; Закон № 584-VII), статті 257, статті 278, частини першої статей 279, 281 Митного кодексу України (далі МК) частини другої статті 287 МК та пункту 185.1 статті 185, пункту 187.8 статті 187 пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України (далі ПК).

27.12.2017 ГУДФС на підставі Акту винесено ППР на загальну суму 563 075,90 грн, а саме :

№333 на суму 469229,91 грн (збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «мито на товари, що ввозять суб`єктами підприємницької діяльності»);

№334 на суму 93845,99 грн (збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів»).

Ввізне мито нараховується за ставками згідно з Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Митний тариф України» (далі Закон №2829-VI; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Частиною другою статті 270 МК (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються Податковим кодексом України з урахуванням особливостей, що визначаються цим Кодексом.

Відповідно підпункту «в» пункту 185.1 статті 185 ПК (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію Україну.

Пунктом 187.8 статті 187 ПК передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Згідно з пунктом 190.1 статті 190 ПК базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України є договірна (контрактна) вартість, але не менша митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III МК, з урахуванням мита та акцизного податку, що| підлягають сплаті, за винятком податку на додану вартість, що включається до ціни товарів.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 289 МК обов`язок із сплати митних платежів виникає після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірю митної декларації чи за результатами документальної перевірки митний орган самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 69 МК товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них (частина третя статті 69 МК).

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари (частина четверта статті 69 МК).

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо (частина п`ята статті 69 МК).

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина сьома статті 69 МК).

Положеннями пункту 4 розділу ІІІ «Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за № 1085/21397), передбачено, що контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу; заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних «Класифікаційні рішення» програми «Інспектор 2006» ЄАІС. При цьому така відповідність поділяється на три категорії: а) ідентичні товари; б) подібні (аналогічні) товари; в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів «а» та «б» абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі: характеристики, які є визначальними для класифікації товару; призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару; перевірки відповідності заявленого опису товару та коду товару згідно з УКТ ЗЕД відомостям, наведеним у попередньому рішенні про класифікацію товару згідно з УКТЗЕД (далі-ПРК), у разі якщо до митного контролю та митного оформлення разом з пакетом документів надається ПРК.

У випадку, передбаченому підпунктом «а» абзацу четвертого цього пункту, класифікація товару згідно з УКТ ЗЕД проводиться без додаткових процедур контролю.

У випадку, передбаченому підпунктом «б» абзацу четвертого цього пункту, перевіряється відповідність характеристик товару критеріям, визначальним для класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД за наведеними характеристиками товару в Рішенні.

У випадку, передбаченому підпунктами «б», «в» абзацу четвертого цього пункту, виявлені Рішення на ідентичні або подібні (аналогічні) товари беруться до уваги.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 345 МК органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Відповідно до частини другої статті 351 МК документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Для цілей класифікації товарів митні органи використовують Українську класифікацію товарів зовнішньоекономічної діяльності, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 №584-VII, яка побудована на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів, запровадженої Всесвітньою митною організацією та Комбінованої номенклатури Європейського Союзу.

Класифікація товарів згідно з УКТ ЗЕТ провадиться з урахуванням визначальних характеристик товару та Основних правил інтерпретації класифікації товарів та пояснень до УКТ ЗЕД.

Відповідно до пункту 3 глави Основних правил у разі коли з будь-яких інших причин товар на перший погляд можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати.

Верховний Суд у справі №810/2823/17 від 17.04.2018 висловив позицію, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає декларацію. Орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією і може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта. Повноваження митного органу щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта.

Приписами частини п`ятої статті 69 МК визначено, що у разі наявності складного випадку класифікації товару у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару, при виникненні суперечностей щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, необхідно застосовувати спеціальні знання, проводити дослідження.

Як видно з матеріалів справи ТОВ подано митні декларації № UA209180/2017/131591 від 27.07.2017, № UA209180/2017/130878 від 24.07.2017, № UA209180/2017/129399 від 17.07.2017, № UA209180/2017/116979 від 22.05.2017, № 209000019/2016/038227 від 13.12.2016, № 209000019/2016/028251 від 13.10.2016, № 209000019/2016/024048 від 16.09.2016, № 209000019/2016/007003 від 19.05.2016, № 209000019/2016/002520 від 14.04.2016, в яких до митного оформлення заявлено товар: « 1.Промислове обладнання, що працює під тиском - являє собою горизонтальний, пластичний, мідно-алюмінієвий теплообмінний апарат, що кріпиться під стелю, з нерухомими решітками, робота якого основана на теплообміні. Призначені для холодильних камер з температурою повітря 0*С. Нові, виготовлені з комбінованих матеріалів, модель: Goedhart KOAL-C RF-PC203L3H-091N06D - власною масою 997 кг, у кількості 1 шт., число вентиляторів кожного теплообмінника - 3. Арт.000040: - Goedhart VNS 64457 ЕВ (LLK.s) власною масою 340 кг, у кількості 6 шт., число вентиляторів теплообмінника - 4. Арт:000050; Торгівельна марка - «Kelvion». Виробник - «Kelvion s.r.o.», задекларований за кодом 8419 50 00 00 згідно з УКТ ЗЕД.

Посадовою особою Львівської митниці ДФС (далі Митниця) на підставі документів, наданих позивачем для митного оформлення, визначено коду товару 8418 99 10 00.

Пунктами 1, 2, 3, 4, 6 Основних правил передбачено, що класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Отже, зазначеними правилами передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої позиції слід виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД.

Так, під час проходження митних процедур, Митницею змінено код за УКТ ЗЕД імпортованого позивачем товару з « 8419 50 00 00» (Машини, обладнання промислове або лабораторне з електричним чи неелектричним нагріванням (за винятком печей, камер та іншого обладнання товарної позиції 8514) для обробки матеріалів шляхом зміни температури, наприклад, нагріванням, варінням, підсмажуванням, дистиляцією, ректифікацією, стерилізацією, пастеризацією, пропарюванням, сушінням, випарюванням, конденсацією або охолодженням, крім машин або обладнання, призначеного для використання у побуті; неелектричні водонагрівачі безінерційні або теплові водяні акумулятори: - теплообмінники) на « 8418 99 10 00» (Холодильники, морозильники та інше холодильне або морозильне обладнання, електричне або інших типів; теплові насоси, крім установок для кондиціонування повітря товарної позиції 8415: - - інші: - - - випаровувачі та конденсатори, крім тих, що використовуються у побутових холодильниках).

Відповідно до пояснень до УКТ ЗЕД до коду 8419 50 00 00 входять: машини, обладнання промислове або лабораторне з електричним або неелектричним нагріванням (за винятком печей, камер та іншого обладнання товарної позиції 8414) для обробки матеріалів шляхом зміни температури, наприклад, нагріванням, варінням, випарюванням, конденсацією або охолодженням, крім машин або обладнання, призначеного для використання у побуті.

До цієї товарної позиції не включають: побутові печі, каміни. Плити, пристрої для фракційної перегонки, парові котли, водяні котли, холодильне обладнання та теплові насоси товарної позиції №8418. Мікрохвильові печі. Електрообладнання обігрівання ґрунту тощо.

Крім того, до цієї товарної позиції включають обладнання, призначене для нагрівання або охолодження речовини (твердої, рідкої або газоподібної), яке виконується для простої зміни температури, або для трансформації матеріалів, що відбуває переважно в результаті зміни температури.

Водночас, постановою Верховного Суду від 25.06.2021 у справі № 813/959/18 за позовом ТОВ до Митниці про визнання протиправними дій посадових осіб Митниці щодо визначення коду товару 8418 99 10 00; визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару від 28 липня 2017 року №КТ-UA-2017, касаційну скаргу Митниці залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 липня 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року - без змін (далі Судові рішення).

Згідно висновку викладеному у постанові Верховного Суду у справі № 813/959/18, призначенням теплообмінника бренду Kelvion модель Goedhart є обмін тепла між проточними рідинами, рідинними сумішами, газами та атмосферним повітрям. Типовим застосуванням вказаного теплообмінника у промисловості є нагрівання або охолодження перерахованих рідин з або без змін їхнього фізичного стану або концентрації через непрямий теплообмін з навколишнім повітрям. Теплообмінник Kelvion модель Goedhart, як правило, працює в промислових системах для зміни агрегатного стану робочої рідини. Ці промислові системи використовуються для регулювання температури в камерах зберігання, в об`єктах і процесах, що вимагають регулювання температури атмосфери.

Також, згідно технічного висновку завідувача кафедри теплоенергетики, теплових та атомних електричних станцій Національного університету «Львівська політехніка» д.т.н., проф. ОСОБА_1 щодо принципу функціонування енергетичного теплообмінного обладнання промислове обладнання торгівельної марки Kelvion s.r.o, що працює під тиском теплоносія Goedhart KOAL-C RF-PC203L3H-091N06D; Goedhart VNS 64457 ЕВ (LLK.s), є теплообмінними апаратами, призначеними для передачі теплоти від рідинного теплоносія до газового теплоносія. Для інтенсифікації теплообміну зі сторони газового теплоносія вищевказані теплообмінні апарати обладнані осьовими вентиляторами. Дане обладнання призначене для підтримання оптимальних температурних режимів технологічних приміщень.

Крім того, у сертифікаті UA.TR.089 (термін дії з 24 липня 2017 року до 23 липня 2020 року), виданому органом з оцінки відповідності ТОВ «Євро-Тиск» на досліджуваний товар, код товару вказаний 8419 50 00 00, тобто такий, який заявив декларант.

Відтак, в межах адміністративної справи № 813/959/18, судами не встановлено порушення правил класифікації з боку декларанта у поданій митній декларації №UA209180/2017/131591 від 27.07.2017, в якій до митного оформлення був заявлений товар: «« 1.Промислове обладнання, що працює під тиском являє собою горизонтальний, пластичний, мідно-алюмінієвий теплообмінний апарат, що кріпися під стелею, з нерухомими решітками, робота якого основана на теплообміні. Призначені для холодильних камер з температурою повітря 0*С. нові, виготовлені з комбінованих, модель: Goedhart KOAL-C RF-PC203L3H-091N06D власною масою 997 кг., у кількості 1 шт., число вентиляторів кожного теплообмінника-3. Арт.000040: - Goedhart VNS 64457 ЕВ (LLK.s) власною масою 340 кг., у кількості 6 шт., число вентиляторів теплообмінника 4. Арт:000050; Торгівельна марка Kelvion «Виробник «Kelvion s.r.o.» за кодом згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, враховуючи вищенаведені Судові рішення, які свідчать про відсутність порушень ТОВ митного законодавства, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність прийнятих на підставі Акта ППР №№333, 334 та необхідність їх скасування.

Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 1 листопада 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. М. Гінда
Л. Я. Гудим
Повне судове рішення складено 01 травня 2024 року.