Справа № 240/30923/23
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Житомир справа № 240/30923/23

категорія 111030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерскаліт УА" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерскаліт УА" (далі - ТОВ "Інтерскаліт УА") із позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області №07 від 02.08.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що, встановлені Головним управлінням ДПС у Житомирській області в акті документальної позапланової перевірки порушення ТОВ "Інтерскаліт УА" граничних строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом № 2018/05-11 від 11.05.2018 спричинені наявністю форс-мажорних обставин, які підтверджені сертифікатом Торгово-промислової і ремісничої палати Литовської Республіки № 1523-127/1 від 10.07.2023, а також запровадженням внаслідок введення в Україні воєнного стану обмежень НБУ, встановлених Постановою Правління НБУ № 18 від 24.02.2022 із змінами та доповненнями, внесеними Постановою Правління НБУ № 197 від 02.06.2022, а отже, в силу приписів ч. 6 ст. 13 Закону "Про валюту і валютні операції" перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Пояснює, що станом на 05.09.2022 зобов`язання UAB "Interscalit" (Литва) перед ТОВ "Інтерскаліт УА" в частині оплати 1 356 008,16 євро за контрактом № 2018/05-11 від 11.05.2018 вважається припиненим (виконаним) 05.09.2022 року і таке виконання було здійснене до настання граничних строків проведення розрахунків, що є самостійною і достатньою підставою для скасування результатів податкової перевірки. Окрім цього, податковий орган нарахував пеню під час дії карантину на всій території України, що суперечить положенням абз. 11 п. 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» ПК України. Вважає, що контролюючим органом не доведено за допомогою належних та допустимих доказів наявності у діях позивача складу податкового правопорушення, а викладені позивачем обставини та надані на підтвердження цих обставин докази, повністю спростовують висновки контролюючого органу, що в свою чергу є підставою для визнання податкового повідомлення рішення неправомірним та його скасування в судовому порядку.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі на 21.12.2023.

08.12.2023 до суду надійшов відзив на позов Головного управління ДПС України в Житомирській області (далі - ГУ ДПС України в Житомирській області) (том І, а.с.238-243), в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вказав, що позивачем не спростовано факти порушень, встановлені за результатами перевірки, а тому спірне рішення винесене відповідачем правомірно.

В обґрунтування своїх доводів пояснює, що за період, який перевірявся, по контракту №2018/05-11 від 11.05.2018, укладеному з нерезидентом, на рахунок ТОВ «Інтерскаліт УА» відкритий в АТ "Райффайзен Банк" надійшла валютна виручка від UAB "Interscalit" (Литва) в загальній сумі 4 787 658,63 євро в оплату відвантаженої продукції, тобто фактично згідно з первинними документами бухгалтерського обліку валютна виручка надійшла, але з порушенням термінів розрахунків на суму 1 118 099,90 євро. Станом на кінець перевіряємого періоду по експортному контракту №2018/05-11 від 11.05.2018, укладеному з нерезидентом UAB "Interscalit" (Литва), як за даними перевірки та і за даними бухгалтерського обліку по рахунку 362 «Розрахунки з іноземними покупцями» рахується непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 195 916,47 євро. Надходження валютної виручки (але з порушенням термінів розрахунків) підтверджується документами міжнародної платіжної системи SWIFT, банківськими виписками по рахунку ТОВ «Інтерскаліт УА», де в графі призначення платежу зазначено, що кошти надходять по контракту №2018/05-11 від 11.05.2018 від нерезидента UAB "Interscalit" (Литва). ТОВ «Інтерскаліт УА» під час перевірки не надано підтвердження (первинних документів) щодо проведення заліку зустрічних однорідних вимог на суму 1 356 008,16 євро по контракту №2018/05-11 від 11.05.2018 в первинних документах та бухгалтерському обліку підприємства.

Позивачем на підтвердження зарахування зустрічних однорідних вимог з нерезидентом UAB «Interscalit» на суму 1 356 008,16 євро надано копію листа нерезидента UAB «Interscalit» від 05.09.2022 б/н, за підписом Лаіміс Скрідаіла. Однак, Лаіміс Скрідаіла не являється директором нерезидента UAB «Interscalit», а тому зазначений лист нерезидента UAB «Interscalit» не вважається заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог. Позивачем жодних документів, що підтверджують повноваження Лаіміс Скрідаіла до перевірки надано не було. Зазначає, що зарахування зустрічних однорідних вимог на суму І 356 008,16 євро не відображено у бухгалтерському обліку ТОВ «Інтерскаліт УА».

Щодо посилань ТОВ «Інтерскаліт УА» на форс-мажорні обставини ГУ ДПС у Житомирській області вказує, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс - мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами.

ГУ ДПС у Житомирській області звертає увагу суду, що між військовою агресією російської федерації проти України та неможливістю здійснення оплати за поставлений товар за зовнішньоекономічним контрактом від 11.05.2018 №2018/05-11, відсутній причинно-наслідковий зв`язок. Відсутність у резидента/нерезидента необхідних грошових коштів для виконання зобов`язань є комерційним ризиком, а тому не вважається форс-мажорною обставиною.

Що ж до листа Шяуляйської торгово-промислової і ремісничої палати Литовської Республіки від 10.07.2023 № 1523-127/1, вказує, що згідно з частиною першою статті 13 Закону України від 23.06.2005 №2709-IV «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України, тому лист Шяуляйської торгово-промислової і ремісничої палати Литовської Республіки від 10.07.2023 № 1523-127/1 без проставленого апостилю не може бути визнано дійсним в Україні.

15.12.23 до суду від представника ТОВ "Інтерскаліт УА" надійшла відповідь на відзив (том І, а.с. 254-261) в якій вказав, що заява про залік зустрічних однорідних вимог, у випадку припинення зобов`язання зарахуванням на підставі одностороннього правочину заяви однієї із сторін про залік, є первинним документом бухгалтерського обліку в розумінні ст. 9 Закону про бухгалтерський облік. Зазначає, що відсутність відображення зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 1 356 008,16 євро у бухгалтерському обліку ТОВ «Інтрескаліт УА» спричинена відмовою банку припинити валютний нагляд. Платник податків має змогу здійснити коригування показників, відображених в бухгалтерському та податковому обліку, проте таке коригування чи його відсутність не може слугувати підставою для притягнення ТОВ «Інтерскаіт УА» до відповідальності за порушення валютного законодавства, вичерпний перелік підстав для якої передбачений Законом "Про валюту і валютні операції".

Протокольною ухвалою від 21.12.2023 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 25.01.2024.

17.01.2024 до суду надійшли додаткові пояснення у справі від представника ТОВ "Інтерскаліт УА" (том ІІ, а.с. 17-21) в яких повідомив, що в провадженні Господарського суду Житомирської області перебувала справа № 906/1293/23 за позовом Литовсько Шведського закритого акціонерного товариства «Інтерскаліт» до ТОВ «Інтерскаліт УА» про визнання припиненими зобов`язань. Факт припинення 05.09.2022 зобов`язань UAB "Interscalit" (Литва) за контрактом №2018/05-11 від 11.05.2018 в частині сплати грошових коштів в сумі 1 356 008,16 євро на користь ТОВ «Інтерскаіт УА» було встановлено саме в мотивувальній частині рішення Господарського суду Житомирської області від 07.12.2023 та цей факт було досліджено під час розгляду справи №906/1293/23, вказані обставини є преюдиціальними під час розгляду справи № 240/30923/23, що розглядається Житомирським окружним адміністративним судом. Рішення Господарського суду Житомирської області станом на дату звернення позивача із позовом у справі №240/30923/23 ще не було ухвалене. Законної сили рішення Господарського суду Житомирської області від 07.12.2023 року набрало 09.01.2024, що підтверджується копією вказаного рішення з відміткою про набрання ним законної сили, яке надійшло на адресу позивача 16.01.2024.

23.01.2024 до суду надійшли додаткові пояснення у справі від представника ТОВ "Інтерскаліт УА" (том ІІ, а.с. 38-40) в яких повідомив, що дія заходів захисту запроваджених пунктом 21 розділу ІІ Постанови №5 не продовжувалась НБУ як того вимагає частина 2 ст. 12 Закону України "Про валюту і валютні операції". Відповідно, запроваджені заходи захисту у вигляді встановлених граничних строків проведення розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів припинили свою дію через шість місяців після їх запровадження, тобто 02.07.2019.

25.01.2024 протокольною ухвалою суду, внесеною до журналу судового засідання, закрите підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 13.02.2024.

13.02.2024 протокольною ухвалою суду, внесеною до журналу судового засідання, оголошено перерву до 05.03.2024.

У судовому засіданні 05.03.2024 представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю з мотивів викладених у відзиві на адміністративний позов та наданих пояснень.

05.03.2024 ухвалою суду, прийнятою без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання постановлено подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

11.05.2018 між ТОВ "Інтерскаліт УА" (продавець) та UAB "Interscalit" (Литва) укладено контракт № 2018/05-11 (надалі - контракт № 2018/05-11), відповідно до умов якого продавець зобов`язався продати покупцю текстильні вироби, відповідно до узгоджених сторонами специфікацій на кожну поставку (том І, а.с.166-167). Ціни на товар встановлені в євро. Ціни на кожен вид товару зазначаються в специфікації до контракту на кожну поставку. Загальна вартість контракту складає до 700 000,00 євро (пункти 2.1., 2.2. контракту). Відповідно до п. 3.1. контракту № 2018/05-11, умови оплати: 100% передплата, відповідно до рахунку-фактури. Покупець сплачує товари банківським переказом на рахунок Продавця, вказаний в ст. 9 контракту. Згідно з п. 3.3. контракту №2018/05-11, поставка товару здійснюється за рахунок покупця на умовах FCA м. Бердичів Інкотермс-2010 транспортом на склад покупця на території Литовської Республіки.

Додатком № 3 від 31.01.2021 до цього контракту сторони доповнили контракт таким пунктом: "3.2.1 Сторони можуть провести розрахунок за поставлені товари згідно із специфікаціями, які є невід`ємною частиною контракту шляхом взаємозаліку" (том І, а.с. 172).

Додатком № 4 від 16.09.2021 до цього контракту сторони виклали п. 2.2 контракту в такій редакції: "Загальна сума контракту складає 10 000 000 євро" (том І, а.с. 173).

02.01.2019 ТОВ "Інтерскаліт УА" (покупець) та UAB "Interscalit" (Литва) (продавець) уклали контракт № 2019/01-02 (надалі контракт №2019/01-02), відповідно до умов якого продавець зобов`язався поставити покупцю матеріали, вироби та обладнання, відповідно до узгоджених сторонами специфікацій на кожну поставку (том І, а.с. 178-179). Загальна сума контракту складає до 500 000 євро. Ціни на вироби встановлені в євро. Ціни на кожен вид товару та строки поставки зазначаються в специфікаціях до контракту на кожну поставку (пункти 2.1., 2.2. контракту № 2019/01-02). Відповідно до п. 2.3. контракту № 2019/01-02, оплату за поставлений товар покупець проводить після поставки товару на склад покупця. Оплата проводиться в євро, переказом на розрахунковий рахунок продавця. Згідно з п. 3.1. контракту № 2019/01-02, поставка товару здійснюється за рахунок продавця на умовах DDU Інкотермс-2010 транспортом продавця на склад покупця в строки, погоджені в специфікаціях.

Додатком № 2021/01 від 31.01.2021 до цього контракту сторони доповнили контракт таким пунктом: "2.4 Сторони можуть провести розрахунок за поставлені товари згідно із специфікаціями, які є невід`ємною частиною контракту шляхом взаємозаліку" (том І, а.с. 180).

Додатком № 5/1 від 01.06.2021 до контракту №2019/01-02 сторони виклали п. 2.1 контракту в такій редакції: "Загальна сума контракту складає 3 000 000 євро" (том І, а.с. 182).

Додатком № 4 від 22.03.2021 до контракту №2019/01-02 від 02.01.2019 сторони провели взаємозалік на суму 306 858,55 євро за імпортним контрактом № 2019/01-02 від 02.01.2019 та 306 858,55 євро за експортним контрактом № 2018/05-11 від 11.05.2018 (том І, а.с.184).

22.08.2022 ТОВ "Інтерскаліт УА" звернулось до UAB "Interscalit" (Литва) листом № 18 від 22.08.2022 в якому зазначило, що станом на 22.08.2022 заборгованість UAB "Interscalit" (Литва) за контрактом № 2018/05-11 від 11.05.2018 складає 1 356 008,16 євро та просило погасити наявну заборгованість.

У відповідь UAB "Interscalit" (Литва) листом від 05.09.2022 повідомило, що свою заборгованість за контрактом № 2018/05-11 від 11.05.2018 підтверджує та разом з цим повідомило, що заборгованість ТОВ "Інтерскаліт УА" перед UAB "Interscalit" (Литва) (Литва) за контрактом № 2019/01-02 від 02.01.2019, станом на 22.08.2022 складає 2 559 442,83 євро, що на 1 203 434,67 євро перевищує заборгованість UAB "Interscalit" (Литва) (том І, а.с.195). Враховуючи той факт, що UAB "Interscalit" (Литва) є 100 % власником ТОВ "Інтерскаліт УА" та враховуючи той факт, що в Україні з 24.02.2022 у зв`язку з агресією рф введено військовий стан і що ТОВ "Інтерскаліт УА" з 24.02.2022 перебуває в стані простою просило провести розрахунки за контрактом № 2018/05-11 від 11.05.2018 шляхом заліку зустрічних однорідних вимог на суму 1 356 008,16 євро.

Сторони підписали акти звірки взаємних розрахунків за період 2021-05.09.2022 по контрактам №2019/01-02 від 02.01.2019 та № 2018/05-11 від 11.05.2018 (том І, а.с.196-197).

В подальшому, з 22.06.2023 по 27.06.2023 посадовими особами ГУ ДПС у Житомирській області проводилась документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Інтерскаліт УА" з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічного контракту від 11.05.2018 №2018/05-11 за період з 01.01.2021 по 22.06.2023.

За результатами перевірки складено акт від 04.07.2023 №11666/06-30-07-07/33321122 у висновку якого встановлено порушення платником податків пункту 2 статті 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» при виконанні зовнішньоекономічного контракту №2018/05-11 від 11.05.2018, укладеному з нерезидентом UAB "Interscalit" (Литва), оскільки валютна виручка в сумі 1 118 099,90 євро надійшла з порушенням термінів розрахунків (том І,а.с. 55-66).

Не погоджуючись із викладеними в акті перевірки обставинами, ТОВ ТОВ "Інтерскаліт УА" 18.07.2023 подало до ГУ ДПС у Житомирській області заперечення на акт перевірки (том І,а.с.67-74).

За результатами розгляду заперечень на акт перевірки, ГУ ДПС у Житомирській області листом за вих. № 16937/6/06-30-07-07 від 01.08.2023 повідомило ТОВ "Інтерскаліт УА" про залишення акту перевірки без змін, а заперечення позивача без задоволення (том І,а.с. 138-139).

Надалі на підставі висновків акту перевірки відповідач прийняв спірне податкове повідомлення-рішення від 02.08.2023 № 07, яким визначено пеню за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 12 206 985,76 грн (том І,а.с. 39-40).

11.08.2023 позивач звернувся до ДПС України зі скаргою на податкове повідомлення-рішення від 02.08.2023 № 07 (том І, а.с.90-97). За результатами розгляду скарги ТОВ "Інтерскаліт УА" ДПС України ухвалила рішення від 09.10.2023 №30088/6/99-00-06-01-02-06, яким залишила скаргу без задоволення, а податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Житомирській області від 02.08.2023 № 07 без змін (том І, а.с.157-165).

Не погоджуючись із прийнятим суб`єктом владних повноважень рішенням, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірних правовідносин, суд вказує наступне.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України).

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, що проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом України "Про валюту і валютні операції" від 21.06.2018 №2473-VIIІ (далі - Закон №2473-VIII).

Відповідно до частини першої та другої статті 13 Закону №2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Рішення про застосування до уповноважених установ, суб`єктів валютних операцій заходів впливу приймається органами валютного нагляду відповідно до компетенції, визначеної частинами п`ятою і шостою статті 11 цього Закону, у порядку, визначеному законодавством, що діє на день прийняття відповідного рішення (абзац другий пункту 8 статті 16 Прикінцеві та перехідні положення Закону №2473-VIII).

За приписами частини третьої статті 13 Закону №2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Пунктом 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5 Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, визначено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Частиною п`ятою статті 13 Закону №2473-VIII передбачено, що порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1. статті 1 ПК України).

18 березня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17 березня 2020 року №533- IX (далі - Закон №533- IX).

У зв`язку із набранням чинності Закону №533-ІХ (з урахуванням змін, внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року №540-IX та Закону України від 13 травня 2020 року №591-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)") підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнений пунктом 52-1 такого змісту:

"За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

порушення вимог законодавства в частині:

обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;

порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню".

Пункт 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України містив чітку вказівку на темпоральний критерій незастосування штрафних санкцій за вчиненні відповідні порушення: з 1 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Постановою від 27 червня 2023 року №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" Кабінет Міністрів України відмінив з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Разом з тим, до завершення карантину Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"» продовжувався та станом на час розгляду справи триває.

З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану" від 3 березня 2022 року №2118-IX, який набрав чинності 7 березня 2022 року (далі - Закон №2118-IX).

Законом №2118-IX підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнений пунктом 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Зокрема, підпунктами 69.1, 69.9 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України визначено, що у випадку відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Законом №2142-IX від 24 березня 2022 року внесено зміни у підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, а саме слова "трьох місяців" замінено словами "шести місяців".

В подальшому Верховна Рада України прийняла Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" від 12 травня 2022 року №2260-IX (далі - Закон №2260-IX).

У зв`язку із набранням чинності 27 травня 2022 року Закону №2260-IX підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України викладено у такій редакції:

"У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику".

Закон №2260-IX підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнив положеннями, відповідно до яких у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Отже, з 27 травня 2022 року припинили застосовуватися положення законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, які поширювалися на правовідносини, що врегульовувались пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

Звільнення від відповідальності за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД передбачено лише для платників податків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24.02.2022 до 27.05.2022 (тобто до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану").

Згідно розрахунку пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, який є невід`ємною частиною акту перевірки (том І, а.с. 42-52), усі граничні строки розрахунків за зовнішньоекономічними контрактами припадали після 27.05.2022, а отже дія пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України вже була призупинена введенням в дію з 27.05.2022 пункту 69.2 статті 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, отже доводи позивача в цій частині безпідставні.

Відповідно до норм підпункту 54.3.3. пункту 54.3. статті 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення, у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий кодекс України не регламентує порядок здійснення валютних операцій та не встановлює відповідальність за його порушення. Натомість, склад правопорушення та санкції (розмір та прядок обчислення) визначені саме в Законі України "Про валюту і валютні операції". А Податковий кодекс України, в даному випадку, регламентує лише порядок прийняття податкового повідомлення-рішення, а не нарахування пені. Отже, відсутні правові підстави застосовувати норми Податкового кодексу України в частині не нарахування пені потягом дії карантину.

Однак, на думку суду заслуговують на увагу доводи позивача стосовно того, що станом на 05.09.2022 зобов`язання UAB "Interscalit" (Литва) перед ТОВ "Інтерскаліт УА" в частині оплати 1 356 008,16 євро за контрактом № 2018/05-11 від 11.05.2018 вважається припиненим (виконаним) 05.09.2022 і таке виконання було здійснене до настання граничних строків проведення розрахунків, що є самостійною і достатньою підставою для скасування результатів податкової перевірки.

Як встановив у своєму рішенні Господарський суд Житомирської області у справі № 906/1293/23 за позовом Литовсько Шведського закритого акціонерного товариства «Інтерскаліт» до ТОВ «Інтерскаліт УА» про визнання припиненими зобов`язань, яке набрало законної сили 09.01.2024, підставою для звернення до суду UAB "Interscalit" (позивач) стали обставини не припинення обслуговуючим банком валютного нагляду за контрактом №2018/05-11 від 11.05.2018 на підставі його заяви про залік зустрічних однорідних вимог від 05.09.2022, скерованої ТОВ " Інтерскаліт УА" (відповідач) в сумі 1 356 008,16 євро, і ця обставина для контролюючих органів є достатньою для притягнення відповідача до відповідальності за порушення валютного законодавства , відповідно до п.5 ст. 13 ЗУ "Про валюту і валютну операції" у формі стягнення пені в розмірі 0,3% за кожен день прострочення, загальний розмір якої не може перевищувати суми неодержаних коштів за контактом.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 598 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, установлених договором або законом.

Згідно зі ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї зі сторін.

Недопустимість зарахування зустрічних вимог визначено ст. 602 ЦК України, відповідно до положень якої не допускається зарахування зустрічних вимог про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; про стягнення аліментів; щодо довічного утримання (догляду); у разі спливу позовної давності; за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; в інших випадках, встановлених договором або законом.

Виходячи із зазначеного, вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо) ( п.65 постанови ВПВС від 30.10. 2018р. у справі № 914/3217/16).

Важливою умовою, за наявності якої можливе припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог, є безспірність вимог, які зараховуються, а саме відсутність спору щодо змісту, умов виконання, розміру зобов`язань. Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи відсутність будь-якої з наведених умов виключає можливість зарахування у добровільному порядку (постанова ОП КГС у складі ВС від 22.01.2021 у справі № 910/11116/19, п.29 постанови Верховного Суду від 14.09.2023 у cправі № 910/15255/21).

У цій справі господарський суд встановив, що відповідно до додаткової угоди №04/07/22 до контракту № 2019/01-02 від 02.01.2019 від 04.07.2022, ТОВ " Інтерскаліт УА" зобов`язалося погасити заборгованість в сумі 2 559 442,83 євро до 31.08.2022, тоді як відповідно до додаткової угоди № 05/08/22 до контракту №2018/05-11 від 11.05.2018 від 05.08.22р., UAB "Interscalit" зобов`язалося погасити заборгованість в сумі 1 356 008,16 євро до 01.08.2022. Отже, строк виконання зустрічних однорідних вимог настав до 05.09.2022.

ТОВ " Інтерскаліт УА" (відповідач) листом за вих. № 18 від 22.08.22р. звернулося до UAB "Interscalit" (позивач) з вимогою погасити заборгованість за контрактом №2018/05-11 від 11.05.2018 в сумі 1 356 008,16 євро, з посиланням на те, що з 11.11.22р. згідно законодавства України буде нараховуватися пеня в розмірі 0,3% за кожен день прострочення.

У відповідь UAB "Interscalit" (позивач) листом від 05.09.22р. вказало на заборгованість ТОВ " Інтерскаліт УА" (відповідач) за контрактом № 2019/01-02 від 02.01.2019 в сумі 2 559 442,83 євро, яка на 1 203 434,67 євро перевищує заборгованість позивача перед відповідачем. Посилаючись на обставини 100% участі у статутному капіталі ТОВ " Інтерскаліт УА" (відповідач) та на введення в Україні з 24.02.22р. воєнного стану, позивач просив провести взаємозалік заборгованості перед Відповідачем на суму 1 356 008,16 євро.

ТОВ "Інтерскаліт УА" (Відповідач) визнав факт отримання листа UAB "Interscalit" (Позивач) від 05.09.2022, який розцінив як заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог та визнає зобов`язання позивача за контрактом №2018/05-11 від 11.05.2018 в сумі 1 356 008,16 євро припиненими з 05.09.2022.

Таким чином, Господарський суд Житомирської області у справі № 906/1293/23 констатує, що станом на 05.09.2022 відбулося зарахування зустрічних вимог за відповідним одностороннім правочином, що відповідає статті 601 ЦК України.

Відповідно до частин третьої, п`ятої статті 202 ЦК України одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Оскільки сторони у справі, як встановив Господарський суд Житомирської області визнають факт припинення зобов`язань за контрактом №2018/05-11 від 11.05.2018 в сумі 1 356 008,16 євро станом на 05.09.2022 внаслідок зарахування зустрічних вимог за заявою позивача від 05.09.2022 на підставі статті 601 ЦК України, спору між ними фактично не існує.

Згідно з частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку, що податковий орган неправомірно нарахував позивачу пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності оскільки як встановлено судом відбулося зарахування зустрічних вимог за відповідним одностороннім правочином, а тому не відбулося порушення ТОВ "Інтерскаліт УА" граничних строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом № 2018/05-11 від 11.05.2018, що було відображено в мотивувальній частині рішення Господарського суду Житомирської області у справі № 906/1293/23.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Це стосується оцінки судом наявності форс-мажорних обставин, які виключають відповідальність позивача та продовжують строки розрахунків на період дії форс-мажорних обставин, незасвідчення листа Шяуляйської торгово-промислової і ремісничої палати Литовської Республіки від 10.07.2023 № 1523-127/1 апостилем, відстутності повноважень Лаіміс Скрідаіла, як директора нерезидента UAB «Interscalit» підписувати листа про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Вирішальним для вирішення справи є надання оцінки про зарахування зустрічних вимог в мотивувальній частині рішення Господарського суду Житомирської області у справі № 906/1293/23, яке набрало законної сили, і відповідно суд робить висновок, що не відбулося порушення ТОВ "Інтерскаліт УА" граничних строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом № 2018/05-11 від 11.05.2018, тому відповідальність нести не повинен.

Згідно з частинами першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Саме такий підхід значно посилює позиції невладної особи, якій бракує правових знань, щоб самостійно довести перед судом слушність своїх тверджень.

В той же час, застосування принципу презумпції винуватості суб`єкта владних повноважень не обумовлює його автоматичного програшного становища у справі, оскільки ця презумпція не є абсолютною.

Підсумовуючи наведене, з урахуванням наявних у справі матеріалів, суд дійшов висновку, що контролюючий орган не довів правомірність порушення ТОВ "Інтерскаліт УА" граничних строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом № 2018/05-11 від 11.05.2018 та відповідно винесення спірного рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

У силу приписів ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 177, 241-245, 246, 255, 295, 297 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерскаліт УА" (вул. Низгірецька, буд.100А, с. Великі Низгірці, Житомирська область, Бердичівський район, 13352. ) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир,10003. ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення -рішення, задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області №07 від 02.08.2023.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерскаліт УА" понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 26 840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 01 травня 2024 р.