Справа № 480/4764/23
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2024 року Справа № 480/4764/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Соп`яненко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4764/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
- визнати дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі по 100 000 грн. у період з 16.05.2022 по 28.07.2022, у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного закладу до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення, протиправними та зобов`язати провести зазначені виплати з урахуванням раніше проведених;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно та грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку строком 42 календарних дні;
- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно у розмірі згідно довідки, наданої відповідачем;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 42 календарних дні додаткової відпустки, виходячи з грошового забезпечення на день звільнення.
В обгрунтування позовних вимог зазначає, що витягом з наказу № 31 від 31.01.2023 позивач був звільнений наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 30.01.2023 з віськової служби у запас відповідно до підпункту "г" пункту 3 частини 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", виданим наказом про звільнення, було зобов`язано провести виплати матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, випоати грошового забезпечення, виплати 42 календарних днів додаткової відпустки, як учаснику УБД. Однак з отриманих коштів, до цього часу не зрозуміло, які були проведені виплати.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
Відповідач повідомлявся про розгляд даної справи належним чином, проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надав.
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, а також у відповідності до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області відзиву на позов кваліфікується судом як визнання позову.
Судом неоднаразово були витребувані документи, проте відповідача не надав на вимогу суду жодного документу.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.
Відповідно до наказу №31 від 31.01.2023 молодшого сержанта ОСОБА_1 звільнено наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 30.01.2023 №17-РС у запас відповідно до підпункту "г" пункту 3 частини 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу". (а.с.36)
ОСОБА_1 є учасником бойових дії, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_3 від 29.04.2021. (а.с.14)
З матеріалів справи встановлено, що при виконанні бойового завдання 16 травня 2022 року у м.Бахмут (Трипілля) він отримав осколкове поранення поперекової ділянки справа, проходив лікування в стаціонарі КНП "КЛШМД" ДМР та у місті Дніпро, йому було встановлено діагноз Т89.01 - "відкрита рана зі стороннім тілом", "ушкодження внаслідок бойових дій"(а.с.22-25)
З 22.05.2022 по 30.05.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП "Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня". Встановлений діагноз "ВСПО м`яких тканин поперекової ділянки справа. Стороннє тіло металевої щільності (осколок) в товщі". (а.с.26-27)
Після направлений переводом до ВГ м.Хмельницький, згідно з виписки із медичної картки №IX-220530/9483 рекомендовано направлення на ВЛК та відпустка за станом здоров`я на 30 днів.(а.с.28-29)
В подальшому перебував на лікуванні у КНП "Шосткинська ЦРЛ"з діагнозом гіпертонична хвороба ступеня 2. Неускладений гітертензівний криз від 20.07.2022, залишкові явища контузії ДЕП, симптоматична гіпертензія.(а.с.30-31)
Згідно витягу з протоколу засідання ВЛК ЦВЛК Збройних сил України від 17.03.2023 №599, вбачається, що поранення молодшого сержанта ОСОБА_1 "Вогнепальне осколкове сліпе поранення поперекової ділянки справа" 16.05.2022 року, стороннє тіло металевої щільності та у подальшому призвело до розвитку захворювань" - поранення так пов`язане з захистом Батьківщини.(а.с.33)
Відповідно довідки ВЛК № 136 від 02.06.2022 встановлено, що поранення так, пов`язане з проходженням військової служби. (а.с.34)
Згідно довідки про обставини травми № 2105 від 07.07.2022, травма, так пов`язана із захистом Батьківщини.(а.с.35)
На заяву позивача від 03.04.2023 відповіді не надано.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Щодо позовної вимоги про визнання дій ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. у період з 16.05.2022 по 28.07.2022, у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, суд зазначає.
Згідно з частиною дев`ять статті 1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII) військовослужбовці це особи, які проходять військову службу. Звання солдат відноситься до рядового складу посад військовослужбовців (стаття 5 Закону № 2232-XII).
У статті 1-1 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон № 2011-XІІ) визначено, що законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.
Відповідно до статті 9 Закону № 2011-XІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Так, на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" і від 24 лютого 2022 року № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв Постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
01 квітня 2022 року постановою Кабінету Міністрів України № 400 внесено зміни до зазначеної Постанови № 168, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2022 року № 400 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168" ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Таким чином, особи, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії включаються до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень.
Відповідно до відповідних медичних документів позивач проходив лікування:
- 16.05.2022 отримано поранення та підтверджено первинною медичною карткою (а.с.22-23);
- з 17.05.2022 по 21.05.2022 в КНП "КЛШМД" ДМР і м.Дніпро;
- з 22.05.2022 по 30.05.2022 в КНП "Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня" Вінницької МР;
- з 30.05.2022 по 02.06.2022 в "Хмельницькій обласній лікарні";
- з 20.07.2022 по 28.07.2022 в КНП "Шосткинській ЦРЛ".
Відповідно до наданої позивачем заяви, ним повідомлено, що у період з 03.06.2022 по 03.07.2022 він перебував у відпустці, згідно рекомендацій лікаря та за погодженням з командиром військової частини. (а.с.54-56)
При цьому, із вищевказаних документах вбачається, що позивач перебував саме на стаціонарному лікуванні з 16.05.2022 до 28.07.2022 внаслідок отримання під час бойових дій осколкового поранення поперекової ділянки справа та йому проведено лікування.
Отже, матеріалами справи підтверджено, що у період з 16.05.2022 до 28.07.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні, тобто за цей період йому мала бути виплачена збільшена до 100 000 грн додаткова винагорода пропорційно часу такого лікування.
В матеріалах справи відсутні докази, нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. у період з 16.05.2022 по 28.07.2022, у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а тому суд дійшов висновку, що така винагорода також має бути виплачена позивачу за період з 16.05.2022 до 28.07.2022, коли він перебував на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я, отже в цій частині позовні вимоги слід задовольнити.
Щодо позовної вимоги про стягнення з ВЧ НОМЕР_1 на користь позивача грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно, суд виходить з наступного.
Стаття 9-1 Закону №2011-XII регулює питання про продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців.
Згідно ч. 1 ст. 9-1 Закону №2011-XII, речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з абзацем 1 пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі по тексту - Положення №1153/2008) після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.
Відповідно до абзацу 3 пункту 242 Положення №1153/2008 особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 р. № 178 затверджений Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (надалі Порядок №178, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Цим Порядком затверджена також форма Довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.
Відповідно до пункту 3 Порядку №178, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі, зокрема, звільнення з військової служби.
Згідно пункту 4 Порядку №178, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.
Згідно пункту 5 Порядку №178, довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.
Згідно пункту 7 Порядку №178, виплата грошової компенсації здійснюється в межах бюджетних призначень на закупівлю речового майна, передбачених Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецзв`язку, Головному управлінню розвідки Міноборони та Управлінню державної охорони на відповідний рік.
Військовослужбовці, які звільняються з військової служби в запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за їх бажанням можуть отримати речове майно, яке не було отримане під час проходження служби. Закупівельна вартість речового майна, що використовується для нарахування грошової компенсації, доводиться ВРЗ до військових частин на початку року.
З вищенаведених законодавчих приписів суд вбачає, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби. Застосовування в пункті 3 Порядку виплати військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно словосполучення "у разі звільнення з військової служби", а не, наприклад, "при звільненні з військової служби", дозволяє дійти висновку, що право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно не залежить від факту закінчення проходження військової служби (виключення військовослужбовця зі списків особового складу).
Отже військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.
На користь вказаного висновку свідчить те, що в пункті 4 Порядку № 178 виплати військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно передбачено застосування різних форм звернення про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, а саме рапорту, як особливої, передбаченої спеціальним законодавством форми доповіді військовослужбовця при його зверненні до вищого начальника в різних випадках службової діяльності, так і заяви, як звернення громадянина із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством його прав та інтересів.
Як встановлено судом, станом на день виключення позивача зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 , ним не було отримане належне до видачі речове майно.
Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачем було подано заяву (а.с.37-38) на ім`я командира ВЧ НОМЕР_1 , в якому просив провести перерахунок та виплатити суму грошової компенсації за неотримане речове майно, але станом на день звернення позивача до суду та на час розгляду справи в суді в матеріалах справи відсутні докази нарахування та виплати позивачу суми грошової компенсації вартості речового майна.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно є протиправною, а тому необхідно зобов`язати військову частину нарахувати і виплатити грошову компенсацію вартості речового майна.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані 42 календарних дні додаткової відпустки, суд зазначає.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-ХІІ від 25 березня 1992 року (далі Закон України № 2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно із пунктом 12 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-XII від 22 жовтня 1993 року (далі по тексту - Закон України № З551-XII) учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням :дробітноїплати строком 14 календарних днів на рік.
Статтею 4 Закону України "Про відпустки" передбачено такі види щорічних відпусток: хновна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер гтаці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.
Згідно з абз. 1-2 ч. 4 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", військовослужбовцям, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або здійснюється в особливих природних географічних, геологічних, кліматичних і екологічних умовах та умовах підвищеного ризику для життя і здоров`я, крім військовослужбовців строкової військової служби, надається щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої щорічної додаткової відпустки визначається залежно від часу проходження служби в цих умовах та не може перевищувати 15 календарних днів.
Перелік місцевостей з особливими природними географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами, військових посад, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також порядок надання та тривалість щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 "Про затвердження переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах" затверджено, зокрема "Перелік військових посад Держприкордонслужби, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, які дають право на щорічну додаткову відпустку".
Відповідно до п.п 1 та 11 Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та на посадах, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово- емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702, щорічні додаткові відпустки із збереженням грошового та матеріального забезпечення за виконання обов`язків військової служби в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами, пов`язане з підвищеним нервово- емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я (далі - додаткова відпустка), надаються військовослужбовцям у році, що настає після календарного року, під час якого військовослужбовці проходили військову службу в умовах та (або) на посадах, зиконання обов`язків військової служби за якими надає право на зазначену додаткову відпустку (крім військовослужбовців строкової служби), і можуть бути використані за їх бажанням одночасно із щорічною основною відпусткою або окремо.
Щорічна додаткова відпустка надається в календарних днях пропорційно фактичному часу виконання обов`язків військової служби в зазначених умовах та (або) на посадах.
Згідно наказу №31 від 31.01.2023 позивачу передбачена виплата грошової компенсації за невикористані 42 клендарних днів додаткової відпустки.
З огляду на викладене, на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу, відповідачем протиправно не було проведено з позивачем усіх необхідних розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої положеннями статті 16-2 Закону України "Про відпустки".
Відповідач не довів правомірність не нарахування та невиплати позивачу при звільненні грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, згідно з наказом №31 від 31.01.2023, що свідчить про наявність протиправної бездіяльності.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі по 100 000 грн. у період з 16.05.2022 по 28.07.2022, у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного закладу до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення, протиправними.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) здійснити виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) додаткової винагороди в розмірі по 100000 грн. за період з 16.05.2022 до 28.07.2022, у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я, пропорційно часу лікування, з урахуванням раніше проведених.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно та грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку строком 42 календарних дні.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) грошову компенсацію за невикористані 42 календарних дні додаткової відпустки, виходячи з грошового забезпечення на день звільнення.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко