Справа № 361/5969/23
Суддя: Радзівіл А. Г.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/5969/23
Провадження № 2-а/361/40/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року Броварський міськрайонний суду Київської області в складі головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участі секретаря Коваль О.О.

представника позивача Кудрявського Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП Національної поліції України, інспектора взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП Котушка Івана Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 13 липня 2023 року серії ЕАС №7328548 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2023 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов позов ОСОБА_1 (надалі позивач) до Управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП Національної поліції України, інспектора взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП Котушка Івана Петровича (надалі відповідачі), в якому просив суд скасувати постанову відповідача від 13 липня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо неї закрити, стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачем у розмірі 536, 80 грн.

Представник позивача Кудрявський Р.С. в обґрунтування позову зазначив, що підставою для складання оскаржуваної постанови стало те, що 13.07.2023 року о 11 год. 59 хв. у с. Сираї Козелецького району Чернігівської області, автомобільна дорога АМ01, 72 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом у населеному пункті с. Сираї, позначений дорожнім знаком 5.49 (на білому фоні), рухаючись зі швидкістю 99 км/год., перевищила встановлене обмеження швидкості більш, ніж на 20 км/год. Швидкість вимірювалася приладом TruCam LTI 20/20, чим порушила п. 12.4 Правил дорожнього руху України. Вважає дії відповідача неправомірними, винесену відносно неї постанову незаконною та необгрунтованою, такою, що винесена із порушенням норм чинного законодавства, оскільки винесена без належних доказів та з процесуальними порушеннями норм КУпАП щодо оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а отже є такою, що має бути скасована. Вказував, що ОСОБА_1 не було розяснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП. Зазначав, що недотримання права особи на правничу допомогу є серйозним порушенням, що слугує самостійною і достатньою підставою для скасування постанови. Натомість інспектор позбавив ОСОБА_1 можливості подати клопотання про залучення захисника. Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, повинен складатися протокол про адміністративне правопорушення та фіксуватися сам факт події порушення, підтверджене відповідними належними доказами. Розгляд справи про адміністративне правопорушення повинен відбуватися за процедурою, визначеною КУпАП компетентним органом за місцем вчинення правопорушення, а не на місці його вчинення, що передбачає забезпечення особі право на захист своїх прав. Це також означає, що розгляд справи повинен відбуватися в робочий час, яким є робочий час відповідного органу поліції, а саме Управління патрульної поліції в Київській області ДПП НПУ, зазначена на відповідному сайті: щодня, крім вихідних і святкових днів з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. з перервою на обід з 13 год. 00 хв. до 13 год. 45 хв. Крім того, справа про вчинення адміністративного правопорушення має розглядатися за місцем його вчинення відповідно до ст. 276 КУпАП, про що йдеться у рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015, в якому зазначено, що Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному звязку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення на місці вчинення правопорушення і за місцем його вчинення, які містяться у статтях 258, 276 КУпАП, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення за місцем його вчинення, застосоване у положенні частини першої статті 276 КУпАП, за якою справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушенняч у межах його територіальної юрисдикції, згідно з адміністративно-терниторіальним устроєм України. Акцентував увагу, що під час фіксації швидкості руху керованого транспортного засобу ОСОБА_1 працівник поліції прилад TruCam тримав у руках. При проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу фото- і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку, визначеному Законом України Про Національну поліцію (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить вимогам ст. 40 Закону. Крім того, тип засобу вимірювальної техніки Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam був зареєстрований у Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером №У3197-12 та затвержений сертифікатом №UA-MI-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року. Юридичною підставою для використання названого аргументу є те, що відповідно до п. 2.6 вказаного Порядку, сертифікати затвердження типу засобів зимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів зимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру. Коли вказаний вище Порядок ще був чинним, наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України №1362 від 02.11.2015 вносилися зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме: згідно з п. 1 було вилучено з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема №У3197-12. Тобто, тип засобу вимірювальної техніки Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruСАМ, який зареєстрований у Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за №У3197-12, вилучений з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1362 від 02.11.2015, тому сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UА-МІ/1-2903-2012 від 29.08.2012 нечинний з 02.11.2015. А це означає, що вимірювання швидкості руху автомобілів, які здійснюються працівниками патрульної поліції з використанням лазерного зимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI 20/20 TruСАМ, вчиняється без жодних законних підстав. Також, відповідно до п. 10.7.63 ДСТУ 4100:2014 Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування дорожній знак 5.70 фото-відеофіксація порушень ПДР застосовується для позначення ділянок доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням ПДР за допомогою спеціальних приладів. Вказане зумовлено частиною 2 статті 40 Закону України Про Національну поліцію, згідно з якої інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинні бути розміщена на видному місці. Жодних нормативно- правових актів, які б змінювали (встановлювали новий) порядок використання та гозміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для фіксації виявлених порушень правил дорожнього руху немає. На зазначеній ділянці автодороги, де інспектором здійснювався контроль за порушенням ПДР за допомогою спеціальних приладів, такий дорожній знак встановлено не було. Крім того, ОСОБА_1 притягнули до відповідальності за порушення п.12.4 ПДР, відповідно до якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год., однак доказів на підтвердження того, що правопорушення було вчинено в населеному пункті відсутні. В оскаржуваній постанові відсутні посилання на докази місцезнаходження дорожнього знаку 5.45 населений пункт та зони його дії в кілометровій відмітці вказаної автодороги, що могло б дати змогу встановити фактичні обставини щодо вчинення правопорушення. Попри це, жодних доказів, які б підтверджували наявність події та складу адміністративного правопорушення, а також вину ОСОБА_1 у його вчиненні, інспектором до постанови не долучено. У постанові КАС ВС від 23 грудня 2019 року в справі № 524/253/17 наголошується, що за таких обставин постанова не може бути визнана складеною відповідно до вимог КУпАП та Інструкції № 1395. Отже, не погоджувалася із зазначеним рішенням інспектора, бо вважає себе невинуватою, постанову серія ЕАС № 7328548 від 13.07.2023 року необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

20 липня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г., прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від представника відповідача на адресу суду за вх. № 36175 від 16.08.2023 року надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач заперечує проти скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вважає, що вона винесена правомірно. Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (із змінами і доповненнями) встановлено, що учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, 13.07.2023 року о 11 год. 59 хв. в с. Сираї, а/д М01, 72 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Nissan Primera, номерний знак НОМЕР_1 в населеному пункті с. Сираї позначеним д.з. 5.49 на білому фоні, рухався зі швидкістю 99 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше, ніж на 20 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості ТЗ TruCam ІІ LTI 20/20 ТС 008431, чим порушив п.12.4 ПДР. Після виявлення вказаного правопорушення, поліцейським був поданий сигнал про запинку транспортного засобу на підставі ст. 35 Закону України Про Національну поліцію. Підійшовши до транспортного засобу, яким керував позивач, поліцейський представився, пояснив суть вчиненого правопорушення попросив предявити документи, зазначені в п.2.1 ПДР України, на підставі п. 2.4 а) ПДР. Швидкість руху транспортного засобу було зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam ІІ LTI 20/20 (серійний номер ТС0084311). Вимірювання швидкості руху транспортного засобу під керуванням позивача здійснювалося в с. Сираї Чернігівської області, позначеному дорожнім знаком 5.49 Початок населеного пункту, в якому діють вимоги Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Згідно з п. 12.4 ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Таким чином, гр. ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш, як на двадцять кілометрів на годину, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Лазерний вимірювач швидкості TruСАМ здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Під час вимірювання швидкості руху, поліцейський виконує наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу (на фото видно, як червона позначка фіксується на автомобілі позивача на відстані 379,4 м, тобто вимірює швидкість саме даного гомобіля (фото та відео додається на диску), після чого прилад починає вимірювання швидкості і здійснює запис відео. TruСАМ це не радіолокаційний, а лазерний вимірювач, що дозволяє уникнути будь-яких неточностей під час його застосування та здійснити вимірювання швидкості конкретного автомобіля, навіть у щільному потоці транспортних засобів. Прилад TruСАМ автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, відмітка про що міститься у верхній частині фотографії з приладу (додається), де зазначено, що правопорушення вчинено за адресою: А/Д М-01 КИЇВ-ЧЕРНІГІВ-Н.ЯРИЛОВИЧІ с. Сираї, 72 км. Виробник приладу TruСАМ (LТІ, США) застосував алгоритм шифрування АЕS з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в й оскарження факту порушення. Правильність реалізації у приладі TruСАМ зазначеного алгоритму АЕS, визначений п. 5.1 ДСТУ ІSО/ІЕС 18033-3:2015, підтверджено еспертним висновком, виданим Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України № 04/05/02-3560 від 24.12.2020 року. Застосування алгоритму шифрування АЕS забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruСАМ, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь -який момент після її фіксації приладом TruСАМ, у тому числі під час її предявлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі. Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим. Безпідставними є посилання позивача на відсутність законних підстав застосування лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruСАМ. Відповідно до процедури проведення державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки з подальшою реєстрацією таких типів вимірювальної техніки в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і видачею Сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно вироблятися в Україні або ввозити на територію України партіями та була передбачена положеннями Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність від 11.02.1998 року № 113/98-ВР (втратив чинність 01.01.2016 року), Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, затвердженого наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 19.02.2002 № 100 (втратив чинність 14.06.2016 року) та іншими підзаконними нормативно-правовими актами, які наразі втратили чинність. Дійсно, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362, TruСАМ був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. Виходячи з вищевказаних положень, у разі виключення затвердженого засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру заборонялося їх серійне виробництво або ввезення на територію України. Однак, засоби вимірювальної техніки, які були ввезені на територію України та введені в експлуатацію до моменту виключення їх із вказаного Державного реєстру, дозволяється застосовувати, оскільки в даному випадку закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Також необхідно зауважити, що відповідно до п. 3 Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.07.2016 № 1161, який є чинним, зберігання інформації про затверджені типи засобів вимірювальної техніки, внесені в установленому порядку до набрання чинності Законом України Про метрологію та метрологічну діяльність до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, як і формування та ведення вказаного реєстру, здійнювалося до 01.01.2019. При цьому, прилад TruСАМ було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно, його подальша експлуатація жодним чином не обмежена нормами чинного законодавства. Наразі єдиною та визначальною вимогою діючого законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності до засобів вимірювальної техніки, які вже введено в експлуатацію, є необхідність здійснення їх повірки. Але в даному випадку, вимірювання швидкості відбувалося, за допомогою лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruСАМ ІІ, який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером UА.ТR.001 та який на даний момент не було виключено з реєстру. Лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruСАМ II отримав сертифікат відповідності від 23.12.2020 № UА-ТR/001 22 054-20 дія цього сертифікату розповсюджується на прилади із заводськими/серійними номерами зазначеними у п. 2 зворотної сторони сертифікату ( ТС 008431 в тому числі). Також прилад отримав сертифікат перевірки типу № UА-ТR/001 241-18 Rev.0 від 26.12.2018 року. Сертифікат перевірки типу видається за результатами дослідження технічного проекту засобу вимірювальної техніки. Цей сертифікат підтверджує відповідність типу засобу вимірювальної техніки застосовним вимогам Технічного регламенту. Відповідність засобів вимірювальної техніки, що надають ринку України та/або вводять в експлуатацію, типу, описаному в сертифікаті перевірки типу, і застосовним вимогам Технічного регламенту має бути підтверджена через проведення однієї з процедур оцінки відповідності за модулем, наступним за модулем В, згідно з вимогами Технічного регламенту. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань було затверджено тип засобу вимірювальної техніки Вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruСАМ II, який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером UА.ТR/001. Додатково Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України видано експертний висновок на програмне забезпечення від 24.12.2020 року № 04/05/02/-3561 TruСАМ II Clip Viewer v2.0.5.1 та ShareViewII v.2.2.2.23091. Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26466 (копія додається), виданого ДП Укрметртестстандарт від 02.11.2022 року та чинного до 02.11.2023 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LТІ 20/20 TruСАМ II № ТС008431 є придатним до застосування. Згідно зі ст. 40 Закону України Про Національну поліцію, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації порушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Таким чином, дана стаття дозволяє поліцейському використовувати інформацію, отриману, зокрема із відеотехніки з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, в тому числі відеозаписи отримані із відео реєстратора поліцейського. Вказана норма передбачає можливість (що не є тотожним обовязку) закріплення, монтування та розміщення технічних приладів та технічних засобів, передбачених пунктами 1 і 2 цієї частини, тобто не виключає можливість використання таких приладів в ручному режимі. Законодавством, а саме ст. 40 Закону України Про Національну поліцію не обмежено спосіб розміщення відео приладу (яким є вимірювач швидкості) по зовнішньому периметру дороги чи то, тримаючи його в руках, чи розміщуючи на триногах. Як вбачається із відеозапису та фото з приладу TruСАМ II LTI 20/20 (серійний номер ТС008431) автомобіль Nissan Primera, номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 99 км/год., що є перевищенням дозволеної швидкості руху в населених пунктах згідно з ПДР на 49 км/год. На відео та фото також видно, як червона позначка фіксується на автомобілі позивача на відстані 379,4 м, тобто вимірює швидкість саме даного автомобіля, що підтверджує факт вчинення правопорушення (фото та відео додаються на диску). Попереду автомобіля позивача інших транспортних засобів не було, що дозволило приладу TruСАМ належним чином зафіксувати перевищення швидкості руху транспортним засобом позивача. З відеозапису зробленого за допомогою портативного відеореєстратора поліцейського, вбачається, що екіпажем патрульної поліції був зупинений транспортний засіб марки Nissan Primera, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача за перевищення швидкісного режиму. Після зупинки транспортного засобу водія було проінформовано про причину зупинки з детальним її описом та в подальшому поліцейським було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено оскаржувану постанову. З відеозапису також вбачається, що поліцейським була дотримана передбачена законодавством процедура розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Позивачу було повідомлено про причину зупинки та суть вчиненого ним правопорушення. До початку винесення оскаржуваної постанови поліцейський оголосив про початок розгляду справи, ознайомив позивача з правами, якими користується особа, стосовно якої проводився розгляд справи та жодним чином не перешкоджав водієві у реалізації вказаних прав, про що позивач у п.8 оскаржуваної постанови поставив власний підпис. Отже, наявні відеоматеріали підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху, що стало достатньою і належною підставою для винесення постанови серії ЕАС №7328548 від 13.07.2023 року та притягення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП. Безпідставним є посилання позивача про нібито відсутність нього знаку 5.70 Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України від 29 вересня 2021 р. № 1091 внесено до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852; 2011 р., № 78, ст. 2881; 2013, №14, ст. 505; 2016 р., № 91, ст. 2962; 2017 р., № 96, ст. 2924; 2018 р., № 57, ст. 1995; 2020 р., № 23, ст. 859, № 93, ст. ЗОН; 2021 р., № 19, ст. 809, № 58, ст. 3602), зміни, в тому числі до розділу 33. Таким чином, дорожній знак 5.70 Зміна схеми руху позначає, що за цим знаком тимчасово або постійно змінено схему руху та (або) встановлено нові дорожні знаки. Застосовується протягом не менш, як трьох місяців у разі зміни руху на постійній основі, а також протягом необхідного проміжку часу у разі зміни руху на тимчасовій основі та встановлюється не менш, як за 100 м до першого тимчасового знака. Враховуючи вищевикладене, посилання позивача на дію дорожнього знаку Фото, відеофіксація порушень Правил дорожнього руху2 є безпідставним, оскільки ПДР не містять положень щодо вказаного дорожнього знаку. Натомість, введений дорожній знак 5.76 Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху є обов`язковим лише при фіксації правопорушень, зафіксованих в автоматичному режимі (камер автофіксації), про що зазначено у п.5 Порядку функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2017 р. № 833, зміст якого наступний: Інформування учасників дорожнього руху про фіксацію (фотозйомку або відеозапис) фактів адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху стаціонарними технічними засобами (приладами контролю) здійснюється не пізніше початку роботи таких технічних засобів (приладів контролю) на визначених місцях (ділянках вулично-дорожньої мережі) шляхом установлення відповідних дорожніх знаків на вулично-дорожній мережі, а також шляхом розміщення відповідних відомостей на офіційних веб-сайтах МВС та Національної поліції. Слід зазначити, що наявність або відсутність дорожнього знаку 5.76 не звільняє водіїв від обов`язку виконувати вимоги ПДР щодо дотримання швидкості руху саме у населених пунктах.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, пояснення надав аналогічні викладеним у змісті позовної заяви.

Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, а також переглянуши відео, яке міститься на наданому представником відповідача CD диску, прийшов до наступного висновку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 1.1 Правил дорожнього руху (далі ПДР) ці правила відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на цих ПДР.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7328548 від 13.07.2023 року, позивач ОСОБА_1 13.07.2023 року о 11 год. 59 хв. в с. Сираї, а/д М01, 72 км, керуючи транспортним засобом Nissan Primera, номерний знак НОМЕР_1 в населеному пункті с. Сираї позначеним д.з. 5.49 на білому фоні, рухався зі швидкістю 99 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше, ніж на 20 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості ТЗ TruCam ІІ LTI 20/20 ТС008431, чим порушив п.12.4 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Вбачається, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7328548 від 13 липня 2023 року складена поліцейським УПП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 1 батальйон 2 рота за адресою: Чернігівська область, Козелецький район, с. Сираї, траса М01, 72 км.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року Про Національну поліцію визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

За частиною першою статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, №1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що поліцейський УПП в Чернігівсьській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 є працівником органів Національної поліції, має відповідне звання, а отже оскаржувана постанова винесена ним, як посадовою особою, правомірно.

Крім того, відповідно ч. 3 п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ч. 3 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративного правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Суд вважає, що позивачем не надано доказів на спростування обставин викладених у оспорюваній постанові, а висновок про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП повністю відповідає встановленим обставинам та матеріалам справи, а також наданим відповідачем відеозаписом із якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно перевищила встановлене обмеження швидкості більш, ніж на 20 км/год, а саме рухалася зі швидкістю руху 99 км/год. Швидкість вимірювалася приладом TruCam LTI 20/20, чим порушила п. 12.4 Правил дорожнього руху України.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладено у межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектором не було порушено порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та прав позивача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

В силу положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд, переглянувши відеозапис, наданий стороною відповідача, та дослідивши всі докази наявні в матеріалах справи, приходить висновку про доведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушення, судом здобуто не було, а ті обставини, з яких, останній, просить скасувати постанову, на думку суду, наведені з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Згідно із частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Приймаючи до уваги те, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, а також зважаючи на подані стороною відповідача докази, суд приходить до переконання, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому постанова в справі про адміністративне правопорушення, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що наведені в позові обґрунтування, на думку суду, не є такими, з якими закон пов`язує можливість скасування постанови про притягнення позивача до відповідальності, стороною відповідача доводи та обґрунтування позову були спростовані, а тому суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи, в зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 122, 222, 251, 252, 254, 256, 268, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 4-5, 7-10, 72-78, 241-244, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП Національної поліції України, інспектора взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП Котушка Івана Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 13 липня 2023 року серії ЕАС №7328548 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Радзівіл А.Г.