Справа № 446/356/24
Суддя: Костюк У. І.
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 446/356/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2024року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської областів складі:

головуючого - судді Костюк У. І.

секретаря судового засідання Михайлишин О.В.

за участі:

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

19.02.2024 до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому позивач просить суд, визнати незаконною та скасувати постанову серії БАД № 959904 від 11.02.2024 у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія БАД № 959904) є незаконною та необґрунтованою, такою що не відображає дійсних обставин справи і складена за відсутності належних доказів, з грубими порушеннями чинного законодавства, виходячи з наступного. Зокрема, поліцейським не зазначено та не підтверджено законним шляхом причини зупинки транспортного засобу, не роз`яснено йому прав, що є істотним порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення та грубим порушенням права особи на захист. Зазначає, що дана справа про адміністративне правопорушення розглянута, зокрема, без з`ясування того чи було вчинено адміністративне правопорушення. Відтак, вважає, що сама зупинка транспортного засобу та всі наступні дії інспектора поліції не відповідають вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а всі складені процесуальні документи відносно позивача не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення. Враховуючи вище наведене та те, що відповідачем не підтверджено факту порушення ПДР та не надано інших доказів, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності слід визнати незаконною та скасувати.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2024 для розгляду даної справи визначено суддю Костюк У.І..

05.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

02.04.2024 на адресу суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд замінити неналежного відповідача відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління поліції у Львівській області на належного відповідача - Головне управління Національної поліції у Львівській області.

Ухвалою суду від 04.04.2024 виключено з числа відповідачів відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління поліції у Львівській області та залучено належного відповідача - Головне управління Національної поліції у Львівській області в даній адміністративній справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов з підстав зазначених в ньому підтримав, просив його задоволити. Додатково зазначив, проте, що враховуючи те, що поліцейським під час зупинки його транспортного засобу не було йому роз`яснено причини зупинки, його прав якими він наділений під час розгляду адміністративного правопорушення, пред`явлення посвідчення водія на вимогу працівника поліції, яке він мав при собі вважав не за доцільним, тому і не пред`явив.

Відповідач у визначений судом строк відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, що стверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (рекомендоване). Причин неявки суду не повідомлено.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Згідно з текстом постанови серії БАД № 959904 від 11.02.2024, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності як водія, транспортного засобу мопеда AI APRIZIA д.н.з. НОМЕР_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч.2 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з тим, що 11.02.2024 о 12 год. 50 хв. в м. Кам`янка-Бузька по вул. Незалежності, 27 ОСОБА_1 керував транспортним засобом без посвідчення водія, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п. 2,1 А ПДР України, при цьому не маючи поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п. 2,1 Г ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1,2 ст. 126 КУпАП (а.с. 15).

Вважаючи рішення суб`єкта владних повноважень протиправним та таким, що порушує його права, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом та зазначає, що дана справа про адміністративне правопорушення розглянута, без з`ясування того чи було вчинено адміністративне правопорушення, а сама зупинка транспортного засобу та всі наступні дії інспектора поліції не відповідають вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», відтак всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 126, КУпАП, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1.3 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 «Про правила дорожнього руху», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

А відповідно до п. 1.9 Правил, особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Так, ОСОБА_1 був притягнутий інспектором поліції до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1,2 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, що є порушенням п.2.1ґ ПДР та за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, або не пред`явила електронне посвідчення водія, що є порушенням п.2.1АПДР.

Досліджуючи підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Разом з тим, як зазначено у ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1-2 ст.7 КУпАП ); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом поряду орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерт, речовими доказам, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи ; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; викладення обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Позивач ОСОБА_1 не погодившись із рішенням суб`єкта владних повноважень, вважаючи його протиправним та таким, що порушує його права, відтак оскаржив постанову. При цьому як видно з позовної заяви, позивачем не заперечується факт відмови позивача пред`явити документи для перевірки на вимогу працівника поліції та із переглянутої судом постанови поліцейського про накладення адміністративного стягнення по справі, вбачається наявність доказів про порушення ОСОБА_1 ПДР України 11.02.2024.

При цьому будь-яких доказів, які б спростовували обставини, викладені в постанові, щодо скоєного адміністративного правопорушення, позивач суду не надав.

Разом з тим в ході судового розгляду позивачем ОСОБА_1 підтверджено факт, того, що ним, не було пред`явлено на вимогу працівника поліції для перевірки документи, зокрема посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі чч.1, 2 ст. 126 КУпАП.

Щодо доводів позивача про те, що інспектором поліції в ході притягнення позивача до адміністративної відповідальності було недотримано вимоги КУпАП щодо здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення на основі суворого додержання законності, що обмежило ОСОБА_1 в повній мірі реалізувати надані йому законом права, то суд вважає такі покликання безпідставними, оскільки вони не підтверджені жодними доказами, а є виключно його власними тлумаченнями обставин справи.

Окрім цього судом зазначається, що вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган та з аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, страховий поліс, а вимоги водія про необхідність доведення працівником поліції причини зупинки не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Отже, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про неналежну та необ`єктивну оцінку обставин справи поліцейським та приходить до висновку, що поліцейським СРПП ВП 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, тому підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про скасування вищезазначеної постанови суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд-

в и р і ш и в:

в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 02.05.2024.

Суддя У.І. Костюк