Справа № 480/260/24
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 р. Справа № 480/260/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 08.02.2024, головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, по справі № 480/260/24

за позовом ОСОБА_1

до Тростянецької міської ради

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

10.01.2024 ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1 , апелянт) звернулася до суду з адміністративним позовом до Тростянецької міської ради (далі відповідач) в якому просила:

- зобов`язати відповідача виправити неправильний запис № 12 від 04.10.2007 шляхом внесення змін у трудову книжку позивачки прописавши наступне: У графі 1 - черговий номер, наступний за порядком за номером останнього запису; У графі 2 - дату внесення змін; У графі 3 - номер запису, який є недійсним, а потім - текст правильного запису: «Запис за номером 12 від 04.10.2007 року є недійсним, звільнена з посади у зв`язку з обранням на виборну посаду секретаря Печинської сільської ради V скликання, п. 5 ст. 36 КЗпП України. Прийнята присяга особи місцевого самоврядування»; У графі 4 - на підставі чого внесений запис: «Рішення 11 сесії V скликання від 04.10.2007 року»;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачці середньої заробітної плати за шість місяців з дня припинення нею повноважень секретаря Печинської сільської ради;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за шість місяців у сумі 165295,74 грн (сто шістдесят п`ять тисяч двісті дев`яносто п`ять гривень 74 копійки) з дня закінчення нею повноважень секретаря Печинської сільської ради.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків поданої позовної заяви - протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, зокрема шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням підстав та наданням доказів поважності пропуску.

Ухвалою суду від 08.02.2024 позовну заяву повернуто заявнику.

Позивачка, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, просила скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 08.02.2024 і направити справу для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зазначила, що 18.11.2020 її було звільнено з посади секретаря Печинської сільської ради. Проте у день звільнення роботодавець не видав їй трудову книжку, а тому раніше до суду вона не могла звернутися. Доказів про видачу трудової книжки у грудні 2023 відповідач не надав.

Щодо позовної вимоги про стягнення заробітної плати зауважила, що вона була заявлена в силу дії ч.2 ст.33 Закону України від 11.07.2002 №93-VI «Про статус депутатів місцевих рад». Зазначені кошти не могли бути нараховані та виплачені при звільненні, як це встановлено ст. 116 та ч.2 ст. 233 КЗпП України.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 ч. 1 ст. 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено наступні обставини справи.

Предметом розгляду цієї справи є внесення змін у трудову книжку позивача щодо підстав звільнення з органів місцевого самоврядування та похідні від неї вимоги щодо сплати середньої заробітної плати за шість місяців з дня припинення нею повноважень секретаря Печинської сільської ради.

В 2021 році ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Тростянецької міської ради, в якій просила: - визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати середньої заробітної плати за шість місяців з дня припинення нею повноважень секретаря Печинської сільської ради; - зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити середню заробітну плату за шість місяців у розмірі 165295,74 грн. з дня закінчення повноважень ОСОБА_1 як секретаря Печинської сільської ради (справа №480/4437/21).

27.07.2021 рішенням Сумського окружного адміністративного суду по справі №480/4437/21 було відмовлено в задоволенні позову.

Рішення в даній справі позивачкою не було оскаржено в апеляційному порядку.

Пізніше в 2021 році позивачка звернулася до суду з позовною заявою до Тростянецької міської ради, в якій просила: зобов`язати відповідача виправити неправильний запис № 12 від 04.10.2007 шляхом внесення змін у трудову книжку ОСОБА_1 прописавши наступне: У графі 1 - черговий номер, наступний за порядком за номером останнього запису; У графі 2 - дату внесення змін; У графі 3 - номер запису, який є недійсним, а потім - текст правильного запису: «Запис за номером 12 від 04.10.2007 року є недійсним, звільнена з посади у зв`язку з обранням на виборну посаду секретаря виконкому Печинської сільської ради V скликання, п. 5 статті 36 КЗпП України. Прийнята присяга особи місцевого самоврядування»; У графі 4 - на підставі чого внесений запис: «Рішення 11 сесії V скликання від 04.10.2007» (справа №480/10012/21).

11.11.2021 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду (справа №480/10012/21)у позовну заяву повернуто позивачці у зв`язку з пропуском строків звернення до суду.

Ухвала про повернення позову в даній справі позивачкою не було оскаржено в апеляційному порядку.

Також в 2021 році позивачка втретє звернулася до суду з позовною заявою до Тростянецької міської ради, в якій просила: зобов`язати відповідача виправити неправильний запис № 12 від 04.10.2007 у трудовій книжці позивача, зазначивши підставу звільнення - п. 5 ст. 36 КЗпП України; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу середньої заробітної плати за 6 місяців з дня припинення повноважень секретаря Печинської сільської ради; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу середню заробітну плату за 6 місяців у сумі 165295,74 грн з дня закінчення повноважень секретаря Печинської сільської ради (справа №480/13837/21).

22.12.2021 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду (справа №480/13837/21) позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

21.11.2022 та 04.04.2023 ухвалами Сумського окружного адміністративного суду було витребувано докази.

04.07.2023 представник позивача подав до суду заяву про залишення позову без розгляду.

16.08.2023 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду (справа "480/13837/21) позов залишено без розгляду.

10.01.2024 ОСОБА_1 вчетверте подала до суду адміністративний позов.

17.01.2024 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду позов залишено без руху та надано строк для подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

05.02.2024 позивачка подав до суду заяву про усунення недоліків разом із клопотанням про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

08.02.2024 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду визнано неповажними причини пропуску звернення до суду та повернуто позов.

Повертаючи позов суд першої інстанції виходив з відсутності поважних причин пропуску строку (більше ніж на три роки) звернення до суду ОСОБА_2 . Доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо отримання трудової книжки та звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачкою суду не наведено та судом не встановлено таких обставин.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає таке.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (ч. 1 ст. 122 КАС України).

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).

Колегія суддів зазначає, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути: день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи; день отримання поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує; день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії; день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

Таке трактування приписів ч. 3 ст. 122 КАС України відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 18 лютого 2021 року по справі № 640/25034/19.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 КАС України).

Так, позивачку звільнено 18.11.2020.

До суду з даним адміністративним позовом позивачка звернулася 10.01.2024.

Таким чином, позивач звернувся до суду з даним позовом більше ніж через три роки з моменту, як йому стало відомо про порушення його прав.

Відповідно до ч.2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Із врахуванням вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивачем не зазначено поважних підстав для поновлення процесуального строку то наявні підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Посилання апелянта на неможливість звернутися раніше до суду , оскільки трудову книжку відповідачем не було видано в день звільнення, колегія суддів вважає необґрунтованими та зазначає.

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, що не спростовується апелянтом, останній звертався у 2021 році ( справи №480/4437/21; №480/10012/21, №480/13837/21) з аналогічними позовними вимогами.

Так по справі №480/10012/21 ОСОБА_1 просила зобов`язати Тростянецьку міську раду виправити неправильний запис № 12 від 04.10.2007 року шляхом внесення змін у трудову книжку ОСОБА_1 прописавши наступне: У графі 1 - черговий номер, наступний за порядком за номером останнього запису; У графі 2 - дату внесення змін; У графі 3 - номер запису, який є недійсним, а потім - текст правильного запису: «Запис за номером 12 від 04.10.2007 року є недійсним, звільнена з посади у зв`язку з обранням на виборну посаду секретаря виконкому Печинської сільської ради V скликання, п. 5 статті 36 КЗпП України. Прийнята присяга особи місцевого самоврядування»; У графі 4 - на підставі чого внесений запис: «Рішення 11 сесії V скликання від 04.10.2007 року».

Позовна заява по справі №480/10012/21 залишалася судом без руху.

На виконання ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 про залишення позовної заяви без руху, представником позивача надано суду заяву про поновлення строку звернення до суду. Заява мотивована тим, що 18.11.2020 ОСОБА_1 було звільнено із займаною посади секретаря Печинської сільської ради (повноваження припинено на підставі рішення 1 сесії 8 скликання Тростянецької міської ради від 18.11.2020 року). Проте, у день звільнення, ОСОБА_1 не змогла забрати свою трудову книжку, тому не мала змоги звернутися до суду раніше. Після отримання трудової книжки позивач, у місячний строк, була змушена звернутися до суду з метою виправлення неточного запису № 12 у її трудовій книжці.

Із вище зазначеного слідує, що станом на 11.11.2021 (дата винесення ухвали про повернення позовної заяви по справі №480/10012/21 позивач стверджувала про отримання трудової.

Тобто з моменту отримання трудової книжки минуло більше ніж однин місяць до дати звернення позивача з позовом по даній (№480/260/24) справі .

А відтак відсутні поважні причини пропуску строку на звернення до суду.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини по даній справі, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що судове рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин, які мають значення для вирішення даного питання, відповідає нормам процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв`язку з чим підстав для її скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 311, 315, 316, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року по справі № 480/260/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін