Справа № 360/377/24
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2024-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви в частині позовних вимог

03 травня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/377/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., перевіривши матеріали позовної заяви адвоката Дубіни Павла Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 16 квітня 2024 року надійшла позовна заява адвоката Дубіни Павла Олексійовича (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач, ГУПФУ в Луганській області) з такими позовними вимогами:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо припинення нарахування та виплати позивачу щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

2) зобов`язати відповідача відновити з 01 липня 2022 року нарахування та виплату позивачу щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з врахуванням попереднього рішення суду у справі від 18 листопада 2021 року № 360/6679/21, з врахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою від 19 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу (представнику позивача) протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання даної ухвали надати суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку разом з доказами поважності причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали від 19 квітня 2024 року від представника позивача 29 квітня 2024 року надійшло клопотання про поновлення пропущеного з поважних причин строку.

В обґрунтування клопотання представник позивача зазначив, що на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року по справі № 360/6679/21, яке набрало законної сили 26 травня 2022 року, ГУПФУ в Луганській області в червні 2022 року, з липня 2022 року здійснено перерахунок пенсії, розмір якої значно змінився у бік збільшення. Не розуміючи з самого початку які показники були збільшені, позивач в серпні місяці 2022 року звернувся до відповідача з питання перевірити показник доплати відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021 № 713. Відповідачем 30 серпня 2022 року направлено лист, в якому зазначено, що доплата по Постанові № 713 не передбачена.

Другий раз позивач звернувся до відповідача 10 лютого 2023 року з питанням чи зобов`язаний ПФУ здійснювати доплати відповідно до Постанови № 713, на що вдруге отримано лист, датований 30 серпня 2022 року про те, що оскільки розмір пенсії збільшився на 4594,78 гривень, тобто збільшення перевищило 2000 гривень, тому щомісячна доплата, передбачена Постановою КМУ № 713, не встановлюється.

З посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 12 грудня 2023 року у справі № 380/1907/23, просив визнати причини пропуску процесуального строку поважними, поновити пропущений процесуальний строк на подання позовної заяви, встановлений законом.

Розглянувши клопотання про поновлення пропущеного з поважних причин строку, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (частина перша).

Абзацом першим частини другої статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як вже вище вказано, строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Водночас, суддя наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

З матеріалів позовної заяви суддею встановлено, що ГУПФУ в Луганській області на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року по справі № 360/6679/21 у червні 2022 року здійснено перерахунок пенсії позивача, внаслідок якого з 01 липня 2022 року припинено позивачу виплату щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн.

Застосовуючи строк, визначений абзацом першим частини другої статті 122 КАС України, суддя вважає, що з вимогами щодо оскарження дій відповідача по припиненню виплати щомісячної доплати починаючи з жовтня 2023 року згаданий строк позивачем не пропущено. Що стосується іншої частини, то шестимісячний строк звернення до суду позивачем пропущений.

Розглядаючи питання поважності пропуску строку звернення в межах аргументів, наведених представником позивача, суд зазначає таке.

За усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду застосування частини першої статті 121 КАС України, уперше сформульованою у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 9901/405/19, «правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки».

Тому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані із дійсними, істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Суд зауважує, що у численній практиці Верховного Суду неодноразово, зокрема у постановах від 11 липня 2019 року у справі № 0940/1181/18, від 31 жовтня 2019 року у справі № 823/1915/18, від 22 січня 2020 року у справі № 826/4464/17, від 16 липня 2020 року у справі № 487/3042/16-а, висловлена позиція, згідно з якою пропуск відповідного строку на звернення до суду через необізнаність щодо прийнятих актів законодавства або байдужість до своїх прав чи небажання скористатися цим правом не є поважними причинами пропуску строку та, відповідно, підставою для поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Таким чином, необізнаність позивача з нормами законодавства носять суб`єктивний характер та не виключають можливість позивача звернутися за отриманням правової допомоги (в тому числі безоплатної) у разі, якщо такої допомоги він потребував, у межах строку, встановленого законом для звернення до адміністративного суду з цим позовом, який був достатнім для вчинення відповідних дій.

Щодо послання представника позивача на отримання відповіді відповідача як на підставу для поновлення строку звернення до суду.

Суд зазначає, що отримання позивачем листів ГУПФУ в Луганській області у відповідь на заяви позивача, подані у серпні 2022 року та у лютому 2023 року, не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав у відповідній частині вимог, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку. Тим більше, що звернення у лютому 2023 року відбулося після спливу значного проміжку часу. Навпаки, після отримання листа ГУПФУ в Луганській області від 30 серпня 2022 року позивачу стало достеменно відомо про припинення йому з липня 2022 року нарахування та виплати доплати відповідно до Постанови № 713.

Суд вказує, що згідно з ухвалою від 19 квітня 2024 року про залишення без руху позовної заяви, позивач не був обмежений у наданні доказів поважності пропуску строку, передбаченого для звернення до суду.

На думку суду, самі по собі вказані у клопотанні про поновлення строку звернення до суду підстави не впливали на можливість позивача звернутися до суду за захистом своїх прав, у тому числі за участю представника, чого позивачем тривалий час не здійснено, що свідчить про триваючи пасивну поведінку позивача.

Щодо посилання представника позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 12 грудня 2023 року у справі № 380/1907/23, то суд зазначає, що вирішений Верховним Судом спір стосувався невидачі довідки про розмір грошового забезпечення особи для перерахунку пенсії на підставі статті 63 Закону № 2262-ХІІ, а не припинення виплати щомісячної доплати відповідно до Постанови № 713, тому такі висновки є нерелевантними до спірних правовідносин.

За наведених обставин, суд вважає зазначені представником позивача підстави для поновлення позивачу строку звернення до суду неповажними.

Доказів існування обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду представником позивача не надано.

Відтак, суддя дійшов висновку, що заява представника позивача про поновлення строку для звернення до адміністративного суду не містить поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом в частині позовних вимог щодо оскарження дій відповідача про припинення виплати щомісячної доплати за період починаючи з липня 2022 року по вересень 2023 року включно.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з пунктами 1 та 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Беручи до уваги ту обставину, що представником позивача не надано суду доказів, які б свідчили про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачу звернутись з даним позовом до суду у межах строків, встановлених законом, а судом з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не встановлено підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що адміністративний позов в частині позовних вимог про визнання протиправними дій ГУПФУ в Луганській області щодо припинення нарахування та виплати позивачу в період з 01 липня 2022 року по 30 вересня 2023 року щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн, передбаченої Постановою № 713; зобов`язання ГУПФУ в Луганській області відновити з 01 липня 2022 року по 30 вересня 2023 року нарахування та виплату позивачу щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн, передбаченої Постановою № 713, з урахуванням попереднього рішення суду у справі від 18 листопада 2021 року № 360/6679/21 та раніше виплачених сум, підлягає поверненню внаслідок визнання судом вказаних в клопотанні про поновлення строку звернення до суду підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду неповажними (випадок, передбачений частиною другою статті 123 КАС України).

Суд звертає увагу на те, що згідно з приписами частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 123, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву адвоката Дубіни Павла Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо припинення нарахування та виплати позивачу в період з 01 липня 2022 року по 30 вересня 2023 року щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області відновити з 01 липня 2022 року по 30 вересня 2023 року нарахування та виплату позивачу щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з врахуванням попереднього рішення суду у справі від 18 листопада 2021 року № 360/6679/21, з врахуванням раніше виплачених сум, повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяК.О. Пляшкова