Справа № 580/2813/23
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2813/23 Суддя (судді) першої інстанції: Василь ГАВРИЛЮК
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого суддів Файдюка В.В.,

Суддів Кобаля М.І.,

Мєзєнцева Є.І.,

При секретарі Масловській К.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЮЗ-ЧЕРКАСИ" до Головного управління ДПС у Черкаській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "СОЮЗ-ЧЕРКАСИ" (далі - ТОВ "СОЮЗ-ЧЕРКАСИ", позивач) звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі - відповідач 1, ГУ ДПС у Черкаській обл.), Державної податкової служби України (далі - відповідач 2, ДПСУ), в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.03.2023 № 8354937/43197021, від 01.03.2023 № 8354940/43197021, від 01.03.2023 № 8354941/431971021 прийняті комісією до Головного управління ДПС у Черкаській області про відмову у реєстрації розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні від 06.11.2022 № 1, від 10.11.2022 № 2 та від 14.11.2022 № 3 подані Товариством з обмеженою відповідальністю "СОЮЗ-ЧЕРКАСИ" в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного подання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що товариство подало на реєстрацію вищевказані 3 податкові накладні, у реєстрації яких відмовлено з підстав не надання позивачем переліку необхідних документів. Позивач вважає оскаржувані рішення протиправними та зазначає, на момент здійснення відправки податкових накладних на реєстрацію, у позивача були в наявності належним чином складені первинні документи, які підтверджували придбання і подальший продаж товару, що свідчить про незаконність зупинення реєстрації ПН. Позивач зазначає, що квитанція про зупинення реєстрації ПН не містила чіткого переліку документів необхідних для реєстрації ПН, що призводить до незаконності спірного рішення. Крім того, звернув увагу, що оскаржувані рішення відповідача також не містять конкретних мотивів щодо причин та підстав їх прийняття, а лише містять загальну фразу про ненадання первинних документів. Із вказаних підстав просить визнати протиправними оскаржувані рішення та зобов`язати зареєструвати подані ПН днем їх фактичного подання.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року даний адміністративний позов задоволено.

При цьому, суд виходив з того, що, незважаючи на наявність у позивача передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та його контрагентом, відповідачем протиправно прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ГУ ДПС у Черкаській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що Комісією ГУ ДПС, зважаючи на те, що платником не надано повного переліку документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної в ПН, до яких застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 ст.201 ПК України, правомірно прийнятті рішення щодо відмови у реєстрації ПН в ЄРПН.

21 березня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу відповідача, в якому він просить залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "СОЮЗ-ЧЕРКАСИ" зареєстроване 29.08.2019, серед видів діяльності (46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами).

1) Щодо обставин подання позивачем на реєстрацію ПН № 1 від 06.11.2022, суд встановив таке.

04 листопада 2022 року ТОВ "СОЮЗ-ЧЕРКАСИ" уклало з Фермерським господарством "АГРО-1" Договір поставки № СЧ-0025/2022, відповідно до умов якого ТОВ "СОЮЗ-ЧЕРКАСИ" (продавець) зобов`язується поставити та передати у власність покупця (ФГ "АГРО-1") товар, найменування та асортимент якого вказується в специфікаціях, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість.

На виконання умов Договору та Специфікації № 1 від 04.11.2022 до Договору № СЧ-0025/2022 від 04.11.2022 (а.с.54 Тому 1) позивач здійснив поставку товару (амонію сульфат), що підтверджується видатковою накладною від 06.11.2022 № 31 на загальну суму 492750 грн, в т.ч. ПДВ - 82 125 грн (а.с.52 Тому 1).

На підставі рахунку-фактури від 04.11.2022 № 48 ФГ "АГРО-1" здійснило оплату товару у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 06.11.2022 № 428 на суму 492750 грн (а.с.51 Тому 1).

Транспортування товару здійснювалось ТОВ "ТРАНС МЕТАЛО СЕРВІС" автомобілем SCANIA R 114 АЕ 6327 PH, що підтверджується товарно-транспортною накладною від 06.11.2022 № 01/11, актом № ОУ-0000227 від 07.11.2022 здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунком фактурою № СФ-0000229 від 07.11.2022 та платіжним дорученням від 08.11.2022 № 28.

Реалізований на адресу ФГ "АГРО-1" товар (амонію сульфат) позивач придбав у ТОВ "АГРОНОМІЧНА КОМПАНІЯ", що підтверджується специфікацією № 1 до Договору поставки від 03.11.2022 № 031122-1, видатковою накладною від 04.11.2022 № 304, рахунком на оплату по замовленню № 260 від 03.11.2022 та платіжним дорученням № 26 від 04.11.2022.

На виконання вимог пункту 201.1 статті 201 ПК України за правилом першої події позивач склав та направив засобами електронного зв`язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 06.11.2022 на загальну суму 492750 грн., в т. ч. ПДВ - 82 125 грн.

Відповідно до квитанції від 30.11.2022 № комісія Головного управління ДПС у Черкаській області податкову накладну № 1 від 06.11.2022 прийняла, але реєстрацію зупинила у зв`язку з тим, що ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості. Запропоновано подати пояснення та копії документів щодо підтвердженні інформації в податковій накладній для розгляду питання її реєстрації.

За фактом зупинення реєстрації вказаної ПН позивач 22.02.2023 направив контролюючому органу повідомлення про надання копій документів щодо податкової накладної № 1 від 06.11.2022. До повідомлення позивач надав наступні документи: Пояснення № 1 від 22.02.2023; платіжне доручення № 26 від 04.11.2022 на суму 455625,00 грн, отримувач ТОВ "Агрономічна компанія"; рахунок на оплату по замовленню № 260 від 03.11.2022; видаткова накладна № 304 від 04.11.2022; Специфікація №1 до Договору поставки № 031122-1 від 03.11.2022; Договір позички нерухомого майна № 01/2021 від 04.01.2021; Договір поставки № 031122-1 від 03.11.2022; Акт № У-00528 здачі-прийняття робіт; Акт № У-00863 здачі-прийняття робіт; Акт №-00847 здачі-прийняття робіт; платіжне доручення № 845 від 08.02.2022 на суму 2377,00 грн, отримувач ТОВ "Черкаська фабрика хімчистки та прання білизни"; платіжне доручення № 846 від 23.03.2022 на суму 2377,00 грн, отримувач ТОВ "Черкаська фабрика хімчистки та прання білизни"; платіжне доручення № 40 від 19.12.2022 на суму 3575,00 грн, отримувач ТОВ "Черкаська фабрика хімчистки та прання білизни"; наказ № 7/2022 від 26.12.2022 "Про прийняття на посаду"; повідомлення про прийняття працівника на роботу; наказ №1.Ш/2022 від 15.08.2022 "Про затвердження штатного розпису"; штатний розпис; наказ №5/2022 від 15.08.2022 "Про прийняття на посаду"; повідомлення про прийняття працівника на роботу; Наказ №З.Ш/2022 від 26.12.2022 "Про внесення змін до штатного розпису"; штатний розпис; договір поставки № СЧ-0025/2022 від 04.11.2022 між ТОВ "Союз-Черкаси" та ФГ "Агро-1".

Відповідач-1 прийняв рішення від 01.03.2023 № 8354937/43197021 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 06.11.2022 з підстав: неподання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахування наявності певних типових форм та галузей специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

У графі "Додаткова інформація" зазначено: не надано документи, які підтверджують проведення господарської операції з реалізації товару (видаткова накладна, платіжний документ, банківська виписка, посвідчення якості) та щодо отримання послуг з перевезення (договір, ТТН, акти виконаних робіт).

Позивач подав скаргу на вказане рішення Комісії ГУ ДПС у Черкаській області. Рішенням ДПС від 17.03.2023 скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення ГУ ДПС у Черкаській області без змін.

2) Щодо обставин подання позивачем на реєстрацію ПН № 2 від 10.11.2022, суд встановив таке.

На виконання умов Договору та Специфікації № 2 від 10.11.2022 до Договору № СЧ-0025/2022 від 04.11.2022 (а.с.68 Тому 1) позивач здійснив поставку товару (амонію сульфат в кількості 44,5 т), що підтверджується видатковою накладною від 11.11.2022 № 32 на загальну суму 974 550 грн, в тому числі ПДВ - 162425 грн.

На підставі рахунку на оплату від 10.11.2022 № 50 ФГ "АГРО-1" здійснило оплату товару у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 10.11.2022 № 446 на суму 974550 грн (а.с.64 Тому 1).

Транспортування товару в кількості 22 тон здійснювалось ПП "МЕХБУДТРАНС" автомобілем MAN TGX 18.400 АЕ3509 GA на підставі Договору-заявки від 11.11.2022 № 03/11 (а.с.70 Тому 1), а також підтверджується - товарно-транспортною накладною від 11.11.2022 № 03/11, актом № 277 від 12.11.2022 здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунком фактурою № СФ-0000312 від 12.11.2022 та платіжним дорученням від 14.11.2022 № 32 на суму 12000 грн (а.с.69 Тому 1).

Транспортування товару в кількості 22.5 тон здійснювалось ФОП ОСОБА_1 автомобілем SCANIA R440 ВА 8522'ЕК на підставі Договору-заявки від 11.11.2022 № 02/11, а також підтверджується - товарно-транспортною накладною від 11.11.2022 № 02/11 (а.с.67 Тому 1), актом № ОУ-0000020 від 12.11.2022 здачі - приймання робіт (надання послуг), рахунком фактурою № СФ-0000020 від 12.11.2022 та платіжним дорученням від 14.11.2022 № 33 (а.с.75).

Реалізований на адресу ФГ "АГРО-1" товар (амонію сульфат) позивач придбав у ТОВ "ХІМАГРОПРОМ-М", що підтверджується Договором поставки на умовах передплати від 09.11.2022 № 11/11, Специфікацією № 1 від 09.11.2022 до зазначеного Договору, видатковою накладною від 11.11.2022 № 115, рахунком на оплату № 108 від 10.11.2022 та платіжним дорученням № 30 від 10.11.2022.

Також, реалізований па адресу ФГ "АГРО-1" товар (амонію сульфат) позивач придбав у ТОВ "АГРОНОМІЧНА КОМПАНІЯ", що підтверджується Специфікацією № 2 від 10.11.2022 до Договору поставки від 03.11.2022 № 031122-1, видатковою накладною від 11.11.2022 № 305, рахунком на оплату по замовленню № 267 від 10.11.2022 та платіжним дорученням № 29 від 10.11.2022 (а.с.84-88 Тому 1).

На виконання вимог пункту 201.1 статті 201 ПК України за правилом першої події позивач склав та направив засобами електронного зв`язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 10.11.2022 на загальну суму 974550 грн, в т. ч. ПДВ - 162425 грн.

Відповідно до квитанції від 30.11.2022 № комісія Головного управління ДПС у Черкаській області податкову накладну № 2 від 10.11.2022 прийняла, але реєстрацію зупинила у зв`язку з тим, що ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості. Запропоновано подати пояснення та копії документів щодо підтвердженні інформації в податковій накладній для розгляду питання її реєстрації.

За фактом зупинення реєстрації вказаної ПН позивач 22.02.2023 направив контролюючому органу повідомлення про надання копій документів щодо податкової накладної № 2 від 10.11.2022. До повідомлення позивач надав наступні документи: Пояснення № 3 від 22.02.2023; платіжне доручення № 446 від 10.11.2022 на суму 974550,00 грн; видаткова накладна № 32 від 11.11.2022; Товарно-транспортна накладна № 03/11 від 11.11.2022; Товарно-транспортна накладна № 02/11 від 11.11.2022; специфікація №2 до Договору № СЧ-0025/2022 від 04.11.2022; Договір оренди нежитлового приміщення № 25 від 01.08.2021; Договір позички нерухомого майна № 01/2021 від 04.01.2021; Акт прийому-передачі нежитлового приміщення до Договору позички нерухомого майна № 01/2021 від 04.01.2021; платіжне доручення № 29 від 10.11.2022 на суму 461250,00 грн; Рахунок на оплату по замовленню № 267 від 10.11.2022; видаткова накладна № 305 від 11.11.2022; специфікація № 2 до Договору поставки № 031122-1 від 03.11.2022; наказ № 7/2022 від 26.12.2022; повідомлення про прийняття працівника на роботу; наказ №114/2022 від 15.08.2022; штатний розпис; наказ № 5/2022 від 15.08.2022; повідомлення про прийняття працівника на роботу; наказ №314/2022 від 26.12.2022; штатний розпис; видаткова накладна № 15 від 11.11.2022; специфікація № 1 від 09.11.2022; платіжне доручення № 30 від 10.11.2022 на суму 451000,00 грн; Рахунок на оплату № 108 від 10.11.2022; договір № 11/11 поставки від 09.11.2022; Договір поставки № СЧ-0025/2022 від 04.11.2022 між ТОВ "Союз-Черкаси" та ФГ "Агро-1".

Відповідач-1 прийняв рішення від 01.03.2023 № 8354940/43197021 про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 10.11.2022 з підстав: неподання платником податку копій документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

У графі "Додаткова інформація" зазначено: також на надав документи щодо отримання послуг з перевезення (договір, акти виконаних робіт).

Позивач подав скаргу на вказане рішення Комісії ГУ ДПС у Черкаській області. Рішенням ДПС від 17.03.2023 скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення ГУ ДПС у Черкаській області без змін.

3) Щодо обставин подання позивачем на реєстрацію ПН від 14.11.2022 № 3, суд встановив таке.

На виконання умов Договору та специфікації № 3 від 14.11.2022 до Договору № СЧ-0025/2022 від 04.11:2022 позивач здійснив поставку товару (амонію сульфат), що підтверджується видатковою накладною від 14.11.2022 № 33 на загальну суму 492750 грн, в т.ч. ПДВ -82125 грн.

На підставі рахунку на оплату від 14.l1.2022 № 51 ФГ "АГРО-1" здійснив оплату товару у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 14.11.2022 № 449 на суму 492750 грн.

Транспортування товару здійснювалось ТОВ "ДАКО-ГРУП ЛТД" автомобілем SCANIA G 400 АР5018II на підставі Договору-заявки від 14.11.2022 № 04/11 а також підтверджується товарно-транспортною накладною від 14.11.2022 № 04/11, актом надання послуг № 15978 від 15.11.2022, рахунком на оплату № 31088 від 15.11.2022 та платіжним дорученням від 21.11.2022 № 39 (а.с.89-96 Тому 1).

Реалізований на адресу ФГ "АГРО-1" товар (амонію сульфат) позивач придбав у TOB "ВІСКОНТ СВ", що підтверджується Договором Поставки від 14.11.2022 № 141122-1, Додатком № 1 від 14.11.2022 до зазначеного Договору, видатковою накладною від 14.11.2022 № 98, рахунком на оплату № 96 від 14.11.2022, платіжним дорученням № 31 від 14.11.2022, посвідченням про якість, протоколом випробування № 4240-4241-21S від 28.09.2021 та протоколом випробування № 5013-21S від 16.11.2021 (а.с.97-109 Тому 1).

На виконання вимог пункту 201.1 статті 201 ПК України за правилом першої події позивач склав та направив засобами електронного зв`язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 3 від 14.11.2022 на загальну суму 492750 грн, в т. ч. ПДВ - 82125 грн.

Відповідно до квитанції від 30.11.2022 № комісія Головного управління ДПС у Черкаській області податкову накладну № 3 від 14.11.2022 прийняла, але реєстрацію зупинила у зв`язку з тим, що ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості. Запропоновано подати пояснення та копії документів щодо підтвердженні інформації в податковій накладній для розгляду питання її реєстрації.

За фактом зупинення реєстрації вказаної ПН позивач 22.02.2023 направив контролюючому органу повідомлення про надання копій документів щодо податкової накладної № 3 від 14.11.2022. До повідомлення позивач надав наступні документи: Пояснення № 2 від 22.02.2023; платіжне доручення № 446 від 10.11.2022 на суму 974550,00 грн; видаткова накладна № 33 від 14.11.2022; Товарно-транспортна накладна № 04/11 від 14.11.2022; Товарно-транспортна накладна № Р98 від 14.11.2022; Специфікація № 3 до Договору № СЧ-0025/2022 від 14.11.2022; Договір оренди нежитлового приміщення № 25 від 01.08.2021; Договір позички нерухомого майна № 01/2021 від 04.01.2021; Акт прийому-передачі нежитлового приміщення до Договору позички нерухомого майна № 01/2021 від 04.01.2021; Договір поставки №141122-1 від 14.11.2022; Наказ №7/2022 від 26.12.2022; Повідомлення про прийняття працівника на роботу; Наказ №1.111/2022 від 15.08.2022; Штатний розпис; Наказ № 5/2022 від 15.08.2022; повідомлення про прийняття працівника на роботу; наказ №3.Ш/2022 від 26.12.2022; штатний розпис; видаткова накладна №98 від 14.11.2022; платіжне доручення № 31 від 14.11.2022 на суму 461268,00 грн, рахунок на оплату № 96 від 14.11.2022; Договір поставки № СЧ-0025/2022 від 04.11.2022 між ТОВ "Союз-Черкаси" та ФГ "Агро-1".

Відповідач-1 прийняв рішення від 01.03.2023 № 8354941/43197021 про відмову у реєстрації податкової накладної № 3 від 14.11.2022 з підстав: неподання платником податку копій документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

У графі "Додаткова інформація" зазначено: також на надав документи щодо отримання послуг з перевезення (договір, акти виконаних робіт).

Позивач подав скаргу на вказане рішення Комісії ГУ ДПС у Черкаській області. Рішенням ДПС від 17.03.2023 скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення ГУ ДПС у Черкаській області без змін.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями про відмову у реєстрації податкових накладних, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Згідно підпунктів "а", "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 12, 13 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою КМ України № 1246 від 29 грудня 2010 року, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених п.12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (далі - Порядок № 1165).

Пунктом 4 Порядку № 1165 визначено, що у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Згідно п.5, 6 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згідно п.7 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до п.10, 11 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Як вбачається зі змісту квитанції, надісланої позивачу відповідачем, контролюючим органом було сформовано висновок, що відображена у податкових накладних інформація відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків.

Додатком 1 Порядку №1165 визначено критерії ризиковості платника податків.

Так, пунктом 8 додатку 1 до Порядку №1165 Критеріїв ризиковості платника податків містить одну із можливих ознак ризиковості здійснення операцій, якою є: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Аналіз пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податків свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, чого вимагає п. 11 Порядку №1165.

Однак, відсутність у квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних зазначення конкретного критерію ризиковості здійснення операцій, про які йдеться у пункті 8 додатку 1 до Порядку №1165, свідчить про необґрунтованість віднесення господарської операції до відповідного критерію, що визначений пунктом 8 Критеріїв ризиковості господарських операцій.

Крім того, у надісланій позивачу квитанції не зазначено, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкової накладної стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам до них, визначених п. 11 Порядку №1165.

Тобто, неможливо встановити, з яких саме підстав воно прийнято, що вказує на невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії та призводить до його протиправності.

Колегія суддів звертає увагу, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 та від 22 липня 2019 року у справі №815/2985/18, від 20 серпня 2019 року у справі №2540/3009/18, від 18 вересня 2019 року у справі №826/6528/18.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що контролюючий орган досліджував обставини господарської діяльності позивача станом на момент прийняття оскаржуваних рішень.

У свою чергу, позивачем направлено до податкового органу повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено.

Відповідно до п.2, 4 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12 грудня 2019 року (далі - Порядок № 520), прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі по тексту - комісія регіонального рівня).

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно п.5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Пунктом 11 Порядку № 520 передбачено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Отже, Комісія регіонального рівня перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні) та за результатом такої перевірки приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування.

За встановленими обставинами справи, на виконання вимог чинного законодавства позивачем засобами електронного документообігу були направлені відповідачу повідомлення разом з поясненнями щодо фактичного здійснення господарських операцій.

Однак, всупереч поданих документів, податковим органом прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На переконання суду, всі надані з поясненнями документи відображають дійсність операції за ПН, і складені без порушення чинного законодавства. Тобто, позивачем було надано пояснення та усі необхідні документи, передбачені п.5 Порядку №520, що не дає підстав для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що рішення Комісії контролюючого органу повинно містити як чітку підставу для зупинення реєстрації ПН/РК, так і чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Однак, рішення про зупинення реєстрації податкової накладної не містять в собі мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків, як і не містять доказів наявності податкової інформації, що свідчать про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником з посиланням на відповідні документи.

Крім того, рішення про зупинення реєстрації податкової накладної не містить вичерпного переліку документів, які необхідно подати платнику податків.

Разом з тим, недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкових накладних призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації податкової накладної.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, які прийняті на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкових накладних, теж не є законними.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі №819/330/18.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що контролюючим органом не зазначено конкретного переліку документів, які мають бути подані платником податків, а наведено лише загальне найменування з вичерпного переліку без додаткової конкретизації, що позбавляє можливості встановити, які саме документи не надані позивачем.

Разом з тим, платником податків разом із поясненнями було подано достатню кількість копій документів, з аналізу яких можна зробити висновок про здійснення господарських операцій.

При цьому, оспорювані рішення не містять мотивів відхилення наданих позивачем пояснень та документів.

Зазначене свідчить про те, що оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є формальними та об`єктивно не містять чіткого визначення підстав та мотивів для його прийняття, а тому не може бути визнане законним та обґрунтованим.

Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2018 року по справі №822/1817/18 зазначив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт відповідних Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Колегія суддів зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Однак, відповідач не навів жодного обґрунтування щодо підстав для зупинення реєстрації податкової накладної.

Тому невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування рішень комісії регіональної ДПС у Черкаській області про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо зобов`язання ДПС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідні податкові накладні, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно п.28 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Аналогічні норми закріплені в п.19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою № 1246, згідно якого податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).

Відповідно до п.20 вказаного Порядку у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС.

За таких обставин, враховуючи відсутність обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо посилань відповідача на дискреційні повноваження, слід зазначити.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи бездіяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. При реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Таким чином, у межах даної справи Головне управління ДПС у Чернігівській області не наділене повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат за надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Також, за змістом частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору.

Головне управління ДПС у Черкаській області клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до суду не подало.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому, за позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14 листопада 2019 року по справі № 826/15063/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Також при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, - є неспівмірним.

На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а саме: суми 5000,00 грн, до суду надано копії: Договору про надання правничої (правової) допомоги від 07 березня 2024 року; акт приймання-передачі наданих послуг від 11 березня 2024 року; квитанцію до прибуткового касового ордера від 11 березня 2024 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; Ордер на надання правової допомоги від 07 березня 2024 року.

Судом проаналізовано зміст наданих позивачем документів щодо підтвердження обґрунтованості заявленого розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та зазначено, що надані докази свідчать про невідповідність заявленої до стягнення суми витрат встановленим ч. 5 статті 134 КАС України критеріям з огляду на складність та об`єм виконаної роботи в суді апеляційної інстанції.

Зокрема, судом враховано, що при складанні представником відзиву на апеляційну скаргу, ним було повторно досліджено обставини справи, проаналізовано зміст рішення суду першої інстанції та наведено практику Верховного суду, яку він вже зазначав в позовній заяві. При цьому ніяких додаткових заяв та клопотань по суті справи позивачем не заявлялося. Розгляд справи відбувся в порядку письмового провадження, без виклику сторін у судове засідання.

Відтак, колегія суддів вважає за необхідне наголосити на неспівмірності заявленої до стягнення суми витрат на правничу допомогу із розглядуваним спором, оскільки предмет спору у справі не є надто складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, предмет даного спору відноситься до справ незначної складності, та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що розмір витрат на правову допомогу, які позивач просить компенсувати, не є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору, у зв`язку з чим вважає, що присудженню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЮЗ-ЧЕРКАСИ" за рахунок бюджетних асигнувань ДПС у Черкаській області підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 331 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЮЗ-ЧЕРКАСИ" () судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1 000,00 (одна тисяча) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 статті 263, п.2 ч.5 статті 328 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 30 квітня 2024 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: М.І. Кобаль

Є.І. Мєзєнцев