Справа № 404/10953/23
Суддя: Кулінка Л. Д.
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/404/131/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року Кіровський районний суд міста К іровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Шевчук Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ), до інспектора 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Подолян Віктора Васильовича (місцезнаходження: 25030, місто Кропивницький, вулиця Юрія Бутусова, будинок № 22б), Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ( місцезнаходження: 25030, місто Кропивницький, вулиця Юрія Бутусова, будинок № 22б) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі № ЕНА 1101488 від 10.12.2023 року. В обгрунтування позову зазначив, що 3 листопада 2023 року у місті Кропивницькому запрацював заклад швидкого харчування МacDonalds, біля якого вздовж вулиці Преображенської стоїть постійна черга із автівок на МасDrive. 10 грудня 2023 року о 15 год. 19 хв. позивач, керуючи транспортним засобом Range Rover Sport, номерний знак НОМЕР_2 , виїхав із вулиці Преображенська на перехрестя вулиць Преображенської та Великої Перспективної на зелений сигнал світлофору, що дозволяє рух та відповідно до пункту 16.8 Правил дорожнього руху їхав в наміченому напрямку - по вулиці Преображенській. За пішохідним переходом по вулиці Преображенській стояли автівки ті, які повільно рухалися також по вулиці Преображенській і ті, які стали в чергу на МасDrive. Перетнувши безпосередньо перехрестя, позивач зупинився перед зазначеним вище пішохідним переходом, оскільки в цей час загорівся зелений сигнал світлофора для пішоходів і пішоходи почали переходити дорогу. Автомобіль позивача в цей час не знаходився на перехресті і не створював перешкоди для руху інших транспортних засобів і пішоходів, оскільки інші транспортні засоби безперешкодно рухалися по вулиці Великій Перспективній позаду автомобіля позивача в усіх напрямках, а пішоходи переходили дорогу попереду автомобіля позивача. Коли позаду позивача проїхало декілька автівок, позивач почув спеціальні звукові сигнали автомобіля патрульної поліції. Після того, як пішоходи перейшли пішохідний перехід, позивач перетнув пішохідний перехід та поїхав по вулиці Преображенській, після чого був зупинений працівниками поліції. Позивач на місці зупинки надав працівникам патрульної поліції пояснення, зауважив, що в момент того, як він виїжджав на перехрестя, ні на перехресті, ні за ним не було затору, який би змусив позивача зупинитися на перехресті. Також звернув увагу працівників патрульної поліції, що в момент його зупинки перед пішохідним переходом, позаду нього безперешкодно рухалися транспортні засобі, а попереду нього - пішоходи, жодних перешкод ні тим, ні іншим позивач своїми діями не створив. Позивач стверджував, що не порушив пункт 16.4. Правил дорожнього руху. Не зважаючи на пояснення позивача та грубо ігноруючи їх, працівники патрульної поліції склали оскаржувану постанову відносно позивача. При цьому, як зазначає позивач до оскаржуваної постанови не додано жодної схеми, з якої б вбачалося, що автомобіль позивача в момент зупинки знаходився саме на перехресті з урахуванням визначення його межі згідно вимог Правил дорожнього руху. А тому позиція працівників патрульної поліції, викладена у оскаржуваній постанові, ґрунтується на його особистих припущеннях і не підтверджена жодними належними та допустимими доказами. Під час складання оскаржуваної постанови позивач був не згодний із нею, про що відразу повідомив інспектора. Позивач звертав увагу інспектора, що пред`явлені йому звинувачення надані з зазначенням не усіх обставин, які створилися на перехресті. Оскаржувана позивачем постанова не відповідає вимогам статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. А відтак, позивач вимушений звернутись до суду за захистом порушених прав.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 27 грудня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.23).

На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 27 грудня 2023 року, позивачем подано заяву (вх. № 49672 від 28.12.2023 року), якою недоліки вказані в ухвалі судді від 27.12.2023 року, усунуто (а.с.24-26).

У зв`язку з чим, ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с.28).

Через канцелярію суду Управлінням патрульної поліції в Кіровоградській області подано відзив на позов (вх. № 6063 від 14.02.2024 року), в якому останній заперечує проти позову, зазначає, що 10.12.2023 року о 15 год. 19 хв. під час несення служби інспектором взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 спільно з напарником було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Range Rover Sport, номерний знак НОМЕР_2 рухався в місті Кропивницькому по вулиці Велика Перспективна, 45/9 виїхав на перехрестя з вулиці Преображенська на якому утворився затор, що змусило водія зупинитись на цьому перехресті, чим створив перешкоду для руху інших транспортних засобів та пішоходів, чим порушив пункт 16.4 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач керував транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки, а тому зобов`язаний згідно Правил дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, зокрема стежити за дорожньою обстановкою, у тому числі і за організацією дорожнього руху та відповідними сигналами світлофорів. У відповідності до чинного законодавства, розглянувши справу у присутності позивача, у порядку частини першої статті 283 та пункту 1 частини першої статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення було винесено постанову по справі про накладення адміністративного стягнення в межах санкції передбаченої частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме штраф в сумі 510 гривень. Відповідач зазначив, що із позовної заяви вбачається, що водій ОСОБА_1 не заперечує той факт, що виїхав на перехрестя на якому вже утворився затор та в подальшому змусило його зупинитися на даному перехресті. Також підтверджує той факт, що він виїжджаючи на перехрестя вбачав, що попереду нього стояли транспортні засоби та утворився затор, однак все рівно виїхав на перехрестя вулиці Преображенська та вулиці Велика Перспективна. Після чого загорівся зелений сигнал світлофору для пішоходів та він зупинився перед вищезазначеним пішоходом, чим самим зупинився на перехресті та створив перешкоду транспортним засобам та пішоходам. Крім того відповідач вказав, що відеозапис розгляду адміністративної справи 10.12.2023 року інспектором було здійснено за допомогою нагрудного портативного відео реєстратору однак у зв`язку із надходженням ухвали Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25.01.2024 року про відкриття провадження разом із позовною заявою до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лише 07.02.2024 р., вказаний відеозапис був видалений із серверу для зберігання відеозаписів Міністерства внутрішніх справ України за терміном зберігання у відповідності до вимог пункту 1 частин третьої розділу VIII «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 р. № 1026. Враховуючи вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.38-45).

Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача подано до суду заяву (вх. № 19340 від 02.05.2024 року) про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, та підтримання позовних вимог (а.с.55).

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.52-53), причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань, до суду не подавали.

Зважаючи на те, що особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана судом обов`язковою, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Інспектором 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1101488 від 10.12.2023 року, відповідно до якої 10 грудня 2023 року о 15 год. 19 хв. в місті Кропивницький, по вулиці Велика Перспективна, 45/9 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Range Rover Sport, номерний знак НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 ,виїхав на перехрестя з вулиці Преображенська на якому утворився затор, що змусило водія зупинитись на цьому перехресті і чим створив перешкоду для руху інших транспортних засобів та пішоходів, чим порушив пункт 16.4 Правил дорожнього руху, а саме порушення водіями транспортних засобів заборони виїзду на перехрестя при заторі (а.с.13).

До позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 11 частиною першою статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно пунктів 1, 2 частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Пунктами 1.1, 1.9 Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 16.4 Правил дорожнього руху визначено що забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів.

Згідно зі статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до частини другої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За частинами першою, другою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно частини першої та другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина перша та друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №175/1982/16-а (2а/175/10/16) від 30.05.2018 року.

Верховним Судом у справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020 року висловлена правова позиція, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень, яка підлягає врахуванню судами згідно приписів частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи по суті.

При цьому, для підтвердження порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху відповідач, відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення не надав жодних доказів, які б підтверджували факт події адміністративного правопорушення, сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення пункту 16.4 Правил дорожнього руху, є неправомірним та безпідставним у зв`язку із відсутністю належних доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові. Відповідачем правомірність прийняття оскаржуваного рішення не доведена, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова серії ЕНА № 1101488 від 10.12.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 грн. підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Оскільки адміністративний позов задоволено, позивачем здійснена сплата судового збору у розмірі 1073,60 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 28.12.2023 року (а.с.26), вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції як юридичної особи та головного розпорядника бюджетних коштів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення; статтями 72, 73, 77, 242, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ), до інспектора 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Подолян Віктора Васильовича (місцезнаходження: 25030, місто Кропивницький, вулиця Юрія Бутусова, будинок № 22б), Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ( місцезнаходження: 25030, місто Кропивницький, вулиця Юрія Бутусова, будинок № 22б) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА № 1101488 від 10.12.2023, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (; місцезнаходження: 03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок № 3/2), як юридичної особи та головного розпорядника бюджетних коштів на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 02.05.2024 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда