Справа № 320/19746/23
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 року № 320/19746/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСКОНТИНЕНТАЛЬ ЛОГІСТИК» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНСКОНТИНЕНТАЛЬ ЛОГІСТИК» (товариство, підприємство, ТОВ «ТРАНСКОНТИНЕНТАЛЬ ЛОГІСТИК») з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати постанову відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу від 14.02 2023 №351444.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.06.2023 (суддя Журавель В.О.) відкрито провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За результатами повторного автоматизованого розподілу 31.01.2024 адміністративна справа була передана для розгляду судді Скрипці І.М.

Ухвалою від 05.02.2024 справу прийнято до провадження, вирішено продовжувати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

В обґрунтування позовних вимог товариство зазначало, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки чинне законодавство не містить вказівки на обов`язок водіїв, що здійснюють внутрішні перевезення, встановлювати та використовувати контрольні прилади (тахографи) для реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв, відповідно і мати протокол перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу. Вказали, що такі вимоги обов`язкові лише для транспортних засобів, які здійснюють міжнародні перевезення. Наголошували, що експлуатація тахографу у спірному випадку є правом перевізника, а не його обов`язком. Також вказали, що ТОВ «ТРАНСКОНТИНЕНТАЛЬ ЛОГІСТИК» не було повідомлено про розгляд справи про правопорушення.

Відповідач у відзиві просив відмовити у задоволенні позову. Зазначили, що при проведенні перевірки у цьому випадку було виявлено, що на момент перевірки відсутня особиста картка водія, що підтверджується роздруківкою з цифрового тахографу, яка фіксує режим праці і відпочинку, відомості щодо робочого часу водія - відсутні. Наполягали на направленні товариству повідомлення про розгляд справи у встановлений законодавством спосіб.

У відповіді на відзив позивач продублював аргументи викладені у позовній заяві, вважаючи, що відповідач не довів обов`язку встановлювати і використовувати контрольні прилади (тахографи) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв, і, відповідно мати індивідуальну чип карту водія, у спірному випадку, тому просив позов задовольнити.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ТОВ «ТРАНСКОНТИНЕНТАЛЬ ЛОГІСТИК» є юридичною особою, місцезнаходження якої - 03110, м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 5, офіс 701 Б, основний вид економічної діяльності - вантажний автомобільний транспорт (а.с.13).

16.01.2023 (15 год. 55 хв.) посадовими особами відділу державного накладу (контролю) Укртрансбезпеки у м. Києві проведено рейдову перевірку транспортного засобу щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом щодо транспортного засобу DAF XF 460 FT, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом-цистерною, номерний знак НОМЕР_2 .

Перевірку проведено на підставі направлення від 16.01.2023 №000413 (а.с.95) та з урахуванням щотижневого графіку проведення рейдових перевірок (а.с.96).

Водієм ОСОБА_1 було надано наступні документи: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу DAF НОМЕР_3 і напівпричепу-цистерни (а.с.98-99), посвідчення водія (а.с.98-99), товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (а.с.97). У ході перевірки з`ясовано, що транспортний засіб обладнаний цифровим тахографом.

У вказаній товарно-транспортній накладній автопідприємством зазначено ТОВ «ТРАНСКОНТИНЕНТАЛЬ ЛОГІСТИК».

У свідоцтвах про реєстрацію транспортного засобу DAF НОМЕР_3 і напівпричепу-цистерни (а.с.98-99) також вказано власником - ТОВ «ТРАНСКОНТИНЕНТАЛЬ ЛОГІСТИК».

За результатами перевірки складено акт №347611 від 16.01.2023, у якому констатовано відсутність під час перевезень небезпечних вантажів індивідуальної картки водія до цифрового тахографу, і, відповідно, стверджено порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с.42).

Водій із актом ознайомлений, що підтверджується особистим підписом (а.с.42) .

Як видно із свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (а.с.98-99), маса без навантаження автомобіля марки DAF XF 460 FT становить 8107 кг, а причепа-цистерни - 8400 кг, повна маса 20500 кг і 35760 кг відповідно.

Як вбачається із матеріалів справи, у спірному випадку транспортний засіб був завантажений - перевозив небезпечний вантаж (бензин) з пункту навантаження акцизного складу у м. Кременчук Полтавської області до пункту розвантаження у с. Ушковичі Перемишлянського району Львівської області (а.с.52).

30.01.2023 оформлено повідомлення про розгляд справи про порушення (а.с.100), яким викликано для розгляду позивача на 14.02.2023. Повідомлення направлено рекомендованим листом із повідомленням за адресою - м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 5, офіс 701-б (а.с.101-102). Як видно із трекінгу поштового відстеження №820 (а.с.103), 09.02.2023 відправлення було у точці видачі/доставки, де до 09.03.2023 зберігалося до завершення терміну для цього.

На розгляд справи позивач не з`явився, вважає, що він не був повідомлений про розгляд справи про правопорушення належним чином.

14.02.2023 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №351444, якою до позивача, відповідно до абзацу третього частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн. за відсутність на момент проведення перевірки індивідуальної чип картки водія.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходив із такого.

За змістом статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За нормами пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

У відповідності до пункту 5 названого Положення Укртрансбезпека здійснює, зокрема, державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (Закон № 2344-III).

За визначенням у статті 1 названого Закону:

автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом;

автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.

Відповідно до положень частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

З метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:

організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;

здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;

забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;

здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю. Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством (стаття 18 Закону № 2344-III).

Згідно вимог статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен, зокрема, забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства

Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством (стаття 48 Закон № 2344-III).

За правилами частини другої статті 49 Закону № 2344-III водій транспортного засобу зобов`язаний, зокрема, мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень; дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.

У відповідності до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На території України повинні виконуватися вимоги встановлення та використання на транспортних засобах, які призначаються для міжнародних перевезень, контрольних приладів (тахографів) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв, передбачені законодавством країн, на території яких виконуються перевезення (частина десята статті 20 Закону № 2344-III).

За положеннями статті 53 Закону № 2344-III у транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком №1567, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11 2006 (Порядок №1567).

Як закріплено у пункті 15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму (пункт 20 Порядку №1567).

За нормами пункту 25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності) (пункт 26 Порядку №1567).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі (пункт 27 Порядку №1567).

Особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку визначені Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за № 811/18106 (Положення №340).

За нормами пункту 1.3 Положення №340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами

У відповідності до абзацу першого пункту 6.1 Положення №340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Пунктом 6.2 Положення №340 передбачено, що облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни.

Згідно з пунктом 6.3 Положення №340 водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Графік змінності водіїв, відомість обліку робочого часу та відпочинку водіїв зберігаються у Перевізника (пункт 6.4 Положення №340).

За положеннями пункту 7.1 Положення № 340 органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України

Відповідно до пункту 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 № 946/18241 (Інструкція № 385), водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, серед іншого, своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або уразі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (994 016), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

За визначенням у пункті 1.4 Інструкції №385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі;тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

За положеннями пункту 3.5 Інструкції №385 перевізники:

забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий);

зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії;

аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Надаючи оцінку викладеному, суд приходить до висновку, що за результатом тлумачення наведених вище положень, зокрема статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у взаємозв`язку із Положенням №340 та Інструкцією №385, - товариство у випадку, який розглядається, було зобов`язано здійснювати облік часу роботи водія транспортного засобу.

Так, позивач вважає, що наявність тахографу є обов`язковим лише для перевізників, які здійснюють міжнародні перевезення. Однак такі твердження є помилковими.

У спірному випадку мало місце перевезення небезпечного вантажу - нафтопродуктів автомобілем масою без навантаження - 8107 кг з причепом-цистерною - 8400 кг, з повною масою 20500 кг і 35760 кг відповідно.

При цьому, законодавством визначено обов`язковість обладнання вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тон тахографами, а у випадку відсутності тахографа водій вантажного автомобіля з повною масою понад 3,5 тон повинен мати індивідуальну контрольну книжку, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування і є іншим способом контролю робочого часу водіїв. У разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом водій повинен мати, у тому числі, особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом.

Тобто поріг у 3,5 тони (який дозволяв не використовувати діючий і повірений тахограф) у спірному випадку значно перевищений.

Таким чином, законодавець дійсно для внутрішніх перевезень передбачає альтернативні методи обліку часу роботи і відпочинку водіїв: або тахограф, або індивідуальну контрольну книжку, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування.

У випадку, який розглядається, товариство обрало для відповідного обліку саме тахограф, при чому, цифровий, обов`язковою умовою для належного використання якого є наявність особистої картки водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом, а її відсутність унеможливлює перевірку робочого часу та часу відпочинку водія.

Суд ще раз підкреслює, що нормами чинного законодавства закріплено обов`язковий облік часу роботи водія транспортного засобу; при цьому, закріплюючи нормативно такий обов`язок законодавець мав на меті підвищити безпеку дорожнього руху не лише у міжнародних перевезеннях, а і у внутрішніх.

За наведеного, суд приходить до висновку про існування у кожної юридичної особи або фізичної особи, що використовує для перевезення вантажу такий транспортний засіб як вантажний автомобіль повною масою понад 3,5 тон - обов`язку наявності тахографу із використанням такого приладу експлуатації вантажного автомобіля за призначенням або використання інших суміжних засобів обліку робочого часу найманого водія; а у випадку використання цифрового тахографу - особистої картки водія кожного дня, протягом якого той керував транспортним засобом.

Стосовно тверджень ТОВ «ТРАНСКОНТИНЕНТАЛЬ ЛОГІСТИК» про неповідомлення щодо розгляду справи про порушення, то суд відхиляє такі доводи, оскільки відповідачем подано докази належного повідомлення товариства завчасно за місцем його реєстрації рекомендованим повідомленням про розгляд справи, таке повідомлення надійшло на адресу установи поштового зв`язку за місцем реєстрації товариства, однак позивачем із незалежних від відповідача причин не отримано. Тобто позивач мав можливість отримати назване повідомлення, проте вказаним правом не скористався. За таких обставин, Укртрансбезпекою виконано обов`язок стосовно відповідного повідомлення про розгляд справи.

Отже, відповідач належним чином повідомив позивача про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а у зв`язку із неявкою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, правомірно розглянув справу без її участі. До такого ж висновку прийшов і Верховний Суд при розгляді справи № 820/4624/17 у постанові від 11.02.2020 за подібних обставин.

За наведеного, суд резюмує, що позивачем не доведено наявності підстав для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, а остання прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

У той же час, відповідачем обґрунтовано застосовано до позивача адміністративно - господарський штраф.

За змістом частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини другої цієї ж статті 77 в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із урахуванням викладеного, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У зв`язку із відмовою у позові підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.