Справа № 420/10678/24
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо врахування до середньомісячного заробітку для розрахунку пенсії призначенні ОСОБА_1 відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 р. № 3723-XII "Про державну службу" усі види виплат, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2023 р. згідно довідки від 30.01.2024 р. № 21-12вих-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за останні 60 календарних місяців роботи перед звільненням;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок призначеної пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ ОСОБА_1 з врахуванням до середньомісячного заробітку для розрахунку пенсії починаючи з 30.01.2024 р. усі види виплат, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2023 р. згідно довідки від 30.01.2024 р. № 21-12вих-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за останні 60 календарних місяців роботи перед звільненням на загальну суму 1831015,41 грн., а саме: надбавку за інтенсивність праці - 1180131,35 грн.; щомісячну премію - 153733,15 грн.; індексацію - 2763,53 грн.; грошова допомога, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та щорічне оцінювання - 494387,38 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем призначено пенсію позивачу відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 р. у розмірі 18823,26 грн., обчислену з середньомісячного заробітку - 31372,10 грн. за період з 01.12.2023 р. по 31.12.2023 р. Із вказаним розрахунком позивач не погоджується, оскільки останній не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме не враховано надбавки за інтенсивність праці, щомісячної премії, індексації за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2023 р., які зазначені у довідці від 30.01.2024 р. № 21-12вих-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією). На звернення позивача здійснити перерахунок призначеної пенсії із врахуванням вказаних складових, відповідач листом відмовив у такому перерахунку, мотивуючи набранням чинності Постанови № 1409 та Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік". Позивач вважає свої права порушеними, а дії відповідача протиправним та такими, що порушують її конституційні права на пенсійне забезпечення, а тому звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою від 08.04.2024 р. у справі відкрито спрощене провадження та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подані відзиву на позовну заяву.

18.04.2023 р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якої просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що в довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 30.01.2024 р. № 21-11вих-24 надбавка за вислугу років встановлена в розмірі 30 відсотків посадового окладу за стаж державної служби 20 років. Тобто, заробітна плата визначена на основі класифікації посад у 2024 році, а отже, з дотриманням вимог, передбачених Постановою № 1409. Враховуючи вищезазначене, для врахування надбавки за інтенсивність праці, щомісячної премії, індексації за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2023 р., які зазначені у довідці від 30.01.2024 № 21-12вих-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), при обчисленні пенсії підстав немає. Також вказує, що позивач продовжує працювати на державній службі й наголошує на дискреційності повноважень органів Пенсійного фонду України.

19.04.2024 р. позивач надав до суду відповідь на відзив відповідача, в якому заперечила проти викладених у ньому доводів та аргументів. Зокрема, наголошує, що відповідачем проігноровано приписи постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 р. № 622, а також постійно зауважує про продовження трудової діяльності позивача на державній службі, однак останній факт ніяким чином не стосується предмету спору.

З урахуванням вимог п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області з 15.01.2024 р. Первинно пенсію позивачу призначено за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

30.01.2024 р. позивач звернулася до відповідача із заявою про переведення із пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу".

До заяви про перехід позивачем надано довідки, видані Херсонською обласною прокуратурою: довідка від 30.01.2024 р. № 21-11вих-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 30.01.2024 р.; довідка від 30.01.2024 р. № 21-12вих-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2023 р. (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією).

За результатами розгляду заяви позивача від 30.01.2024 р. відповідачем переведено ОСОБА_1 на пенсію відповідно до Закону № 3723 у розмірі 18823,26 грн., яка обчислена з середньомісячного заробітку - 31372,10 грн. за період з 01.12.2023 р. по 31.12.2023 р.

При цьому, при призначенні пенсії відповідачем не враховано надбавки за інтенсивність праці, щомісячної премії, індексації, грошової допомоги, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та щорічне оцінювання за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2023, р. які зазначені у довідці від 30.01.2024 р. № 21-12вих-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

12.02.2024 р. позивач через особистий електронний кабінет на веб-порталі звернулася до відповідача та просила врахувати до середньомісячного заробітку для розрахунку пенсії призначенні ОСОБА_1 відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-XII усі види виплат, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2023 р. згідно довідки від 30.01.2024 р. № 21-12вих-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за останні 60 календарних місяців роботи перед звільненням.

Листом від 13.03.2024 р. № 2217-1322/В-02/8-2100/24 відповідач повідомив, що для врахування надбавки за інтенсивність праці, щомісячної премії, індексації, грошової допомоги, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та щорічне оцінювання за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2023 р., які зазначені у довідці від 30.01.2024 р. № 21-12вих-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), при обчисленні пенсії підстав немає, оскільки заробітна плата визначена на основі класифікації посад у 2024 році, а отже, з дотриманням вимог, передбачених Постановою № 1409.

Позивач вважає, що відмова відповідача є протиправною, а тому звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні - в соціальній і правовій державі, в якій визнається і діє принцип верховенства права (ст.ст.1, 3, 8).

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст.ст.22, 64 Конституції України).

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996 р., ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 р. (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (п.23 ч.І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.

Особливою формою здійснення права на пенсію є пенсійні правовідносини, які водночас виступають як один із видів суспільних відносин. Пенсійні правовідносини розглядаються як особлива форма соціальної взаємодії, що об`єктивно виникає в суспільстві відповідно до закону, учасники якої мають взаємні кореспондуючі права та обов`язки і реалізують їх з метою задоволення своїх потреб та інтересів в особливому порядку, який не заборонений державою чи гарантований і охороняється нею в особі певних органів.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Відповідно до п.п.1 п.2 розд.ХІ Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII) Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ) втратив чинність, крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у пункті 10 і 12 розділу ХІ цього Закону.

Згідно п.10 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до п.12 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно ч.1 ст.37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 Закону № 1058-IV, та мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Тобто, за умови перебування станом на 01.05.2016 р. на посаді, віднесеної до державної служби, за наявності станом на 01.05.2016 р. стажу не менш 10 років на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, позивач мала право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, 30.01.2024 р. відповідачем реалізовано право позивача на отримання пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону № 3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч.8 ст.37 Закону № 3723-ХІІ визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 р. № 622 затверджений Порядок призначення пенсії деяким категоріям осіб (далі - Порядок № 622).

Пунктом 4 Порядку № 622 встановлено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Пунктом 5 Порядку № 622 встановлено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Постановою Правління Пенсійного фонду України "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям" від 17.01.2017 р. № 1-3, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 р. за № 180/30048, затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII "Про державну службу" пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-XII, що додаються: форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Таким чином, до заробітку для обчислення пенсії включаються не тільки посадовий оклад, надбавка за ранг та надбавка за вислугу років, а й інші виплати, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією.

Згідно матеріалів адміністративної справи, відповідач обчислив основний розмір належної позивачу пенсії із розрахунку 60 % від середньомісячного заробітку з середньомісячного заробітку - 31372,10 грн. за період з 01.12.2023 р. по 31.12.2023 р., який включає: посадовий оклад - 23517,00 грн.; надбавку за ранг - 800,00 грн.; надбавку за вислугу років - 7055,10 грн.

При цьому суд враховує, що відповідачем під час розрахунку основаного розміру пенсії позивача не враховані інші виплати (крім посадового окладу, надбавки за ранг та вислугу років) за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, починаючи з 01.05.2016 р. (за вибором позивача з 01.01.2019 р. по 31.12.2023 р.) на загальну суму 1831015,41 грн., а саме: надбавку за інтенсивність праці - 1180131,35 грн.; щомісячну премію - 153733,15 грн.; індексацію - 2763,53 грн.; грошову допомогу, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та щорічне оцінювання - 494387,38 грн., які вказано у довідці, виданій Херсонською обласною прокуратурою від 30.01.2024 р. № 21-12вих-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2023 р. (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією).

Як вбачається із вказаної довідки, остання видана позивачу для призначення згідно з пунктами 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ про розмір надбавки, премії та інші виплати за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2023 р. (надбавка за інтенсивність праці; надбавка за виконання особливо важкої роботи; надбавка за роботу з відомостями, що становлять державну таємницю; виплати за додаткові навантаження; премія місячна; інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць). У довідці зазначено, що на всі види оплати праці, включені у довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Довідка видана на підставі особових рахунків, платіжних відомостей або інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2023 р.

Форма довідки Херсонської обласної прокуратури про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2023 р. (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 30.01.2024 р. № 21-12вих-24, виданої ОСОБА_1 , та відомості цієї довідки відповідають вимогам постанови Правління Пенсійного фонду України "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям" від 17.01.2017 р. № 1-3, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 р. за № 180/30048, та пункту 5 Порядку № 622.

01.01.2024 р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України "Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році" від 29.12.2023 р. № 1409, якою затверджено такі, що додаються: схему посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням сімей і рівнів посад, юрисдикції та типів державних органів у 2024 році; перелік типових посад державної служби в межах рівнів посад.

Пунктом 4 цієї Постанови установлено, що:

схема посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням категорій, підкатегорій та рівнів державних органів у 2023 році та Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 р. № 15 Питання оплати праці працівників державних органів, не застосовуються до державних службовців державних органів, що провели класифікацію посад державної служби;

під час переведення державних службовців на інші посади державної служби застосовується перелік посад державної служби, що прирівнюються до відповідних підкатегорій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 р. № 15 Питання оплати праці працівників державних органів , для визначення підкатегорії посади державної служби, необхідної для встановлення рівнозначності посади.Згідно з пунктом 4 Постанови ця постанова набирає чинності з 01.01.2024 р.

Суд зазначає, що довідка Херсонської обласної прокуратури про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2023 р. (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 30.01.2024 р. № 21-12вих-24, видана ОСОБА_1 для призначення згідно з пунктами 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ про розмір надбавки, премії та інші виплати за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2023 р., тобто за період до дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 р. № 1409 "Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році", яка упорядкує умови оплати праці державних службовців державних органів на основі класифікації посад Кабінет Міністрів України з 01.01.2024 р. При цьому, Постанова № 622 на час виникнення спірних правовідносин є чинною.

З огляду на викладене, довідка Херсонської обласної прокуратури про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2023 р. (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 30.01.2024 р. № 21-12вих-24, видана ОСОБА_1 , підлягає врахуванню відповідачем при вирішенні питання про перехід позивача на пенсію за віком за ст.37 Закону № 3723-ХІІ.

Також суд вважає безпідставними доводи відповідача про продовження трудової діяльності позивача на державній службі як підстави для неврахування всіх видів виплат, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2023 р. згідно довідки від 30.01.2024 р. № 21-12вих-24, оскільки остання не впливає на обчислення розміру належної позивачу пенсії за віком відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ.

Судом встановлено, що за довідкою Херсонської обласної прокуратури від 30.01.2024 р. № 21-12вих-24 виплати для визначення заробітку для призначення з 30.01.2024 р. пенсії за віком включають: посадовий оклад - 23517,00 грн.; надбавку за ранг 800,00 грн.; надбавку за вислугу років - 7055,10 грн.; середньомісячну суму інших виплат за 60 місяців - 30516,92 грн. (1180131,35 / 60).

Таким чином, розмір пенсії позивача за віком відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ із розрахунку 60 % від середньомісячного заробітку повинен бути обчислений з середньомісячного заробітку - 61889,02 грн. Однак, відповідач обчислив його із середньомісячного заробітку - 31372,10 грн.

Беручи до уваги те, що під час розрахунку середнього заробітку для обчислення розміру належної пенсії за віком відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ відповідач не врахував всі складові заробітної плати, тобто діяв в супереч своїм повноваженням та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань пенсійного забезпечення, суд вважає за необхідне, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, визнати протиправними дії щодо не врахування до середньомісячного заробітку для розрахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.37 Закону № 3723-XII усіх видів виплат, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2023 р. згідно довідки від 30.01.2024 р. № 21-12вих-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за останні 60 календарних місяців роботи перед звільненням.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ згідно довідки від 30.01.2024 р. № 21-12вих-24, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною 4 ст.245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному п.4 ч.2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки відповідачем протиправно не враховано всіх складових заробітної плати, водночас, судом було встановлено, що відповідач під час розрахунку середнього заробітку для обчислення розміру належної позивачу пенсії за віком відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ мав врахувати усі види виплат, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, суд вважає, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень і єдиним варіантом поведінки пенсійного органу у даному випадку є саме здійснення перерахунку призначеної позивачу пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ згідно довідки від 30.01.2024 р. № 21-12вих-24.

Таким чином, та з урахуванням тієї обставини, що оскаржувані дії відповідача не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ з врахуванням до середньомісячного заробітку для розрахунку пенсії починаючи з 30.01.2024 р. усіх видів виплат, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2023 р. згідно довідки від 30.01.2024 р. № 21-12вих-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за останні 60 календарних місяців роботи перед звільненням на загальну суму 1831015,41 грн., а саме: надбавку за інтенсивність праці - 1180131,35 грн.; щомісячну премію - 153733,15 грн.; індексацію - 2763,53 грн.; грошову допомогу, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та щорічне оцінювання - 494387,38 грн.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Положеннями ч.1 ст.90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" 08.07.2011 р. № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ст.1 Закону № 3674-VI).

Згідно зі ст.2 Закону № 3674-VI платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частиною 1 статті 4 Закону № 3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру, яку подано фізичною особою, справляється судовий збір в сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 3028,00 грн.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.4 Закону № 3674-VI).

Згідно ч.3 ст.4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи, що позивачем заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру та подано позовну заяву через підсистему "Електронний Суд", за звернення до суду з даною позовною заявою має бути сплачено судовий збір в сумі 968,96 грн.

Однак, позивачем до позовної заяви додано квитанцію від 05.04.2024 р. № 8314-8457-1809-887 про сплату судового збору за подання адміністративного позову у сумі 1937,92 грн.

На підставі наведеного, суд вважає, що по даній справі з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн.

Що стосується надмірно сплаченого судового збору у розмірі 968,96 грн., то він підлягає поверненню позивачу у порядку ст.7 Закону № 3674-VI, згідно з якою сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 263 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) щодо не врахування до середньомісячного заробітку для розрахунку пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ усіх видів виплат, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2023 р. згідно довідки від 30.01.2024 р. № 21-12вих-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за останні 60 календарних місяців роботи перед звільненням.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ з врахуванням до середньомісячного заробітку для розрахунку пенсії починаючи з 30.01.2024 р. усіх видів виплат, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2023 р. згідно довідки від 30.01.2024 р. № 21-12вих-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за останні 60 календарних місяців роботи перед звільненням на загальну суму 1831015,41 грн., а саме: надбавку за інтенсивність праці - 1180131,35 грн.; щомісячну премію - 153733,15 грн.; індексацію - 2763,53 грн.; грошову допомогу, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та щорічне оцінювання - 494387,38 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко