Справа № 520/20077/23
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 р. № 520/20077/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16Б,м. Харків,61003, ), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товару від 17.05.2023 №UА807000/2023/000237/2;

- визнати протиправним та скасувати Картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807200/2023/000258;

- визнати протиправним та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації,митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807200/2023/000259;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Харківської митниці ( вул. Короленка, буд. 16Б, м. Харків, 61003) на користь ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що при митному оформленні товару, який ввозився на митну територію України за митною декларацією №23UA27U2 від 16.05.2023 року, митна вартість товару визначена за основним методом за ціною договору (контракту), яка підтверджується документами, долученим до митної декларації. Митний орган безпідставно не погодився із заявленою декларантом митною вартістю товару, визначеною за ціною договору (контракту), та незаконно прийняв картку-відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2023/000258 та рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товару від 17.05.2023 №UA807000/2023/000237/2 із застосуванням другорядного (резервного) методу визначення митної вартості товарів.

Позивач звернула увагу суду на тому, що подані документи на підтвердження заявленої митної вартості товару не містили розбіжностей та не могли слугувати підставою для виникнення обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, а тому дії митного органу є неправомірними та такими, що не відповідають положенням Митного кодексу України.

Позивач також наголошує, що у відповідача не було підстав для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2023/000259 позаяк за митною декларацією №23UA27U2 від 16.05.2023 року імпортовано товар, який відноситься до переліку товарів, необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування ПДВ та від сплати ввізного мита в період дії карантину, (тобто до 30 червня 2023 року) на підставі пункту 9-15 розділу XXI МК України, пункту 71 підрозділу 2 розділу XX ПК України. Відповідність найменування та коду УКТЗЕД імпортованого товару підтверджується наданими відповідачу документами.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у цій справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя у з 16.10.2023 по 20.10.2023 перебував на навчанні та з 23.10.2023 по 26.10.2023 перебував на лікарняному. В період з 17.01.2024 по 05.02.2024 перебував у відпустці.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

01.06.2022 між ФОП ОСОБА_1 у якості покупця та AQUATEC VFL s.r.o., компанією, зареєстрованій у Словацькій Республіці, у якості продавця, уклали контракт №01-22 (надалі за текстом Контракт), відповідно до пунктів 1.1., 3.1., 4.1. якого продавець зобов`язується відвантажити в місці виробництва, а покупець прийняти та оплатити товар, кількість, асортимент, ціна якого вказана в додатках, що є невід`ємними частинами цього Контракту. Умови постачання зазначені у додатках, які є невід`ємними частинами цього Контракту. Ціна за товар, що постачається за цим Контрактом, узгоджені продавцем та покупцем у додатках до цього Контракту.

11.05.2023 між ФОП ОСОБА_1 та AQUATEC VFL s.r.o. укладено додаток №4 до Контракту (надалі за текстом Додаток №4).

Положеннями пункту 2 Додатку №4 передбачено, що кількість товару, ціна та загальний обсяг постачання становить: локальна очисна споруда AQUATEC AT6 3 одиниці, вартістю 660,00 євро за одиницю, загальна вартість 1980,00 євро; локальна очисна споруда AQUATEC AT8 12 одиниць, вартістю 880,00 євро за одиницю, загальна вартість 10560,00 євро; локальна очисна споруда AQUATEC AT10 1 одиниця, вартістю 1730,00 євро за одиницю, загальна вартість 1730,00 євро.

Відповідно до пунктами 3, 4 Додатку №4 оплата товару, зазначеного у пункті 2 цього Додатка до Контракту №01-22 від 01/06/2022, має бути виконана протягом 90 днів з дати надання рахунку-фактури на оплату. Товар постачається на умовах поставки FCA Дубниця над Вагом згідно з Інкотермс-2010. Інші умови залишаються такими як погоджено у Контракті №01-22 п.п. 5-13.

11.05.2023 AQUATEC VFL s.r.o. видано рахунок-фактуру №2230235 за Контрактом строком дії до 30.07.2023 року на поставку товару, країною походження якого є Словаччина, на загальну вартість 14270,00 євро, загальною вагою 2340,00 кг, а саме: локальна очисна споруда AQUATEC AT6 3 одиниці; локальна очисна споруда AQUATEC AT8 12 одиниць; локальна очисна споруда AQUATEC AT10 1 одиниця.

16.05.2023 ФОП ОСОБА_1 подано митну декларацію №23UA27U2 (додаток №18) з метою здійснення митного оформлення локальних очисних споруд AQUATEC AT6, AT8, AT10 кількістю 16 одиниць та задекларувано митну вартість товару у розмірі 589520,75 гривень.

У графі 12 «Відомості про вартість», графі 45 «Коригування», графі 46 «Статистична вартість» Позивачем визначено митну вартість товару у розмірі 589520,75 гривень.

У графах 22 «Валюта і загальна сума за рахунком» та 23 «Курс валюти» митної декларації зазначено, що ціна товару становить 14270,00 євро за курсом валюти 39,5471.

У графі 31 митної декларації «Вантажні місця та опис товарів» митної декларації визначено наступне: « 1.Обладнання для фільтрування або очищення рідин: Установка для очищення господарсько-побутових і близьких до них за складом стічних вод локальні очисні споруди у стандартній комплектації: локальна очисна споруда AQUATEC AT6 3 шт., локальна очисна споруда AQUATEC AT8 12 шт., локальна очисна споруда AQUATEC AT10 1 шт. Ввозиться для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемії гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Cov-2 на території України. Виробник - AQUATEC VFL s.r.o. Торгівельна марка AQUATEC».

У графі 33 «Код товару» митної декларації зазначено код товару УКТЗЕД .

У графі 36 «Преференція» митної декларації зазначено код преференції «203».

Графа 44 «Додаткова інформація/подані документи/сертифікати і дозволи» митної декларації підтверджує надання позивачем наступних документів:

- (0271) пакувальний лист №11/23 від 11.05.2023;

- (0380) рахунок-фактура (інвойс) №2230235 від 11.05.2023;

- (0730) автотранспортна накладна №898050 від 11.05.2023;

- (0861) сертифікат про походження товару №07232177 від 11.05.2023;

- (0862) декларація про походження товару №2230235 від 11.05.2023;

- (1513) заява на відкликання поданої митному органу митної декларації №12 від 15.05.2023;

- (3004) заява на відкликання поданої митному органу митної декларації №1 від 12.05.2023;

- (3007) документ, що підтверджує вартість перевезення товару №12/05-2023 від 12.05.2023;

- (4103) доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №4 від 11.05.2023;

- (m4104) зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються №01-22 від 01.06.2022;

- (m4207) договір про надання послуг митного брокера №02/06-2022 від 02.06.2022;

- (m4301) договір (контракт) про перевезення №01/06/22 від 01.06.2022;

- (9000) інші некласифіковані документи опис від 15.05.2023;

- (9610) копія митної декларації країни відправлення №23SK6661EX31007308 від 12.05.2023;

- (м9802) паспортний документ фізичної особи, що містить інформацію про місце постійного або тимчасового проживання на території України №007335574 від 05.01.2022.

За результатами перевірки митної декларації №23UA27U2 головний державний інспектор митного пункту «Барабашово» Харківської митниці ОСОБА_2 видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2023/000258 (надалі за текстом Картка відмови №000258), якою повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів через неможливість здійснення митного оформлення товарів в зв`язку з невірним визначенням їх митної вартості та прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000237/2 від 17.05.2023 (вимоги частини 3 та 6 статті 54 Митного кодексу України).

17.05.2023 Харківською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2023/000237/2 (надалі за текстом Рішення №000237/2), яким скориговано митну вартість товару у сторону збільшення із 14823,18 євро до 21021,39 євро.

Рішення №000237/2 вмотивовано тим, що заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст. 54, 55, 57, 58, 59, 60, 62, 63 Митного кодексу України внаслідок невідповідності обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що: 1) документи, подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема: у митній декларації країни відправлення та інвойсі відсутні умови поставки; код товару, зазначений у експортній декларації та пакувальному листі не співпадає; інвойс та CMR з відмітками про перетин кордону надані у поганій якості та не придатні до читання; транспортний рахунок №1 від 12.05.2023 має ознаки сканування печатки; відсутня Заявка на перевезення, відповідно до п.2.1. договору №01/06/22 на перевезення; відсутній додаток 2 з тарифами на перевезення до договору №01/06/22 на перевезення; відповідно до п.4.1 зовнішньоекономічного контракту відсутній прайс-лист; в наданому рахунку №1 від 12.05.2023 на оплату транспортних послуг.( відсутня інформація , щодо вартості експедиторських послуг за межами митної території України.), що свідчить про можливість не додання всіх складових до розрахунку митної вартості.; сума , зазначена у банківському платіжному документі (платіжне доручення) не відповідає сумі, яка зазначена у інвойсі, наданому до митного оформлення, тощо); а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених частиною 3 ст.53 МКУ, та вимогою декларанта прийняти рішення про коригування митної вартості товару; 2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари; 3) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари; 4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація: щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України;- відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; 5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України;- прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

Джерело інформації для Рішення №000237/2 - наявна в митному органі цінова інформація що наявна в АСМО «Інспектор» та ЄАІС про митні оформлення товарів митне оформлення яких вже здійснено у максимально наближений термін: МД №UA100130/2023/700953 від 27.02.2023 із застосуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476.

Розрахунок митної вартості товару за Рішенням №000237/2 здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК України та складає: товар 1) 9,77 $/кг.. або разом (21021,37 EUR).

З метою уникнення простою транспорту та виробничою необхідністю Позивач подала митну декларацію №23UA55U5.

За результатами перевірки митної декларації №23UA55U5 головний державний інспектор Харківської митниці Кукоба Т.В. видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2023/000259 (надалі Картка відмови №000259), якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів внаслідок неможливості оформлення із застосуванням пільг в оподаткуванні митними платежами, оскільки з поданих документів неможливо встановити, що операція із ввезення товарів відноситься до операцій із ввезенням на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню, поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19).

У зв`язку з цим, з метою уникнення простою транспорту та виробничою необхідністю Позивач подала митну декларацію Позивач подала нову митну декларацію №23UA76U0, зі змінами у графі 43 «Метод визначення вартості Код», графі 36 Преференція», графі 47 «Розрахунок податків».

Позивач вважаючи протиправним та рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товару від 17.05.2023 №UА807000/2023/000237/2, картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807200/2023/000258, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807200/2023/000259, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Митного кодексу України (далі - МК України) визначено, що законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Положеннями частини 4 статті 3 МК України вбачається, що у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 статті 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до вимог положень ч. 2, 4, 8, 9 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Згідно з ч.ч. 1 - 3 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У пунктах 1 та 4 ч. 4 ст. 54 МК України зазначено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 7 ст. 55 МК України, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно з ч.ч. 4, 5, 10 ст.58 Митного Кодексу України що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Положеннями ч.3 ст. 318 Митного кодексу України встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Вказане відповідає положеннями статті 318 Митного кодексу України та стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 №3018-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства, митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Аналіз положень частини 3 статті 53, частин 1, 2 та 5 статті 54, статті 58 Митного кодексу України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

З цієї категорії справ неодноразово висловлював свою правову позицію Верховний Суд, який у постанові від 23 грудня 2021 року у справі №200/6508/20-а, зазначив, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачі. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. За наявності достатніх підстав вважати, що відносини між пов`язаними особами вплинули на ціну оцінюваних товарів, митний орган повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце. Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Вказаний правовий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 01.12.2023 у справі № 810/3766/16.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.08.2021 у справі № П/811/573/17, від 05.03.2019 у справі №810/4296/16 від 27.02.2019 у справі №814/1647/16, від 19.02.2019 у справі №805/2713/16-А.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Проаналізувавши доводи митного органу, що слугували підставою для відмови у визнанні митної вартості, заявленої позивачем, суд дійшов висновку, що відповідач не довів, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість імпортованого товару та що в документах, поданих позивачем до митного оформлення, були відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

Стосовно зазначення у спірному рішенні причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, суд зазначає, що умови поставки товару достеменно підтверджуються положеннями Контракту та Додатку №4 до Контракту, а також відомостями, визначеними у міжнародній товарно-транспортній накладній №898050, якими засвідчується домовленість сторін Контракту щодо поставки товару на умовах FCA Дубниця над Вагом згідно з Інкотермс-2010.

Так само, ціна товару за Контрактом підтверджується положеннями Контракту, Додатку №4 до Контракту, рахунком-фактурою №2230235 від 11.05.2023.

Викладені у Рішенні №000237/2 посилання на те, що інвойс та CMR з відмітками про перетин кордону надані у поганій якості та не придатні до читання, а транспортний рахунок №1 від 12.05.2023 має ознаки сканування печатки спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, у тому числі листом Ради бізнес-омбудсмену за вих. №1332 від 28 червня 2023 року.

Посилання відповідача на відсутність заявки на перевезення до договору №01/06/22 на перевезення та додатку №2 з тарифами на перевезення до договору №01/06/22 не заслуговують на увагу, адже відповідач не надав доказів того, що надані позивачем документи на підтвердження вартості перевезення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації щодо вартості перевезення товару.

Вартість наданих послуг з перевезення товару достеменно засвідчуються відомостями, викладеними у договорі транспортного експедирування №01/06/22 від 01.06.2022, рахунку №1 від 12.05.2023 та акту виконаних робіт від 15.05.2023.

Отже, висновки відповідача щодо документального непідтвердження позивачем митної вартості імпортованого товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості є протиправним.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.

З оскаржуваного рішення вбачається, що відповідач не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товару за ціною договору.

Отже, у відповідача під час прийняття вказаного рішення не було підстав для незастосування основного методу визначення митної вартості товару за ціною договору.

Суд також зазначає, що письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Отже, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.12.2018 по справі №815/1670/17, від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а, постанові від 14 серпня 2018 року по справі №821/1617/17, від 19.06.2018 в справі №826/6346/16, від 31.01.2018 в справі №813/7272/13-а, від 02.03.2018 по справі №804/2997/17.

Між тим, у оскаржуваному Рішенні №000237/2 відсутня будь-яка інформація щодо обставин прийняття митним органом рішення та джерела інформації, а виключно наявне посилання на наявність в АСМО «Інспектор» та Єдиній автоматизованій інформаційній системі митних органів цінової інформації відповідно до МД №UA100130/2023/700953 від 27.02.2023, яка використовувалась для коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Крім цього, згідно з правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 05.09.2019 у справі №819/1020/17, адміністративне провадження №K/9901/43792/18, визначено, що «формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування митницею методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом та не може бути безумовною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом визначеним у декларації».

За таких обставин позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товару від 17.05.2023 №UA807000/2023/000237/2; визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2023/000258 є обґрунтованими.

Надаючи оцінку обґрунтованості позовних вимог про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2023/000259 суд зазначає наступне.

Положеннями статті 292 МК України визначено, що митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано.

Відповідно до статті 294 МК України об`єкт та база оподаткування митними платежами під час переміщення товарів через митний кордон України визначаються відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України.

Як вбачається з пункту 9 частини 3 статті 335 МК України, у встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості, у разі необхідності, про документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму;

Пунктом 71 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено, що тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 9-15 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» МК України тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від сплати ввізного мита товари (у тому числі лікарські засоби, медичні вироби, медичне обладнання), необхідні для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 р. №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2023 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. №211.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2020 р. №224 в редакції від 27.04.2023 року, чинної на момент виникнення спірних правовідносин (надалі за текстом Постанова №224), затверджено перелік товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість та які звільняються від сплати ввізного мита.

16.11.2022 прийнято постанову Кабінету Міністрів України №1288, яка вносить зміни до Постанови №224, якими у т.ч. скасовано обов`язковість надання на підтвердження наявності права на звільнення від сплати митних платежів декларації про відповідність та маркування знаком відповідності технічним регламентам товарів, включених до підрозділу «Інше», крім систем безперебійного електроживлення.

На час митного оформлення товару за митною декларацією №23UA27U2 від 16.05.2023р. Постанова №224, якою затверджено перелік товарів, які звільняються від оподаткування ПДВ та від сплати ввізного мита операцій з ввезення на митну територію України, була чинною.

До підрозділу «Інше» Постанови №224 включено товар за кодом 8421 21 00 00 згідно з УКТЗЕД під найменуванням «Обладнання та пристрої для фільтрування або очищення води».

Згідно з пунктом 1 примітки до Постанови №224 коди згідно з УКТЗЕД наводяться у цьому переліку довідково. Основною підставою для звільнення від оподаткування податком на додану вартість та від сплати ввізного мита товарів, що ввозяться на митну територію України, є відповідність таких товарів назві товару (медичного виробу, основного компонента), міжнародному непатентованому найменуванню (назві) лікарського засобу, які зазначені в переліку.

Відповідно до пункту 3 примітки до Переліку товарів №224 для віднесення товарів, зазначених у розділі «Медичні вироби, медичне обладнання та інші товари, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (крім товарів, включених до підрозділу «Інше», за винятком системи безперебійного електроживлення), до товарів, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування на додану вартість, повинно бути подано декларацію про відповідність та нанесено на товар або на його упаковку, а також на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом, знак відповідності технічним регламентам тощо.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що для імпортованого позивачем товару за кодом УКТЗЕД 8421 21 00 00 «Обладнання та пристрої для фільтрування або очищення води» не встановлено обов`язку подавати декларацію про відповідність та маркування знаком відповідності технічним регламентам для звільнення від оподаткування податком на додану вартість та від сплати ввізного мита.

Згідно з примітками до переліку № 224 коди згідно з УКТЗЕД наводяться у цьому переліку довідково. Основною підставою для звільнення від оподаткування податком на додану вартість та від сплати ввізного мита товарів, що ввозяться на митну територію України, є відповідність таких товарів назві товару (медичного виробу, основного компонента), міжнародному непатентованому найменуванню (назві) лікарського засобу, які зазначені в переліку.

Станом на 16.05.2023 року відповідно до рядка 116 Класифікатора звільнення від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 вересня 2012 року №1011 (зі змінами), код пільги 203 застосовується на підставі пункту 9-15 розділ XXI МК України та пункту 71 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України щодо товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів, медичного обладнання), що ввозяться на митну територію України та необхідні для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19).

Відповідність найменування та коду УКТЗЕД товару, імпортованого позивачем на підставі митної декларації №23UA27U2 від 16.05.2023, Постанові №224 підтверджується наданими позивачем доказами, у тому числі положеннями Додатку №4 до Контракту, рахунку-фактури №2230235 від 11.05.2023, сертифікату про походження товару №07232177 від 11.05.2023 тощо.

При цьому, відповідач визнав правильним віднесення декларантом імпортованого позивачем товару за митною декларацією №23UA27U2 від 16.05.2023 до товарної позиції 8421 21 00 00 «Обладнання та пристрої для фільтрування або очищення води», адже рішення про визначення коду товару митним органом прийнято не було.

З урахуванням вищенаведеного, ввезений позивачем товар згідно МД №23UA27U2 відповідає ознакам пільгового розмитнення за кодом 203.

У митній декларації №23UA27U2 від 16.05.2023р. саме цей код пільги і був застосований згідно з чинним на цю дату Класифікатором звільнення від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України.

Водночас, картка відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA807200/2023/000259 не містить належного обґрунтування щодо неможливості застосування коду пільги « 203» до імпортованого товару на підставі п.9-15 розділ XXI МК України та пункту 71 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України.

Отже, позивачем імпортовано товар за товарною позицією 8421 21 00 00 «Обладнання та пристрої для фільтрування або очищення води» згідно з УКТ ЗЕД, який відноситься до переліку товарів (розділ «Інше»), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування ПДВ та від сплати ввізного мита (в період дії карантину, до 01.07.2023р).

Таким чином, картка відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA807200/2023/000259 не ґрунтується на вимогах закону, є протиправною, а тому підлягає скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надавши оцінку доказам у справі, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Водночас, позивачем заявлено про розподіл судових витрат, в якому представник позивача просить суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Харківської митниці на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у загальному розмірі 32833,04, з яких 25000,00 грн - витрати позивача на професійну правничу допомогу; 7833,04 грн - сплачений позивачем судовий збір.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги №2305/23ПД-01 від 23.05.2023, додаткову угода №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги №2305/23ПД-01 від 23.05.2023, рахунок на оплату №76 від 01.06.2023, акт надання послуг № 74 від 01.06.2023; інформаційне повідомлення про зарахування коштів № 66 від 05.06.2023; інформаційне повідомлення про зарахування коштів № 89 від 26.09.2023

Відповідач у запереченні на клопотання (заяву) від 19.10.2023 заперечив щодо відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу та просив суд залишити відповідне клопотання без задоволення.

Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно зі ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст.134 КАС України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Положеннями ч.5 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Дана справа розглядалась судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін до судового засідання. При цьому, дана справа в розумінні ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України віднесена до справ незначної складності.

Враховуючи співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд дійшов висновку, що заява про розподіл судових витрат по справі підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. та стягнення сплаченого судового збору в сумі 7833,04 грн.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16Б,м. Харків,61003, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товару від 17.05.2023 №UА807000/2023/000237/2.

Визнати протиправним та скасувати Картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807200/2023/000258.

Визнати протиправним та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації,митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807200/2023/000259.

Стягнути з Харківської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у сумі 7833 (сім тисяч вісімсот тридцять три) грн. 04 коп.

Стягнути з Харківської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов