Справа № 140/1157/24
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року ЛуцькСправа № 140/1157/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Волинської обласної прокуратури про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся із позовом до Держави Україна в особі Волинської обласної прокуратури (далі - відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови у видачі довідки про складові заробітної плати станом на 01.01.2024 для перерахунку пенсії; зобов`язання видати довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії станом на 01.01.2024 за відповідною посадою першого заступника Луцької окружної прокуратури з посадовим окладом, визначеним від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн та всіма іншими складовими, які обраховуються від цього посадового окладу, включаючи премію та надбавку за класний чин, у точній відповідності до спеціальних Законів України "Про прокуратуру" №1697-VII, Закону України "Про прожитковий мінімум", та у відповідності до Бюджетного кодексу України та Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працював у Волинській обласній прокуратурі з 1984 по 2013 рік і є пенсіонером органів прокуратури з грудня 2002 року. Звільнений з роботи з посади першого заступника керівника окружної прокуратури в квітні 2013 року.

Позивач 22.12.2023 звернувся до керівника Волинської обласної прокуратури з заявою про видачу довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) з 01.01.2024, що враховується для перерахунку пенсії та надання інформації про виплату премії за 2023 рік першому заступнику керівника Луцької окружної прокуратури. Вказує на те, що у заяві наводив доводи щодо розміру посадового окладу, який має бути зазначений у довідці для перерахунку пенсії, а також інші обов`язкові складові заробітної плати, виходячи з посадового окладу і в тому числі премію та класний чин у точній відповідності до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII.

Листами від 27.12.2023 №27-268-23 та від 08.01.2024 №27-2 вих 24 позивач отримав інформацію про нараховану та виплачену в 2023 році премію прокурорам Волинської обласної прокуратури та про сплату з неї єдиного соціального внеску, а 11.01.2024 отримав лист першого заступника керівника обласної прокуратури від 08.01.2024 №21-5вих24 про відмову у наданні довідки про складові заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії. Відмова у наданні довідки мотивована тим, що позивачу вже надавалася довідка №21-12 вих22 від 01.02.2022 і що з 01.01.2022 заробітна плата прокурорів не підвищувалась, а зазначені у цій довідці для перерахунку пенсії відомості про заробітну плату відповідають розміру та складовим заробітної плати першого заступника керівника Луцької окружної прокуратури і станом на 01.01.2024.

Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у видачі йому довідки з усіма передбаченими складовими заробітної плати (в тому числі премії та класного чину) для перерахунку пенсії з 01.01.2024 у точній відповідності до вимог Закону України «Про прокуратуру» протиправними. Вказує на те, що відмова у видачі довідки по суті заперечує його право на перерахунок пенсії у 2024 році та право на звернення до уповноваженого державою органу за її перерахунком. Зауважує, що довідку Волинської обласної прокуратури № 21-12 вих22 для перерахунку пенсії до органу пенсійного фонду не подавав, оскільки всі складові заробітної плати, зазначені у ній вважає спотвореними, неповними і такими, що не відповідають вимогам спеціального Закону №1697-VII. На думку позивача, необгрунтованим є твердження відповідача відносно того, що заробітна плата прокурорів не підвищувалася з моменту видачі йому довідки 01.02.2022, оскільки збільшення кількості посадових окладів прокурорів (лише як однієї з складових заробітної плати) не відповідає більш широкому правовому визначенню «підвищенню заробітної плати прокурора» (яка складається й з інших складових).

Вказує, що на час видачі відповідачем довідки 01.02.2022 (на яку він посилається при відмові у видачі довідки з 01.01.2024) статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2022 в розмірі 2481,00 грн, а на час відмови у її видачі статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено вже у розмірі 3028,00 грн. Цими законами зміни та доповнення до ст. 81 спеціального Закону №1697-VII, виключно яким регулюються всі питання заробітної плати прокурорам, а також у спеціальні закони щодо винагороди суддів, зарплати державних та правоохоронних органів не вносились, а тому при нарахуванні їм заробітної плати мали б застосовуватись саме ці норми законів щодо прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня відповідного року. Окрім того, в раніше оспорюваній позивачем довідці Волинської обласної прокуратури від 01.02.2022 №21-12вих22 (на яку посилається відповідач при відмові у видачі ним довідки станом на 01.01.2024) не зазначено таку складову як надбавка за класний чин, яка мала б бути вказана у довідці для перерахунку його пенсії.

Позивач вважає дії відповідача щодо невидачі довідки протиправними з огляду на що просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини п`ятої, сьомої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (а.с. 44).

Волинська обласна прокуратура у відзиві на позовну заяву від 27.02.2024 позовні вимоги не визнала та пояснила, що згідно з рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)2019 з дня його ухвалення частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок...».

Останнє підвищення розміру заробітної плати прокурорів відбулось з 01.01.2022. Довідка про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, ОСОБА_1 вже надавалась 01.02.2022 (№ 21-12 вих-22).

У зазначеній довідці відповідачем відображено заробітну плату першого заступника керівника Луцької окружної прокуратури з 01.01.2022. Відповідь стосовно обґрунтування складових заробітної плати за прирівняною до відповідної групи оплати праці посадою, у тому числі щодо розміру посадового окладу, класного чину, премії, також надавалась ОСОБА_1 . обласною прокуратурою 21.07.2022 за № 21-107вих-22.

Оскільки після 01.01.2022 заробітна плата прокурорів не підвищувалась, то зазначені у довідці для перерахунку пенсії від 01.02.2022 № 21-12вих-22 відомості про заробітну плату відповідають розміру та складовим заробітної плати першого заступника керівника Луцької окружної прокуратури станом на 01.01.2024.

Окрім того, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», який набрав чинності з 01.01.2022, прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, установлено в розмірі 1600 гривень. Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, теж установлено в розмірі 1600 гривень.

До спірних правовідносин застосовними є положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яким визначено прожитковий мінімум для визначення посадового окладу прокурора в розмірі 1600 гривень, а не 3028 грн (прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024, встановлений цим самим Законом). Оскільки для обрахунку заробітної плати прокурора прожитковий мінімум визначений у меншому розмірі і є спеціальним, прийнятий пізніше у часі відносно Закону України «Про прокуратуру», саме яким і зроблено прив`язку до прожиткового мінімуму на відповідний рік при обрахунку посадового окладу прокурора. Отже, згідно з правилом конкуренції правових норм у часі має перевагу над загальним Законом України «Про прокуратуру».

З наведених підстав відповідач вважає свої дії правомірними та просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.49-46).

Позивач скористався своїм процесуальним правом на подання відповіді на відзив від 04.03.2024, в якій не погоджується з доводами відповідача та просить позов задовольнити з мотивів та підстав, викладених у позові (а.с.61-66).

У поданих запереченнях від 07.03.2024 представник відповідача просить відмовити у позові з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 68-72).

У відповіді на заперечення поданій до суду 18.03.2024 позивач підтримав позовні вимоги (а.с.75-77).

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів прокуратури та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про прокуратуру, що підтверджується пенсійним посвідченням Серії НОМЕР_1 , виданим 05.06.2013 Пенсійним фондом України (а.с.14).

Позивач 22.12.2023 звернувся з заявою до керівника Волинської обласної прокуратури про видачу довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії та надання інформації про нараховану та виплачену протягом 2023 року премію першому заступнику керівника Луцької окружної прокуратури та розмір сплаченого з неї єдиного соціального внеску. У заяві позивач просив повторно надати йому довідку про складові заробітної плати відповідної посади першого заступника керівника Луцької окружної прокуратури для перерахунку пенсії органами пенсійного фонду з 01.01.2024, у зв`язку із підвищенням на законодавчому рівні заробітної плати працівникам прокуратури з 01.01.2022, що є підставою для перерахунку пенсії у відповідності до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» 01.01.2024 (а.с.21-25).

Листами від 27.12.2023 №27-268-23 та від 08.01.2024 №27-2 вих 24 позивач отримав інформацію про нараховану та виплачену в 2023 році премію прокурорам Волинської обласної прокуратури та про сплату з неї єдиного соціального внеску (а.с. 27, 32).

Разом з тим, Волинська обласна прокуратура листом від 08.01.2024 №21-5 вих-24 відмовила позивачу у видачі довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, вказавши, що підвищення розміру заробітної плати прокурорів відбулось з 01.01.2022. Довідка про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії видана позивачу 01.02.2022 (№ 21-12 вих-22). У зазначеній довідці відповідачем відображено заробітну плату першого заступника керівника Луцької окружної прокуратури з 01.01.2022. Відповідь стосовно обґрунтування складових заробітної плати за прирівняною до відповідної групи оплати праці посадою, у тому числі щодо розміру посадового окладу, класного чину, премії надавалась ОСОБА_1 обласною прокуратурою 21.07.2022 за № 21-107вих-22. Оскільки після 01.01.2022 заробітна плата прокурорів не підвищувалась, то зазначені у довідці для перерахунку пенсії від 01.02.2022 № 21-12вих-22 відомості про заробітну плату відповідають розміру та складовим заробітної плати першого заступника керівника Луцької окружної прокуратури станом на 01.01.2024 (а.с.26).

Вважаючи відмову у видачі довідки для перерахунку пенсії протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, з наступних мотивів та підстав.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України передбачено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697- VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ).

Відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Пунктом 3 установлено такий порядок виконання цього Рішення:

частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: «20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

У своєму рішенні від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 Конституційний суд України зазначив, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до статті 86 Закону № 1697- VII.

У пункті 2 резолютивної частини Рішення № 7-р(ІІ)/2019 визначено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697- VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Таким чином, відповідні положення втратили чинність з 13.12.2019.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697- VII зі змінами втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, а відтак, позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, відповідно до положень частини двадцятої статті 86 Закону № 1697- VII.

Також, рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону № 1697- VII зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відтак, застосуванню підлягає частина перша статті 81 Закону № 1697- VІІ, відповідно до якої заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» №1928-IX від 02.12.2021, прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури з 1 січня становить 1600 грн.

Відповідно до частини третьої статті 81 Закону України «Про прокуратуру» посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

З 1 січня 2021 року посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а з 1 січня 2022 року - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Отже, з 01.01.2022 виникла підстава для перерахунку пенсії позивача у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, а тому позивач ОСОБА_1 мав право на отримання довідки про складові заробітної плати за нормами, чинними на 01.01.2022 за відповідною (прирівняною) посадою першого заступника керівника окружної прокуратури.

Матеріалами справи підтверджено, що Волинською обласною прокуратурою довідка № 21-12 вих-22 від 01.02.2022 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій за відповідною (прирівняною) посадою першого заступника керівника окружної прокуратури була видана ОСОБА_1 за підписом керівника Волинської обласної прокуратури (а.с.58).

У подальшому, 22.12.2023 позивач знову звернувся до Волинської обласної прокуратури про видачу довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії. У заяві, серед іншого вказував, що рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 у справі № 1-223/2018(2840/18) визнано неконституційним положення Бюджетного кодексу про делегування Кабінету Міністрів України права встановлювати розмір заробітної плати працівникам прокуратури у відповідності до статті 81 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 № 1697-VII. Таким чином з 26.03.2020 заробітна плата прокурорів залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб який встановлюється Законом України Про державний бюджет України на відповідний рік. Відповідно до ст. 7 Закону України № 3460-ІХ від 09.11.2023 «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу з розрахунку на місяць з 1 січня 2024 року становить 3098 грн. Саме з цього розміру прожиткового мінімуму необхідно виходити при визначенні посадового окладу при видачі йому довідки для перерахунку пенсії. При цьому абзац вищезазначеної статті, а саме: працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури: з 1 січня 2024 року - 1600 гривень; - при видачі довідки не підлягає застосуванню оскільки він є дискримінаційним до працівників прокуратури, суперечить ст. ст. 8, 19, 22, 24, 46, 58, 64 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, та ст. 81 спеціального Закону України Про прокуратуру №1697-VII (а.с.21-25).

Таким чином, як вбачається з правовідносин, що виникли між сторонами у даній справі, позивача не влаштовують відомості вказані у довідці Волинської обласної прокуратури № 21-12 вих-22 від 21.02.2022 (складові заробітної плати, зазначені у довідці позивач вважає спотвореними, неповними і такими, що не відповідають вимогам Закону України Про прокуратуру №1697-VII), а тому він звернувся до відповідача про видачу йому іншої довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії. Окрім того, позивач вважає, що для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури з 01 січня 2024 року слід застосовувати прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу з розрахунку на місяць 3098 грн (а не 1600 грн).

Суд вважає такі доводи позивача необгрунтованими з огляду на наступне.

Згідно зі ст. ст. 89 і 90 Закону № 1697-VII фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а також інших джерел, не заборонених законодавством, у тому числі у випадках, передбачених міжнародними договорами України або проектами міжнародної технічної допомоги, зареєстрованими в установленому порядку.

Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Офісом Генерального прокурора.

Частинами 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України встановлено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 22 Бюджетного кодексу України передбачено, що для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Забезпечення функціонування системи прокуратури за змістом ст.ст. 89, 90 Закону №1697-VII та ст.ст. 23, 48 Бюджетного кодексу України передбачає визначення у державному бюджеті України видатків на фінансування прокуратури не нижче рівня, що забезпечує можливість повного і незалежного здійснення нею повноважень відповідно до закону, проте будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Законом України «Про прожитковий мінімум» передбачено, що розмір прожиткового мінімуму щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», який набрав чинності з 01.01.2022, прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, установлено в розмірі 1600 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, теж установлено в розмірі 1600 гривень.

Положення Закону №1697-VII «Про прокуратуру» та Закону «Про Державний бюджет України на 2024 рік» в частині визначення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, які претендують на застосування до спірних правовідносин, були прийняті в різний час. Так, Закон «Про прокуратуру», який визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України, прийнятий 14.10.2014 (набрав чинності 15.07.2015), а Закон «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», положеннями якого прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1600 гривень, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, набрав чинності 01.01.2022 року та 01.01.2024 відповідно. Тобто, Закон «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яким і визначено на даний час прожитковий мінімум для визначення посадового окладу прокурора в розмірі 1600 гривень, набрав чинності у часі пізніше.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 18.06.2020 №5-рп(ІІ)/2020, до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori) - «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali) - «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.

Використовуючи згаданий принцип верховенства права (правовладдя), можна зробити висновок, що до спірних правовідносин застосовними є положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яким і визначено прожитковий мінімум для визначення посадового окладу прокурора в розмірі 1600 гривень, а не 3028 грн (прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024, встановлений цим самим Законом), оскільки для обрахунку заробітної плати прокурора прожитковий мінімум визначений у меншому розмірі і є спеціальним, прийнятий пізніше у часі відносно Закону України «Про прокуратуру», саме яким і зроблено прив`язку до прожиткового мінімуму на відповідний рік при обрахунку посадового окладу прокурора. Отже, згідно з правилом конкуренції правових норм у часі має перевагу над загальним Законом України «Про прокуратуру».

Варто також зазначити, що норма Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яким і визначено прожитковий мінімум для визначення посадового окладу прокурора в розмірі 1600 гривень є діючою та не визнана неконституційною.

Як уже було вищевказано судом з 01.01.2022 відбулось підвищення заробітної плати прокурорів.

У зв`язку з наведеним, 01.02.2022 Волинською обласною прокуратурою ОСОБА_1 видана довідка про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) станом на 01.01.2022 за відповідною (прирівняною) посадою першого заступника керівника окружної прокуратури, що враховуються для перерахунку пенсії, із відображенням повного розміру усіх складових заробітної плати, яка виплачувалась у відповідності до вимог законодавства, зокрема статті 81 Закону України Про прокуратуру.

Суд вважає слушними доводи представника відповідача відносно того, що після видачі Волинською обласною прокуратурою довідки від 01.02.2022 №21-12вих22 заробітна плата прокурорів не підвищувалася, а зазначені у цій довідці для перерахунку пенсії відомості про заробітну плату відповідають розміру та складовим заробітної плати першого заступника керівника окружної прокуратури і станом на 01.01.2024.

Разом з тим, суд не бере до уваги доводи позивача відносно того, що відомості про складові заробітної плати зазначені Волинською обласною прокуратурою у довідці №21-12 вих 22 від 01.02.2022 є заниженими та неповними з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався в суд з позовом до Держави Україна в особі Волинської обласної прокуратури про визнання протиправними дій у заниженні посадового окладу та всіх інших складових заробітної плати і не включення премії та надбавки за класний чин при формуванні та видачі довідки від 01.02.2022 №21-12вих22 для перерахунку пенсії та відмови у видачі нової додаткової довідки; зобов`язання відповідача видати позивачу повторну додаткову довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії з 01.01.2022 за відповідною посадою першого заступника керівника Луцької окружної прокуратури з визначеним посадовим окладом від прожиткового мінімуму для працездатних осіб визначеному Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік від 02.12.2021 №1928-ІХ у розмірі 2 481,00 грн та всіма іншими складовими заробітної плати, включаючи премію та надбавку за класний чин, у визначеному в позовній заяві розмірі у точній відповідності до норм Конституції України, спеціальних Законів України Про прокуратуру, Про прожитковий мінімум та у відповідності до Бюджетного кодексу України.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 у справі №140/4973/22 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Волинської обласної прокуратури про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 у справі №140/4973/22 без змін.

Згідно з ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, оскільки дії Волинської обласної прокуратури щодо правомірності видачі довідки від 01.02.2022 №21-12 вих22 (з урахуванням правильності вказаних у ній складових та їх розмірів в тому числі щодо не включення премії та надбавки за класний чин) були предметом розгляду в суді в аміністративній справі №140/4973/22 та таким діям надана правова оцінка, то згідно з ч.4 ст. 78 КАС України вказані обставини не підлягають доказуванню у межах даної справи.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою, другою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, які регулюють спірні правовідносини суд дійшов висновку, що доводи позивача не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є безпідставними, а дії відповідача щодо відмови у видачі повторно довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) є правомірними, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Крім того, суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 243 - 246, 255, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Держави Україна в особі Волинської обласної прокуратури (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка,15, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Димарчук