Справа № 420/3185/24
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3185/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Відкритого акціонерного товариства «Одеський завод поліграфічних машин» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд надати дозвіл на погашення суми податкового боргу за рахунок майна ВАТ «Одеський завод поліграфічних машин» (), що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що станом на 30.01.2024 за ВАТ «Одеський завод поліграфічних машин» обліковується податковий борг у сумі 654 146 грн. 56 коп., а кошти на які можливо було б пред`явити стягнення та банківські рахунки, з яких можливо було б стягнути за рішенням суду кошти в рахунок погашення податкового боргу у відповідача відсутні. Виходячи із наведеного, позивач вважає, що у нього наявні всі правові підстави для звернення до суду з позовною заявою про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі, згідно з акту опису майна № 265/15-32-13-02-35 від 31.08.2023 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 року адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до Відкритого акціонерного товариства «Одеський завод поліграфічних машин» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу, - залишено без руху.

Ухвалою суду від 15.02.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/3185/24 за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Відкритого акціонерного товариства «Одеський завод поліграфічних машин» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу.

Відповідача - Відкритого акціонерного товариства «Одеський завод поліграфічних машин» належним чином та своєчасно повідомлено про встановлений Ухвалою суду від 15 лютого 2024 р. строк для подання відзиву на позовну заяву, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, проте письмового відзиву на позовну заяву відповідачем не надано, у зв`язку з чим розгляд справи здійснюється з урахуванням наявних у матеріалах справи письмових доказів.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Відкрите акціонерне товариство «Одеський завод поліграфічних машин» перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС в Одеській області за основним місцем обліку, що підтверджується даними з ідентифікаційної картки платника податків.

У зв`язку із несплатою Відкритим акціонерним товариством «Одеський завод поліграфічних машин» заборгованості по земельному податку з юридичних осіб, - податковий орган виніс податкову вимогу форми «Ю» №28564-51 від 08.04.2020 р.

Також, Головним управлінням ДПС в Одеській області, на підставі п. 95.5 статті 95 ПКУ, винесено Рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу №587/4-1532 від 17.08.2023 року.

Податковий орган звернувся до банків, обслуговуючих Відкрите акціонерне товариство «Одеський завод поліграфічних машин», щодо списання з розрахункових рахунків відповідача суму податкового боргу, що підтверджується: платіжною інструкцією № 61-1305-52 від 06.11.2023 року; платіжною інструкцією 60-1305-52 від 06.11.2023 року; платіжною інструкцією № 63-1305-52 від 06.11.2023 року; платіжною інструкцією № 62-1305-52 від 06.11.2023 року.

Зазначені платіжні інструкції повернуті банком, з огляду на неможливість їх виконання через відсутність коштів на рахунках ВАТ «Одеський завод поліграфічних машин».

Відповідно до ст. 89 розд. ІІ Податкового кодексу України, ГУ ДПС в Одеській області прийнято рішення про опис майна платника у податкову заставку № 1857/15-32-13-05-46 від 25.07.2023 року.

На підставі вищезазначеного Рішення складено Акт опису майна ВАТ «Одеський завод поліграфічних машин» № 265/15-32-13-02-35 від 31.08.2023 року, відповідно до якого проведено опис майна відповідача, а саме: «Верстат лазерний диро-пробивний з загрузочним пристроєм Трумф 180W (Трумалифт) бувший у використанні, розібраний. Площа верстата 200 м2, вага 28т, зеленого кольору, рік випуску 1990».

Враховуючи, що вказані заходи не призвели до погашення ВАТ «Одеський завод поліграфічних машин» податкового боргу, Головне управління ДПС в Одеській звернулося до суду з позовною заявою про надання дозволу на погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.14.1.175 ст.14 ПК України сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання, утворює податковий борг.

Відповідно до п.87.1 ст.87 ППК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно п.87.2 ст.87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Стаття 88 ПК України визначає зміст податкової застави, відповідно до п.88.1 якої з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з ПК України та не потребує письмового оформлення (п.88.2 ст.87 ПК України).

Згідно підпунктів 89.1.1, 89.1.2 п.89.1 ст.89 ПК України право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до п.89.2 ст.89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених п.89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Пункотм 89.3 ст.89 ПК України встановлено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право

податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п.89.8 ст.89 ПК України контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Відповідно до п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п.95.2 ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 ст.95 ПК України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно абзацу 2 п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Отже, аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що закон передбачає два способи забезпечення погашення податкового боргу: шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків та шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі.

Суд звертає увагу, що кожен з цих способів застосовується податковим органом окремо та послідовно на підставі судового рішення. При цьому закон саме на податковий орган покладає певний обсяг повноважень та обов`язків по встановленню питань щодо можливості стягнення податкового боргу за рахунок коштів, які перебувають у власності платника податків (наявність банківських рахунків, достатність коштів на таких рахунках тощо), а також щодо опису майна в податкову заставу, за рахунок якого податковий борг може бути стягнений.

Така правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суді від 16.04.2019р. у справі №804/3436/16.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, суд зазначає, що системний аналіз норм ПК України дає підстави для висновку про те, що звернення контролюючим органом до суду з позовними вимогами щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків має відбуватись після звернення про погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податку, зокрема шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих платника податку, і лише в разі недостатності коштів податковий орган має право звернутися до суду з вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.

Податковим кодексом України встановлено черговість вжиття податковим органом заходів щодо погашення податкового боргу: спочатку приймаються заходи для стягнення коштів з платника податків, а у разі їх недостатності погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.

Такі висновки зроблені у Постанові Верховного Суду від 02.04.2019р. у справі №809/1941/14.

Так, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до розрахунку податкового боргу інтегрованих карток платника (ІКП), податкова заборгованість ВАТ «Одеський завод поліграфічних машин» перед бюджетом становить 654 146 грн. 56 коп., що виникла по земельному податку з юридичних осіб. Вказана заборгованість виникла в результаті:

нарахування по податковій декларації з плати за землю (земельний податок та оренда плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 07.02.2022 року на загальну суму 269216,40 грн.;

нарахування по податковій декларації з плати за землю (земельний податок та оренда плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) №902380563 від 14.02.2023 року на загальну суму 373220,98 грн.;

нарахування пені відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України на загальну суму 11709,18 грн.

Водночас, як встановлено судоми, та вбачається з матеріалів справи, вказаний податковий борг, наведений ГУ ДПС в Одеській області, не підтверджений жодним судовим рішенням, як того вимагає п.95.3 ст.95 ПК України, адже будь - яких судових рішень щодо стягнення податкового боргу в розмірі 654 146,56 грн. з ВАТ «Одеський завод поліграфічних машин», що набрали законної сили, податковим органом до суду не надано.

Податковим кодексом України встановлено черговість вжиття податковим органом заходів для погашення податкового боргу: спочатку вчиняються дії для стягнення коштів з платника податків, а у разі їх недостатності погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.

Тобто, звернення контролюючого органу до суду з позовними вимогами щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків має відбуватись після звернення про погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податку, зокрема, шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих платника податку. І лише в разі недостатності коштів податковий орган має право звернутись до суду з вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.

До предмету доказування у справі, що розглядається, входять обставини щодо переліку усіх відкритих платником податків банківських рахунків, наявність/відсутність на таких рахунках грошових коштів, необхідних для погашення наявної у відповідача суми податкового боргу, а також вчинення податковим органом дій щодо стягнення коштів з таких рахунків.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в Постановах Верховного Суду від 20.12.2021 (справа №813/2617/17),15.11.2022(807/675/16), від 06.12.2022 (справа №813/4632/16) та від 24.02.2023 (справа №826/17041/14), від 25.03.2023 (справа № 520/15977/2020) та багатьох інших.

Втім, судом встановлено, що позивач не вжив всіх необхідних заходів щодо стягнення коштів з рахунків відповідача, оскільки податковим органом не доведено належними, допустимими, достатніми доказами своє право на погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, позивачем не доведено виконання ним необхідних умов, за яких допускається стягнення податкового боргу за рахунок майна боржника.

Таким чином, враховуючи викладені обставини та надані докази, вбачається безпідставність та необґрунтованість позовних вимог ГУ ДПС в Одеській області щодо отримання дозволу на погашення сум податкового боргу за рахунок майна ВАТ «Одеський завод поліграфічних машин».

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області до Відкритого акціонерного товариства «Одеський завод поліграфічних машин» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу, не є обгрунтованими, документально підтвердженими, а отже не підлягають задоволенню, з вище окреслених підстав.

Керуючись ст.ст.72-76, 139, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС в Одеській області до Відкритого акціонерного товариства «Одеський завод поліграфічних машин» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна ВАТ «Одеський завод поліграфічних машин» (), що перебуває у податковій заставі, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення складено 30.04.2024 р., з урахуванням знаходження судді Харченко Ю.В. у відпустці, у період часу з 15.04.2024 р. по 24.04.2024 р., включно.

Суддя Ю.В. Харченко