Справа № 480/7621/21
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 р.Справа № 480/7621/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 23.11.2023, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, м. Суми, повний текст складено 23.11.23 року по справі № 480/7621/21

за позовом ОСОБА_2

до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 (далі по тексту ОСОБА_2 , позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту ГУ ПФУ в Сумській області, відповідач, пенсійний орган), в якому просив суд:

- ухвалити рішення, яким визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, які полягають у відмові здійснити йому перерахунок пенсії на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 нової довідки про розмір грошового забезпечення від 09.07.2021 № 11/25253/2576;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити йому перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019, на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 нової довідки про розмір грошового забезпечення від 09.07.2021 № 11/25253/2576, з урахуванням фактично виплачених сум;

- стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 у справі № 480/7621/21 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки № 11/25253/2576, наданої 09.07.2021 ІНФОРМАЦІЯ_1 оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, станом на 05.03.2019.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки №11/25253/2576 від 09.07.2021 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій станом на 05.03.2019, з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 908 грн судових витрат.

16.12.2021 Сумським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 480/79621/21.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 по справі № 480/7621/21 заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено стягувача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виконавчому провадженні щодо виконання рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 у справі № 480/7621/21 на правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ).

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 28.09.2023 по справі № 480/7621/21 у задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення державної виконавчої служби у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу і порядку виконання судового рішення відмовлено.

18.10.2023, ОСОБА_1 звернулася в порядку ст. 382 КАС України до Сумського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, в якій просила суд:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Берестовська, буд. 1), , протягом встановленого судом строку (до одного місяця) надати до Сумського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 по справі № 480/7621/21.

В обґрунтування вказаної заяви послалась на протиправне невиконання ГУ ПФУ в Сумській області рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 по справі № 480/7621/21 в частині нездійснення виплати стягувачу належних йому коштів, що є невиправданим, знаходиться поза розумними строками виконання та призвело до порушення права стягувача на належне пенсійне забезпечення.

Враховуючи, що вказане рішення набрало законної сили ще 08.12.2021, а 18.01.2022 відкрито виконавче провадження, в межах якого на відповідача було накладено два штрафи за умисне невиконання судового рішення, що однак не призвело до його виконання, стверджував, що з огляду на відсутність з боку боржника жодних доказів вчинення дій, спрямованих на забезпечення виконання рішення, заявнику заподіяно істотну шкоду його охоронюваним законом правам і свободам, зокрема щодо вільного володіння власністю на належні кошти.

З посиланням на практику Європейського суду з прав людини та ст. 382 КАС України вказав, що відповідач та його посадові особи, отримуючи бюджетні асигнування на відповідні виплати, всупереч нормам Конституції України, принципам розумності та справедливості та завданням судочинства, не розподіляли їх пропорційно до вимог всіх стягувачів однієї черги, та незважаючи на наявність заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів отримували премії, що є несправедливим та порушує баланс прав та інтересів сторін виконавчого провадження.

Також зазначив, що відсутність у держави коштів не може бути підставою для порушення відповідних прав особи на власність та інтерес до її отримання і ці права не можуть бути обмеженими за виключенням випадку, коли така виплата буде суттєво підривати економічний стан держави. Проте, з огляду на бюджет боржника та суми належних до виплат позивачу вбачається, що вказаної обставини пенсійним органом не доведено.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 у справі № 480/7621/21 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - задоволено.

Встановлено судовий контроль за виконанням Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Сумській області рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 по справі № 480/7621/21 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії в частині здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки № 11/25253/2576 від 09.07.2021.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Сумській області, після набрання ухвалою суду законної сили, подати у тридцятиденний строк до Сумського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення по адміністративній справі № 480/7621/21.

20.11.2023 ГУ ПФУ в Сумській області подало до Сумського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення у справі № 480/7621/21, в якому повідомлено про виконання вказаного рішення в межах покладених зобов`язань та наявного фінансового ресурсу. Зокрема, на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 по справі № 480/7621/21 пенсійним органом у грудні 2021 року було здійснено перерахунок пенсії з 01.04.2019, а виплату перерахованого розміру пенсії у сумі 13773,85 грн. розпочато починаючи з січня 2022 року. При цьому, сума коштів до виплати, після здійсненого перерахунку становить 189667,50 грн.

Зауважив, що судові рішення виконуються органами ПФУ в межах покладених зобов`язань, однак у випадку, коли зобов`язання, що покладені судовим рішенням на пенсійний орган не визначають окремого порядку проведення виплати пенсії, виплата здійснюється з урахуванням вимог чинного законодавства. Так, враховуючи відсутність бюджетних призначень, станом на дату подання звіту забезпечено виплату коштів за рішеннями суду, що набрали законної сили по 19.09.2020 включно. Таким чином, нараховані кошти на виконання спірного рішення будуть виплачені за наявності відповідних бюджетних призначень відповідача на виконання рішень, які набрали законної сили у листопаді 2021 року.

З огляду на вказане, з посиланням на позиції Верховного Суду, викладені в постановах від 07.11.2019 у справі № 420/70/19, від 23.04.2020 у справі № 560/523/19, від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а зазначив, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 23.11.2023 у справі № 480/7621/21 прийнято та визнано звіт Головного управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області від 20.11.2023 таким, що підтверджує виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 у справі № 480/7621/21.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне дослідження доказів, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 23.11.2023 по справі № 480/7621/21 скасувати та винести нове рішення, яким у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про виконання судового рішення по справі № 480/7621/21 відмовити; встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Берестовська, буд. 1), , новий строк (до одного місяця) для подання звіту про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 по справі № 480/7621/21, зобов`язавши подати такий звіт у встановлений судом строк; накласти на керівника суб`єкта владних повноважень боржника, відповідального за виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 по справі № 480/7621/21, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за невиконання у повному обсязі рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 у справі № 480/7621/21.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про незаконність та необґрунтованість вказаної ухвали суду першої інстанції, оскільки виконання рішення передбачає не тільки здійснення перерахунку пенсії, але і виплату грошових коштів, доказів здійснення чого відповідачем не надано.

З посиланням на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 26.01.2021 у справі № 611/26/17 вказав, що обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.ст 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 2, 14, 370 КАС України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частини рішення).

З огляду на те, що за період з грудня 2021 року по 02.03.2023 загальна сума виплаченої працівникам апарату пенсійного органу премії становила 7346,2 тис. грн, про що боржник повідомив стягувача листом від 11.04.2023, вважав спростованими хибні висновки в оскаржуваній ухвалі щодо не створення боржником перешкод у виконанні судового рішення та поважності причин щодо неповного виконання рішення. Вважає хибними твердження суду першої інстанції щодо підтвердження наданим відповідачем звіту та доданими до нього документами обставин виконання ГУ ПФУ в Сумській області спірного рішення.

Також звернув увагу на процесуальне порушення суду першої інстанції в частині ненадання оцінки отриманої 23.11.2023 заяви правонаступника стягувача ОСОБА_1 та не зазначення про це в оскаржуваній ухвалі, що призвело до незаконного надання переваги стороні боржника та винесення ухвали з передчасними висновками.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Сторони про дату час на місце проведення судового засідання повідомлені заздалегідь та належним чином.

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судом першої інстанції з наданого відповідачем звіту встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області на виконання вказаного вище рішення суду у грудні 2021 року здійснено перерахунок пенсії з 01.04.2019. Виплату перерахованого розміру пенсії у сумі 13773,85 грн розпочато починаючи з січня 2022 року. Сума перерахованих коштів за період з 01.04.2019 по 31.12.2021 нарахована до виплати та становить 189667,50 грн. Виплата коштів буде забезпечена у разі їх надходження з Пенсійного фонду України .

Приймаючи наданий ГУ ПФУ в Сумській області звіт та визнаючи його таким, що підтверджує виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 у справі № 480/7621/21, суд першої інстанції, врахувавши ухвалу Верховного Суду від 16.07.2018 у справі № 811/1469/18, в якій останній дійшов висновку про те, що невиплата грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та відповідно коштів для таких цілей не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, вважав підтвердженим наданими до матеріалів справи документами здійснення фактичне виконання спірного рішення.

На переконання суду, виплата позивачу заборгованості можлива за умови виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми. При цьому, доказів того, що відповідач створює перешкоди для виконання рішення, матеріали справи не містять.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з вимогами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

На виконання приписів статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містить стаття 370 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Аналізуючи наведені норми, колегія суддів зауважує, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

В абзаці третьому пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Також, Конституційним Судом України у рішенні від 26 червня 2013 року взято до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі ОСОБА_3 проти України від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави, як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у від 30 червня 2009 року №16-рп/2009).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

На підставі аналізу ст.ст. 3, 8, ч.ч. 1, 2 ст. 55, ч.ч. 1 та 2 ст. 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

У справі Сорінг проти Об`єднаного Королівства від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 129-1 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист. Обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Колегією суддів встановлено, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 у справі № 480/7621/21, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 (в подальшому правонаступник ОСОБА_1 ) набрало законної сили 22.11.2021.

На виконання вказаного рішення 16.12.2021 було видано виконавчий лист.

18.01.2022 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ричкалем С.П. було відкрито виконавче провадження № 68179558 з примусового виконання вказаного судового рішення.

13.12.2022 у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 . ухвалою Сумського окружного адміністративного суду було задоволено заяву ОСОБА_1 та замінено стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 по справі № 480/7621/21 на правонаступника ОСОБА_1 .

На виконання вимог резолютивної частини рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 у справі № 480/7621/21 ГУ ПФУ в Сумській області у грудні 2021 року було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 починаючи з 01.04.2019. Разом з цим виплата коштів ані ОСОБА_2 ані його правонаступнику ОСОБА_1 проведена не була.

Колегія суддів наголошує, що з метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частин 1 та 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (частина 8 статті 382 КАС України).

Крім того, відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, приписами статтей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення; накладення штрафу, визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Колегія суддів зауважує, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Судом апеляційної інстанції, із поданого відповідачем звіту про виконання рішення суду першої інстанції встановлено, що останнє виконано пенсійним органом лише в частині здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки № 11/25253/2576, наданої 09.07.2021 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також у вказаному звіті зазначено, що у зв`язку із відсутністю бюджетних призначень, пенсійним органом не здійснено фактичну виплату нарахованих коштів, які будуть виплачені за наявності бюджетних призначень ПФУ на цю мету за рішеннями судів, які набрали законної сили у листопаді 2021 року.

Разом з цим, колегія суддів наголошує, що невиплата позивачу заборгованості з пенсії у сумі 189667,50 грн, яка обґрунтована відсутністю цільових бюджетних коштів, не може бути свідченням повного виконання судового рішення, оскільки при цьому порушується гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном. Оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення ЄСПЛ у справі «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року).

Зазначена позиція також підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007.

Також, вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 серпня 2019 року у зразковій справі № 160/3586/19, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.

Крім того, Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).

За практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Шмалько проти України», суд констатував, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, щоб виправдати невиконання судового рішення про виплату боргу. Невиконання рішення державного суду не може бути виправдане і відсутністю бюджетних видатків».

Аналіз вищенаведеного дозволяє дійти висновку, що невиконання остаточного рішення суду з підстав відсутності коштів не є поважною причиною, за якою боржник звільняється від такого обов`язку, та відповідно не може підтверджувати фактичне виконання рішення суду.

Колегія суддів зауважує, що основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судове рішення є обов`язковим до виконання для всіх, і в тому числі для Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Доводи відповідача, наведені у звіті про те, що оскільки останнім здійснено перерахунок пенсії, отже рішення є виконаним в межах покладених зобов`язань та наявного фінансового ресурсу, є неприйнятними, оскільки рішення суду в частині здійснення особі фактичної виплати нарахованих коштів так і залишилося без виконання.

Посилання суду першої інстанції на відсутність в матеріалах справи відомостей щодо створення ГУ ПФУ в Сумській області перешкод для виконання рішення не є підставою для звільнення пенсійного органу від обов`язку виплати ОСОБА_1 нарахованих її померлому чоловіку коштів.

Заслуговує на увагу, що з дати набрання рішення суду (22.11.2021) пройшов вже тривалий проміжок часу, що дорівнює більше двох років, який не може вважатися розумним для виконання остаточного судового рішення.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження обставин того, що відповідачем вжито відповідних заходів для отримання коштів для виплати заборгованості по пенсії, що відповідно не може розцінюватися як прийнятне пояснення для невиконання вказаного судового рішення.

Колегія суддів зауважує, що повідомлення відповідача про те, що виплата перерахованої пенсії за рішенням суду буде забезпечена позивачу лише у разі їх надходження не можна вважати належним способом виконання судового рішення, оскільки останнє навіть орієнтовано не надає можливості визначити тривалість виконання судового рішення і чи буде відповідати такий час принципу юридичної визначеності.

Формальний підхід до виконання судового рішення, як-то ведення переписки між державними органами та/або іншими юридичними та/або фізичними особами, яка не забезпечує реальне виконання рішення суду, не можуть вважатися достатніми та вичерпними заходами для його повного та фактичного виконання.

Висновок суду першої інстанції про те, що рішення суду в частині зобов`язання виплати пенсії не виконане внаслідок відсутності відповідного фінансування, тобто, з поважних причин, є передчасним та таким, що базується на припущеннях, оскільки жодних доказів на підтвердження таких обставин матеріали справи не містять. В свою чергу судом першої інстанції з власної ініціативи, як того вимагає закріплений у ч.4 ст.9 КАС України принцип офіційності з`ясування всіх обставин у справі, таких доказів не витребувано.

Лише посилання суду першої інстанції на те, що виконання рішення суду у цій справі залежить від отримання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Сумській області коштів для фінансування відповідної виплати позивачу, які виділено не було більш ніж два роки з дати набрання рішення законної сили, без встановлення таких обставин у спірних правовідносинах недостатньо для твердження про відсутність доказів, які б свідчили, що відповідач буде надалі ухилятися від виконання судового рішення або створювати перешкоди для виконання судового рішення.

Разом з цим, аналіз ст. 382 КАС України дозволяє дійти висновку, що судовий контроль встановлюється після ухвалення судового рішення у справі (вживається словосполучення "суд, який ухвалив"), а тому для встановлення судового контролю повинен видаватись окремий процесуальний документ (ухвала) після ухвалення рішення у справі, якщо воно фактично не виконується, і саме судом, який виніс відповідне рішення.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 20.06.2018 у справі №800/592/17, та правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.04.2019 по справі № 286/766/17.

За вищенаведеного правового регулювання вимоги апелянта в частині винесення рішення про відмову у прийнятті звіту ГУ ПФУ в Сумській області про виконання судового рішення у справі № 480/7621/21 та встановлення нового строку для подання звіту, а також накладення на керівника пенсійного органу штрафу за невиконання спірного рішення в повному обсязі, колегія суддів вважає такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки відповідно до ч. 1, 2 ст. 382 КАС України саме суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, яким в даному випадку є Сумський окружний адміністративний суд, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, встановити новий строк для подання звіту та за результатами розгляду такого, на наявності для цього підстав, накласти штраф.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зважаючи на вищевикладене, ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 23.11.2023 по справі № 480/7621/21 підлягає скасуванню з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 23.11.2023 по справі № 480/7621/21 - скасувати.

Прийняти постанову, якою справу № 480/79621/21 направити до Сумського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова