Справа № 340/9788/23
Суддя: К.М. ПРИТУЛА
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/9788/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Притули К.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП ТРАК ТАЕРС» (, 25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Шевченко, 15, кв.16) до Кропивницької митниці Державної митної служби України (, 25030, м. Кропивницький, вул. Лавандова, 27-Б) про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОП ТРАК ТАЕРС» звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Кропивницької митниці Державної митної служби України від 01.11.2023 року щодо класифікації товарів №23UА5-КТ;

- визнати незаконним та скасувати рішення Кропивницької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UА901000/2023/000182/2 від 06.11.2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що Кропивницькою митницею, як відокремленим підрозділом Державної митної служби України у відношенні належного позивачу товару нові гумові колеса для вантажного автомобіля в зборі з металевим диском в асортименті торговельної марки „JOYALL, який був ним отриманий з Китаю згідно контракту від 19.06.2023 року №А623, винесені рішення від 01.11.2023 року щодо класифікації товарів №23UA5-КТ та від 06.11.2023 року про коригування митної вартості товару №UA901000/2023/000182/2. На думку позивача, митний орган порушив права та інтереси ТОВ «ТОП ТРАК ТАЕРС» через безпідставне визначення коду товару. На переконання позивача, у митного органу не було правових підстав для прийняття оспорюваних індивідуальних актів, оскільки змінюючи код товару за УКТ ЗЕД з на код митницею не визначалися всі необхідні характеристики згідно УКТ ЗЕД задекларованого позивачем товару. Також зазначає, що під час митного оформлення товару відповідачу було подано всі необхідні документи, які відповідають вимогам частини другої статті 53 МКУ, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості товару, а тому оскаржуване рішення на його думку є протиправним та підлягає скасуванню.

28 листопада 2023 року ухвалою судді відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою судді від 25 квітня 2024 року клопотання представника відповідача про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін залишено без задоволення.

21 грудня 2023 року відповідачем надано відзив на позов вимоги якого не визнаються та вказується, що за результатом проведеної класифікаційної роботи товар заявлений у графі 31 ЕМД від 30.10.2023 року №23UA97U5 класифіковано у дві товарні підкатегорії відповідно до УКТ ЗЕД. Одержувачем ТОВ «ТОП ТРАК ТАЕРС», розміщено для продажу шини вантажні «Joyall 385/65 R22.5 24PR 164J A610 (рульова/причіп)» з відповідним описом до товару: - «Преміальний бренд з Китаю. Розробка цих шин велася технологами з компанії Bridgestone. Три роки гарантія при монтажі в Кропивницькому; основні характеристики: бренд - Joyall, ширина 385, висота - 65, діаметр - 22.5, індекс швидкості J, індекс навантаження 164, норма шарування 24, сезон - всесезонні шини, призначення - руль, рульова, універсальна, причіп (бомба), модель - A610».

Відповідач зазначає, що з урахуванням наданих (в тому числі додатково) до митного оформлення листів та документів про технічні характеристики товарів, пояснень до товарної позицій 8708, пункту (4) абзацу «Частини» пояснень до товарної позиції 8716 УКТ ЗЕД, керуючись ОПІ (основні правила інтерпретації) УКТ ЗЕД 1, 3(с) та 6, враховуючи універсальність застосування товару «шина 385/65R22.5 24PR 164J A610 зі сталевим диском 22.5*7.5 (BEITER) зібрані в колесо» у кількості 100 шт., які поставляються в зібраному стані, а саме (шина одягнена на сталевий диск), одним з призначень яких (колес) є (встановлення на вісі причепа), класифіковано у товарній підкатегорії УКТ ЗЕД, в зв`язку з чим вважає рішення Кропивницької митниці від 01.11.2023 року щодо класифікації товарів №23UА5-КТ правомірним та просить відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Щодо рішення про коригування митної вартості товарів від 06.11.2023 №UA901000/2023/000182/2 відповідача зазначає, що поставка оцінюваних товарів проводиться на підставі контракту від 19.06.2023 №A623, комерційного інвойсу від 08.08.2023 №A623 на умовах поставки CFR- Gdansk (Польща). Контракт заявлено в 44 графі МД за кодом « 4104», тобто як такий, що укладений з виробником товару. Контракт укладено між ТОВ «ТОП ТРАК ТАЕРС» та компанією SHANDONG ALPINA TYRE CO LTD. Однак, в електронному інвойсі зазначено виробника «JOYALL (WEIHAI) TIRE CO., LTD», що підтверджується сертифікатами якості продукції. Відповідно комерційна операція має посередницький характер. Умовами договору (п.2.4) передбачено, що продавець зобов`язаний надати покупцю сертифікат походження, що до митного оформлення не надавався. Тим більше, що пунктом 4.1 передбачено, що продавець гарантує відповідність продукції стандартам країни виробника, що підтверджується сертифікатом походження. Умовами контракту передбачено, що (п. 1.1) продавець продає, а покупець купує вантажні шини та сталеві диски в кількості, за цінами і на умовах, викладених в цьому договорі та інвойсі, які є невід`ємною частиною цього контракту. Однак інформація щодо цін в самому договорі відсутня, як і загальна сума контракту. Разом з тим, в банківських платіжних документах (роздруківках з системи SWIFT) в графі 70 зазначено лише реквізити контракту (який не містить цін), інформації щодо посилання на комерційний інвойс не виявлено, що не дає однозначно ідентифікувати оплату за товар з заявленою до митного оформлення партією товарів.

Рахунок на оплату витрат пов`язаних з транспортуванням від 26.10.2023 №7937 виданий компанією ТОВ «Євро форвардінг», контракт про транспортно-експедиторське обслуговування №42454307 укладений також з даною компанією, однак згідно графи 16, 23 CMR від 25.10.2023 №717244 перевізником виступає компанія «PE Zaliskyi Ihor Romanovych».

Документальне підтвердження надання повноважень даній компанії відсутнє. Контрактом від 01.06.2022 №№42454307 (пункт 1.3) передбачена Заявка, яка до митного оформлення не надавалась.

Умовами зазначеного контракту розділ 4 «Порядок розрахунків» передбачено, що оплата здійснюється клієнтом протягом трьох банківських днів з моменту виставлення експедитором рахунку. Рахунок датований 26.10.2023, станом на 06.11.2023 оплата вже могла бути здійснена, але до митного оформлення не надано зазначену інформацію.

Відповідач вказує, що виявлені обставини у сукупності унеможливлюють здійснити перевірку числових значень відповідних витрат. З урахуванням зазначеного, подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Проведено консультацію з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості. Цінова інформація (ціни договорів) щодо вартості ідентичних та подібних товарів в розумінні ст. 59 - 61 МКУ у максимально наближений до дати експорту товару в Україну термін у митниці не виявлено, а декларантом надано не було. Для визначення митної вартості товару за методами на основі віднімання та додавання вартості згідно ст. 62 та 63 МКУ необхідна інформація у митниці відсутня, а декларантом не надана.

У відповідності до положень ст. 54, 55 МКУ, на підставі інформації, яка міститься в ПІК «Інспектор» та враховуючи встановлену ст. 57 МКУ послідовність застосування методів визначення митної вартості, митну вартість товарів визначено згідно ст. 64 МКУ резервним методом на мінімальних рівнях із можливих альтернатив, що ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митним органом митній вартості товарів на рівні 6,16 USD /кг.

Для визначення митної вартості використані відомості з МД від 25.10.2023 №UA500490/2023/7048 товар «частини для колес: диски сталеві» експортовано в Україну на адресу юридичної особи, країна виробництва та походження Китай, МВМВ 6, вага нетто 15230 кг. Торговельна марка: CEMAX. Виробник: XINGMIN INTELLIGENT TRANSPORTATION SYSTEMS (GROUP) CO., LTD. Комерційні умови FOB Китай.

На підставі викладеного відповідач просить відмовити в задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП ТРАК ТАЕРС» до Кропивницької митниці про визнання протиправними та скасування рішення про визначення коду товару від 01.11.2023 № 23UА5-КТ та рішення про коригування митної вартості товарів від 06.11.2023 № UA901000/2023/000182/2.

Представник позивача подав суду відповідь на відзив, в якій просив позов задовольнити повністю, оскільки відповідач не спростував викладені позивачем факти та не надав переконливих доказів щодо товарної позиції та підстав для коригування митної вартості.

Дослідивши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Встановлено, що між компанією „SHANDONG ALPINA TYRE CO., LTD (Китай) та ТОВ «ТОП ТРАК ТАЕРС» укладено Контракт № А623 від 19.06.2023 на поставку вантажних шин та сталевих дисків в кількості, за цінами і на умовах, викладених в договорі та інвойсі, які є невід`мною частиною цього контракту (а.с.33-34).

Відповідно до умов контракту від 19.06.2023 року №А623, за комерційним інвойсом до даного контракту від 08.08.2023 року №А623 позивач отримав нові гумові колеса для вантажного автомобіля в зборі з металевим диском в асортименті торговельної марки „JOYALL на загальну суму 44680 доларів США з урахуванням вартості перевезення з порту Циндао (Китай) до порту Гданськ (Польша) (а.с.11).

30.10.2023 ТОВ "ТОП ТРАК ТАЕРС» до Кіровоградської митниці ДФС подано митну декларацію №23UA97U5 на партію товару, ввезену на виконання вищезазначеного контракту (а.с. 56).

У декларації (графа 31) зазначено опис товару, в тому числі покришка 385/65R22.5 24PR 164J A610 зі сталевим диском 22.5*7.5 (BEITER) 100 шт. У графі 33 було зазначено код товару відповідно до УКТ ЗЕД .

01.11.2023 відповідач прийняв рішення "Про визначення коду товару" №КТ-UА-2023 (а.с.52-53), у висновку якого, зокрема, вказується:

"згідно інформації загального доступу з мережі Інтернет, сайту торгівельного майданчика «Bigl.ua» одержувачем ТОВ «ТОП ТРАК ТАЕРС», розміщено для продажу шини вантажні «Joyall 385/65 R22.5 24PR 164J A610 (рульова/причіп)» з відповідним описом до товару:

- «Преміальний бренд з Китаю. Розробка цих шин велася технологами з компанії Bridgestone. Три роки гарантія при монтажі в Кропивницькому.

Основні характеристики: бренд Joyall; ширина 385; висота 65; діаметр: 22.5; індекс швидкості J; індекс навантаження 164; норма шарування 24; сезон - всесезонні шини; призначення - руль, рульова, універсальна, причіп (бомба); Модель: A610».

Призначення шин «Joyall 385/65 R22.5 24PR 164J A610» як універсальних для встановлення на вісі причепів та на передні (рульові) вісі вантажних транспортних засобів, підтверджена інформацією з багатьох інших загальнодоступних інтернет сайтів. На повідомлення посадової особи ВМО №1 м/п «Кропивницький» Кропивницької митниці, про надання додаткових документів та відомостей для підтвердження правильності класифікації товарів, декларантом було додатково надіслано лист від 30.10.2023 № Б/Н, з інформацією (роз`ясненням), що: «Колесо з покришкою 385/65R22.5 24PR 164J A610 зі сталевим диском 22.5*7.5 (BEITER) 100 шт., встановлюється на вісі причепа». Також у відповідь на повідомлення про надання додаткових документів посадової особи спеціалізованого підрозділу ВМПКМВ та МТР ЗЕД декларантом було надіслано Лист від 01.11.2023 Б/Н з інформацією (підтвердженням), що шини 385/65R22.5 24PR 164J A610 зі сталевим диском 22.5*7.5 (BEITER) зібраних в колесо (шина одягнена на сталевий диск), встановлюються на передніх (рульових) осях моторних транспортних засобів (вантажних автомобілів), та на осях причепів до таких моторних транспортних засобів. Також декларантом додано лист №1 від 31.10.2023 від Виробника (Експортера), в якому вказано, що «шина марки Joyall 385/65R22.5 24PR 164J A610 із малюнком А610 є універсальною шиною та підходить як для передньої осі, так і для причепа».

З урахуванням вище викладеного та наданих (в тому числі додатково) до митного оформлення листів та документів про технічні характеристики товарів, пояснень до товарної позицій 8708, пункту (4) абзацу «Частини» пояснень до товарної позиції 8716 УКТ ЗЕД, керуючись ОПІ (основні правила інтерпретації) УКТ ЗЕД 1, 3(с) та 6, враховуючи універсальність застосування товару «шина 385/65R22.5 24PR 164J A610 зі сталевим диском 22.5*7.5 (BEITER) зібрані в колесо» у кількості 100 шт., які поставляються в зібраному стані, а саме (шина одягнена на сталевий диск), одним з призначень яких (колес) є (встановлення на вісі причепа), класифіковано у товарній підкатегорії УКТ ЗЕД.

Щодо інших товарів задекларованих в графі 31 ЕМД від 30.10.2023 року №23UA97U5, за результатом проведеної класифікаційної роботи код товару підтверджено, відповідають заявленому декларантом коду УКТ ЗЕД».

Не погоджуючись з таким висновком позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України №4495-VІ від 13.03.2012 року.

Згідно до частини 1 ст. 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з ч. 6 ст. 257 Митного кодексу України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України (ч.1 ст.67 Митного кодексу України).

Згідно до ч. 1 ст. 68 Кодексу, ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 428 затверджено Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (надалі Порядок № 428). Нормами Порядку № 428 зокрема встановлено, що УКТ ЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України "Про Митний тариф України", що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів (п. 2). УКТ ЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - Комбінована номенклатура) (п. 3 Порядку). Пояснення до УКТ ЗЕД розробляються та затверджуються Держмитслужбою з урахуванням змін, які вносяться Всесвітньою митною організацією до пояснень до Гармонізованої системи та Європейським Союзом до пояснень до Комбінованої номенклатури. У разі потреби Держмитслужба розробляє пояснення до кодів товарів, що деталізовані на національному рівні (п.12 Порядку).

Митні тарифи та УКТЗЕД встановлюються Законом України «Про митний тариф України» № 2697-ІХ від 19.10.2022.

Згідно УКТ ЗЕД, зазначеної у додатку до Закону України «Про митний тариф України», товарна позиція 870870 має назву колеса ходові, їх частини та приладдя, товарна позиція «інші».

Митним органом товар «шина 385/65R22.5 24PR 164J A610 зі сталевим диском 22.5*7.5 (BEITER) зібрані в колесо» у кількості 100 шт., які поставляються в зібраному стані, а саме (шина одягнена на сталевий диск), одним з призначень яких (колес) є (встановлення на вісі причепа), класифіковано у товарній підкатегорії УКТ ЗЕД.

Товарна підкатегорія 8716 УКТ ЗЕД має назву «причепи та напівпричепи; інші несамохідні транспортні засоби; їх частини», а товарна позиція «інші частини причепів та напівпричепів».

Відтак, враховуючи вищевказане суд погоджується з позивачем, що товар «шина 385/65R22.5 24PR 164J A610 зі сталевим диском 22.5*7.5 (BEITER) зібрані в колесо» включаються до товарної позиції 870870, саме за назвою «колеса ходові, їх частини та приладдя", отже повинен бути класифікований саме за кодом .

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення Кропивницької митниці від 01.11.2023 року щодо класифікації товарів №23UА5-КТ про визначення коду товару є протиправним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Кропивницької митниці про коригування митної вартості товарів №UА901000/2023/000182/2 від 06.11.2023 року, суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище, між компанією „SHANDONG ALPINA TYRE CO., LTD (Китай) та ТОВ «ТОП ТРАК ТАЕРС» укладено Контракт № А623 від 19.06.2023 на поставку вантажних шин та сталевих дисків в кількості, за цінами і на умовах, викладених в договорі та інвойсі, які є невід`мною частиною цього контракту.

Після винесення відповідачем рішення щодо класифікації товарів від 01.11.2023 року, товар був заявлений позивачем по митній декларації від 03.11.2023 року №23UA77U1 в режимі імпорту. В графі 43 даної митної декларації було зазначено, що ним застосований основний - 1 метод визначення вартості, тобто метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (а.с.71).

За комерційним інвойсом до даного контракту від від 08.08.2023 року №А623 на банківський рахунок „SHANDONG ALPINA TYRE CO., LTD (Китай) на суму 44680 доларів США (що підтверджується копіями банківських квитанцій), що повністю співпадає із загальною сумою за комерційним інвойсом від 08.08.2023 року №А623, який є невід`ємною частиною контракту від 19.06.2023 року №А623.

06.11.2023 року Кропивницькою митницею Державної митної служби України винесене рішення про коригування митної вартості №UA901000/2023/000182/2 (далі за текстом Рішення), відповідно до якого, митну вартість задекларованого товару скориговано та визначено на підставі ст.64 МКУ, тобто, резервним методом визначення митної вартості.

Не погоджуючись із такими висновками щодо коригування митної вартості товару, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України №4495-VІ від 13.03.2012 року (надалі - МК України).

За приписами частини 1 статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно частини 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (частина 1 статті 257 МК України).

Відповідно до частини 6 статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 4 статті 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частини 5 статті 58 МК України).

За змістом частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частини 1 статті 53 МК України).

Згідно частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу вимог частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин 1 та 2 статті 53 МК України слідує, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Як встановлено судом, митну вартість імпортованого позивачем товару, що вказана позивачем у митній декларації, визначено за основним методом, а до самої митної декларації декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару були подані документи, передбачені частиною 2 статті 53 МК України.

Згідно частини 1 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини 2 зазначеної статті, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною 3 статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частини 4 статті 57 МК України).

Згідно частини 5 вказаної статті МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частини 6 статті 57 МК України).

За приписами частини 1 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно частин 2, 3 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини 1 статті 57 цього Кодексу.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина 1 статті 54 МК України).

У відповідності до частини 2 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно частини 3 статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 54 МК України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю

У частини 3 статті 53 МК України зазначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Разом з тим, частиною 7 статті 54 МК України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Отже, вказаними нормами права визначено повноваження митного органу щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень. Так, митний орган зобов`язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом. При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено випадки коли митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як свідчать встановлені обставини справи, фактично підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості стали висновки митниці про те, що подані позивачем до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості, а також ненадання декларантом витребуваних додаткових документів.

Визначивши повноваження митного органу, підстави прийняття оскаржуваного рішення, суд виходить з того, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, тощо.

Наявність у відповідача обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

З`ясувавши обставини, з якими відповідач пов`язує наявність обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення митної вартості імпортованого позивачем товару, суд дійшов висновку, що за наведених митним органом обставин не можливо стверджувати про правомірність та обґрунтованість оскаржуваних рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до митного органу для підтвердження заявленої митної вартості товару 03.11.2023 року разом з митною декларацією №23UA77U1 були подані наступні документи, які містять відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари: декларація митної вартості; зовнішньоекономічний договір від 19.06.2023 року №А623; комерційний інвойс від 08.08.2023 року №А623; банківські платіжні документи; документ про транспортні витрати до кордону України. Крім цього, разом з митною декларацією №23UA77U1, 03.11.2023 року позивачем були надані відповідачу митні декларації країни відправлення (Китай): №00218257 в якій зазначено: шина 385/65R22.5 24PR164J A610 - 100 штук на суму 18100 доларів США; шина 315/80R22.5 20PR157/154L A8 - 20 штук на суму 3120 доларів США; шина 315/80R22.5 20PR157/154K A702 - 60 штук на суму 10500 доларів США; шина 315/70R22.5 18PR151/148L A702 20 штук на суму 3160 доларів США. №00792590 в якій зазначено: диск сталевий 22,5*7,5 200 штук на суму 8200 доларів США. Зазначена в даних митних деклараціях країни відправлення вартість товару, повністю співпадає з вартістю, зазначеній в комерційному інвойсі від 08.08.2023 року №А623.

Вказані документи не містять жодних розбіжностей щодо кількості, найменування, якості та ціни задекларованих товарів. Аналізуючи зміст вищевказаних документів, суд зазначає, що вони містили усі реквізити, необхідні для ідентифікації придбаного позивачем товару та ціни.

Отже, суд вважає, що позивачем при здійсненні імпортування товарів на митну територію України, на підтвердження заявленої ним митної вартості на підставі положень контракту було надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, закріпленого статтею 53 Митного кодексу України, а тому суд не погоджується з висновком відповідача що використані декларантом відомості при визначенні митної вартості товару не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та /або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою, оскільки даний висновок спростовується дослідженими письмовими доказами.

Враховуючи зазначене, суд вбачає зроблені відповідачем висновки про заниження митної вартості та неможливість розмитнення товару за першим основним методом за ціною договору помилковими. Позивач подав митному органу документи при розмитнені товару, які є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару.

Суд звертає увагу, що відповідач, реалізовуючи своє право перевіряти достовірність або точність будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, регламентованого частиною 5 статті 54 МК України, не довів перед судом про наявність жодних застережень щодо застосування у спірних відносинах першого методу, визначених у частинах 1 і 2 статті 58 МК України, в тому числі в частині не підтвердження позивачем документально відповідних відомостей про митну вартість товару, чи будь-якої іншої її складової, яка є обов`язковою при відповідному обчисленні митної вартості.

До того ж, відповідач не зміг аргументовано довести, що заявлені позивачем відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними, у тому числі обґрунтувати невірне визначення позивачем митної вартості товару.

Суд звертає увагу, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Зазначений висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 11.09.2012 року, у постанові Верховного Суду від 23.07.2019 року по справі №1140/3242/18.

Отже, суд не приймає посилання відповідача на неможливість підтвердження митної вартості придбаного позивачем товару.

Із встановлених при розгляді справи обставин суд констатує, що декларантом (позивачем) подано усі документи згідно з переліком (частина 2 статті 53 МК України) та у поданих документах наявні усі відомості, що підтверджують числові значення складової митної вартості товару та відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за такий товар.

Щодо доводів відповідача на підтвердження правомірності коригування митної вартості імпортованого позивачем товару, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 64 МК України у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (частина 2 статті 64 МКУ).

З матеріалів справи вбачається, що при прийнятті оскаржуваного рішення митну вартість товару визначено згідно статті 64 МК України резервний метод.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

На підставі системного аналізу вказаних законодавчих положень, суд дійшов висновку, що, виходячи з принципу послідовності, передбаченого статтею 57 МК України, відповідач при виборі методу визначення митної вартості повинен проводити консультації з декларантом, обмінюючись наявною у кожного з них інформацією. При цьому застосування другорядних методів можливе лише за наявності обґрунтованих підстав незастосування основного.

Суд зазначає, що у відповідності до статті 53 МК України у відповідача є право витребувати лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості товару не за першим методом за ціною договору, тільки тоді коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 по справі №826/5868/16.

З урахуванням наведеного, дослідивши надані позивачем документи, суд дійшов висновку, що у відповідача були в наявності усі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товару, який імпортується позивачем. Оцінюючи подані декларантом документи в сукупності відповідач мав можливість встановити дійсну вартість товару, який переміщався через митний кордон України.

Суд вважає, що позивачем доведено факт подання достатніх відомостей для застосування основного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, а відповідачем безпідставно обрано другорядний (резервний) метод.

Враховуючи викладене, з огляду на приписи частини другої статті 77 КАС України, позов належить задовольнити у повному обсязі.

Що стосується розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до статті 139 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До матеріалів справи додано платіжне доручення про сплату судового збору у розмірі 5851,70 грн., зазначені суми підлягають стягненню на користь позивача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).

Відповідно до частин 1-5 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у випадку доведення здійснення витрат, пов`язаних з розглядом саме цієї справи та враховуючи принцип співмірності здійснених витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження обсягу наданих позивачу послуг адвоката до суду надано Договір про надання правової допомоги (витяг) від 17.11.2023 (а.с. 96), яким визначено, що розмір гонорару за надання правової допомоги складає 10000 грн.

Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу суд вважає співмірним із складністю справи, ціною позову, часом, витраченим на виконання відповідних робіт адвокатом, а відтак заявлені позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. підлягають стягненню на користь позивача.

Доказів понесення сторонами інших судових витрат до суду не надано.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП ТРАК ТАЕРС» (, 25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Шевченко, 15, кв.16) до Кропивницької митниці Державної митної служби України (, 25030, м. Кропивницький, вул. Лавандова, 27-Б) про визнання протиправним та скасування рішеннязадовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Кропивницької митниці Державної митної служби України від 01.11.2023 року щодо класифікації товарів №23UА5-КТ.

Визнати незаконним та скасувати рішення Кропивницької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UА901000/2023/000182/2 від 06.11.2023 року.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП ТРАК ТАЕРС» з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницької митниці Державної митної служби України витрати по сплаті судового збору у сумі 5851,70 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА