Справа № 280/1527/24
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2024-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

03 травня 2024 року Справа № 280/1527/24 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158Б, м. Запоріжжя, 69005, ), третя особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява (уточнена) ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), третя особа ОСОБА_2 , в якій позивач просить суд

визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не призначені позивачу пенсії по втраті годувальника, у зв`язку зі смертю його батька ОСОБА_3 ;

зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію по втраті годувальника та провести її нарахування, починаючи з дня, наступного за днем смерті годувальника, тобто з 08.07.2023.

Ухвалою суду від 04.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні), протягом шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що він 11.10.2001 року народження, є сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 07.07.2023 його батько ОСОБА_3 помер у с. Стельмахівка Сватівського району Луганської області в період військової служби. Вказує, що на теперішній час позивач навчається на 5 курсі II медичного факультету Запорізького державного медико-фармацевтичного університету на денній формі навчання за бюджетом за спеціальністю «Медицина» та буде продовжувати навчання до 30.06.2025. З моменту народження позивач був зареєстрований та проживав разом зі своїм батьком (з 2021 по 02.10.2023 проживав без реєстрації) та знаходився на його утриманні, що підтверджується актом про фактичне проживання від 02.10.2023, підписаним сусідами, підписи яких засвідчено майстром дільниці та інженером TOB «СІТІСЕРВІС-КР». 22.09.2023 Головним управлінням Національної гвардії України на умовах Закону України від 09.04.1992 №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» направлено документи для призначення позивачу пенсії в разі втрати годувальника до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Проте, 21.12.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області відмовлено позивачу у призначенні пенсії в разі втрати годувальника, про що направлено листа за вих.№21216-20538/Т-02/8-0800/23 з підстав того, що в направлених матеріалах для призначення пенсії в разі втрати годувальника відсутній документ уповноваженого органу про перебування мене на утриманні померлого батька (довідка про перебування на утриманні, витяг з реєстру про місце моєї реєстрації), а в разі неможливості надати такий документ факт перебування на утриманні померлого годувальника може встановлюватися в судовому порядку. Позивач вказує, що на момент смерті батька він був зареєстрований за місцем проживання за місцем свого навчання, а отримати довідку про знаходження на утриманні батька не є можливим через його смерть. Факт його знаходження на утриманні батька підтверджується актом про фактичне проживання від 02.10.2023. Так, вважаючи бездіяльність відповідача, яка полягає у не призначені позивачу пенсії по втраті годувальника, у зв`язку зі смертю його батька ОСОБА_3 , позивач звернувся з даною позовною заявою до суду. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що документи для призначення пенсії в разі втрати годувальника, від Головного управління Національної гвардії України на умовах Закону України від 09.04.1992 № 2262 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, надійшли до Головного управління 22.09.2023 року. Розглянувши заяву позивача щодо призначення позивачу пенсії по втраті годувальника та додані до неї документи Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області було встановлено що до заяви долучено акт від 02.10.2023 опитування сусідів щодо фактичного сумісного проживання за однією адресою, засвідчений майстром дільниці та інженером ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР». Зазначений акт не являється документом, який визначений п. 13 Порядку. Враховуючи викладене, вказує, прийнято рішення відмовити у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно та розсудливо.

Ухвалою суду від 18.04.2024 витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області належним чином засвідчені копії матеріалів, які були направлені 22.09.2023 Головним управлінням Національної гвардії України для призначення ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника на умовах Закону України від 09.04.1992 №2262 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, а також витребувано інформацію щодо направлених документів самим ОСОБА_1 для вирішення питання щодо призначення йому пенсії в разі втрати годувальника.

01.04.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не огоджується з позицією відповідача, вилаленою у письмовому відзиві на позовну заяву та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

26.04.2024 до суду надійшли витребувані від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області докази.

Відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, з огляду на наступне.

З матеріалів адміністративної справи судом установлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , свідоцтвом про шлюб моїх батьків серії НОМЕР_4 ).

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 10.03.2022 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим 10.03.2022.

07.07.2023 згідно з свідоцтвом про смерть (ПОВТОРНО) серії НОМЕР_5 , виданим Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті кривому розі Криворізького району дніпропетровської області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 25.07.2023 Трощинський Олег Вікторович помер.

22.09.2023 року від Головного управління Національної гвардії України надійшли до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для призначення ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника на умовах Закону України від 09.04.1992 №2262 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Листом від за вих.№21216-20538/Т-02/8-0800/23 відповідачем, зокрема, повідомлено позивача про те, що від Головного управління Національної гвардії України па умовах Закону України від 09.04.1992 №2262 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", надійшли до Головного управління 22.09.2023 року. В зазначених матеріалах для призначення пенсії в разі втрати годувальника, відсутній документ уповноваженого органу про перебування Вас на утриманні померлого батька (довідка про перебуванні на утриманні, витяг з реєстру про місце Вашої реєстрації) .

Крім цього повідомляємо, що в разі неможливості надати такий документ, факт перебування на утриманні померлого годувальника може встановлюватись у судовому порядку. Таким чином, рішення про призначення Вам пенсії в разі втрати годувальника буде прийнято Головним управлінням в тримісячний термін з дня надходження матеріалів, за умови отримання повного пакету документів, у тому числі вищезазначеного документу уповноваженого органу з місця проживання, про перебування па утриманні померлого годувальника або відповідного рішення суду. Додатково проінформовано, що для отримання запитуваних матеріалів про призначення Вам пепсії, Ви можете особисто звернутись до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Пенсійного фонду України за місцем Вашого фактичного проживання.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, позивач оскаржив їй до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення (ч.3 ст.4 Закону № 1058-ІV).

Статтею 8 Закону № 1058-ІV передбачено право громадян України на отримання пенсій та соціальних послуг.

За змістом ч.1 ст.9 Закону № 1058-ІV відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із ч.1 ст.10 Закону № 1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону № 1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Члени сім`ї, які вважаються непрацездатними, визначаються відповідно до ч.2 ст.36 Закону, а саме:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Частиною 3 статті 36 Закону № 1058-ІV визначено, що до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із ч.1 ст.37 Закону № 1058-ІV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року за №22-1 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок), п.2.3 розділу II визначено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника надаються такі документи, померлого годувальника, зокрема:

1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) особи, якій призначається пенсія (надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків), та померлого годувальника (надається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або документ, що посвідчує особу, зазначений у пункті 2.9 цього розділу, якій призначається пенсія;

3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;

4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин;

5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів, закладів освіти за кордоном про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

7) документи про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

8) відомості про місце проживання;

9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника);

11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови у призначені пенсії у зв`язку з втратою годувальника стала відсутність документів, що засвідчують факт перебування на утримані (п.п.9 п.2.3 розділу II Порядку).

Згідно із пунктом 2.11 розділу ІІ Порядку № 22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 10.03.2022 зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ..

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Стельмахівка Сватівського району Луганської області, про що Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті кривому розі Криворізького району дніпропетровської області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 10.07.2023 року вчинено відповідний актовий запис №566.

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 23.03.2023 Запорізька територіальна громада, місце реєстрації ОСОБА_1 з 09.09.2021 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 11.09.2023 Криворізька територіальна громада, місце реєстрації ОСОБА_2 з 29.04.1994 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 .

Довідкою Запорізького державного медико-фармацевтичного університету №2844 від 29.08.2023 підтверджується, що ОСОБА_1 є студентом 5 курсу II медичного факультету Запорізького державного медико-фармацевтичного університету на денній формі навчання за бюджетом за спеціальністю «Медицина».

Позивач у позовній заяві стверджує, що з моменту народження був зареєстрований та проживав разом зі своїм батьком (з 2021 по 02.10.2023 проживав без реєстрації) та знаходився на його утриманні.

Документів на підтвердження зареєстрованого місця проживання померлого ОСОБА_3 позивачем до суду не надано.

Разом з тим, за результатом розгляду матеріалів для призначення пенсії по втраті годувальника та доданих до неї документів відповідачем було встановлено про відсутність документу про перебування позивача на утриманні померлого батька (довідка про перебуванні на утриманні, витяг з реєстру про місце реєстрації позивача). Зазначене позивачем не спростовано, а протилежного не доведено.

На підтвердження обґрунтованості підстав для призначення пенсії у разі втрати годувальника позивачем було надано акт від 02.10.2023, складений TOB «СІТІСЕРВІС-КР», відповідно до якого ОСОБА_3 проживав з 2016 року по 07.07.2023 без реєстрації за адресою АДРЕСА_4 , ОСОБА_1 проживав з нарадження , аз 2021 року по 02.10.2023 без реєстрації за адресою АДРЕСА_4 та був на утримані батька ОСОБА_4 . За цією адресою проживають дружина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_4 .

Однак, суд звертає увагу, що вказаний акт не можуть бути доказом перебування позивача на утриманні ОСОБА_3 , оскільки п.2.11 розділу ІІ Порядку №22-1 чітко визначено, що за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документа про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Якщо такі документи неможливо надати, факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюють у судовому порядку.

Проте, позивачем не було надано таких документів.

Таким чином, позивачем не надано документів, які підтверджують перебування його на утриманні померлого годувальника, у зв`язку з чим висновок пенсійного органу про відсутність підстав для призначення відповідного виду пенсії, суд визнає правомірним.

Суд роз`яснює, що позивач не позбавлена права у судовому порядку встановити факт перебування на утриманні померлого годувальника або отримати документи, за місцем проживання, що підтверджують такий факт та повторно звернутися до Головного управління ПФУ в Запорізької області із відповідною заявою про призначення пенсії по втраті годувальника з відповідним пакетом документів.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю з викладених вище підстав.

Зважаючи на відмову в задоволенні позовних вимог, питання про відшкодування судових витрат у цій адміністративній справі не вирішується відповідно до ст.139 КАС України.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158Б, м. Запоріжжя, 69005, ), третя особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 03.05.2024.

Суддя А.В. Сіпака