Справа № 440/6192/23
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 р. Справа № 440/6192/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.01.2024 (головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко) по справі № 440/6192/23

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та видачі посвідчення встановленого зразка;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради встановити ОСОБА_1 статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та видати їй посвідчення встановленого зразка.

В обґрунтування позову зазначила, що має право на встановлення статусу члена сім`ї померлого ветерана війни та отримання відповідного посвідчення, оскільки є дружиною померлого ОСОБА_2 , який за життя був інвалідом ІІ групи та мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. А тому відмова відповідача з підстав не надання мною документу, що встановлює причинний зв`язок смерті чоловіка з виконанням обов`язків військової служби є протиправною та такою, що порушує її законні права щодо встановлення статусу члена сім`ї померлого ветерана .

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.01.2024 позов задоволено.

Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради (далі - відповідач), не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просило його скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що підставою для встановлення особі статусу члена сім`ї померлого ветерана війни є, зокрема, документ, який підтверджує причинний зв`язок загибелі військовослужбовця з виконанням обов`язків військової служби. Враховуючи, що ОСОБА_1 не надала Управлінню висновок військово-лікарської комісії, яким встановлено вищенаведені обставини, тому відповідач правомірно відмовив останній у наданні статусу члена сім`ї загиблого, померлого ветерана війни та видачі посвідчення, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Позивач не надала відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 28.01.1978 (а.с. 4).

ОСОБА_2 , у зв`язку з отриманням травми пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби встановлено ІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК № 0196011 (а.с. 6), а також мав право на пільги та переваги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченнями серії НОМЕР_1 від 19.05.2006 та серії НОМЕР_2 від 23.11.2006 (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер у віці 71 рік, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 15.04.2021 серії НОМЕР_3 (а.с. 7)

10.04.2023 позивач звернулась до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради із заявою про встановлення їй статусу та видачі посвідчення члена сім`ї загиблого, померлого ветерана війни. До заяви додала: копії свідоцтв про шлюб, про смерть чоловіка, посвідчення інваліда війни, довідки МСЕК, паспорту та ідентифікаційного коду (а.с. 8).

26.04.2023 відповідач листом повідомив позивача, що для встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» їй необхідно надати документ, що встановлює причинний зв`язок загибелі (смерті) військовослужбовця з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків) (а.с. 9).

Не погодившись із вищезазначеними діями відповідача щодо відмови у задоволенні її заяви, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з померлим ОСОБА_2 , який за життя користувався пільгами встановленими для ветеранів війни інвалідів війни, тому остання відповідно до п. 2 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на встановлення статусу члена сім`ї померлого ветерана війни та отримання відповідного посвідчення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначаються Законом України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон №3551-XII).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 10 Закону №3551-XII до членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, зазначених у цій статті, належать: один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; дружина (чоловік) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге.

На дружин (чоловіків) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, учасників бойових дій, партизанів, підпільників і учасників війни, нагороджених орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу, визнаних за життя особами з інвалідністю, чинність цієї статті поширюється незалежно від часу смерті особи з інвалідністю;

Колегія суддів зазначає, що поширення чинності Закону №3551-XII на членів сім`ї загиблої особи є похідним від приналежності такої особи до ветеранів війни.

Частиною 1 ст. 18 Закону №3551-XII передбачено, що ветеранам війни вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.

Відповідно до п. 4 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302, особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого».

Згідно з пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №20-РП/04 ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи бойових діях на території інших держав. Розділ 11 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» визначає поняття і зміст статусу ветеранів війни (учасників бойових дій, інваліди війни, учасники війни) та осіб, на яких поширюється дія його положень. Це колишні військовослужбовці, які безпосередньо як у воєнний, так і в мирний час виконували інші обов`язки військової служби та тилового забезпечення, пов`язані з необхідністю захисту Батьківщини, у тому числі з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм, вбачається що для встановлення особі статусу дружини померлого Член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни необхідна наявність наступних обставин:

- наявність у померлого чоловіка статусу, зокрема, інвалід війни;

- визнання померлого чоловіка за життя інвалідом від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин пов`язаних з проходження військової служби чи участі у бойових діях, які не одружилися вдруге.

Саме такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 28.07.2022 у справі № 520/2798/19.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 отримав травму, пов`язану з виконанням обов`язків військової служби, що стало причиною для встановлення йому ІІ групи інвалідності, про що зазначено у довідці МСЕК № 0196011, мав право на пільги та переваги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , дата видачі - 19.05.2006. Вказане посвідчення не скасовано, ОСОБА_2 відповідного статусу не позбавлено.

В свою чергу, позивач перебувала у шлюбі із померлим ОСОБА_2 з 28.01.1978 року по день смерті останнього - 15.04.2021, та після 15.04.2021 не одружувалася. Доказів зворотнього відповідачем ні суду першої, ні апеляційної інстанції не надано.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що на дружину померлого, інваліда ІІ групи, ОСОБА_2 , який за життя користувався пільгами, встановленими для ветеранів війни інвалідів війни ОСОБА_1 поширюється п. 2 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Доводи апеляційної скарги щодо не надання позивачем доказів причинного зв`язку між смертю загиблого військовослужбовця та його захворюванням, в результаті якого настала смерть, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки п. 2 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не містить вимоги доказування вищезазначеного зв`язку.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.01.2024 по справі № 440/6192/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій О.В. Присяжнюк