Справа № 607/22890/23
Суддя: Братасюк В. М.
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.05.2024 Справа №607/22890/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Братасюка В.М.

за участю секретаря Тинкалюк Є.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Югов С.А., звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8118873 від 11.11.2023 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що згідно оскаржуваної постанови, його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за ч.1 ст.132-1 КУпАП. В оскаржуваній постанові вказано, що 11.11.2023 о 09 год. 40 хв. на автодорозі М-30, 113 км керував комбайном NEW HOLLAND, CR8, р.н. НОМЕР_1 . З перевищенням габариту, без спеціального дозволу та супроводу, чим порушив вимоги п. 22 ПДР та Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами. Зазначає, що в оскаржуваній постанові не відображено, яку норму Правил проїзду порушено водієм, тобто відсутня інформація, яка обов`язково повинна міститись у постанові. Згідно з положеннями п. 1.10 ПДР, комбайн є сільськогосподарською технікою. Отже, рух (переміщення) комбайну під керуванням ОСОБА_1 повинен відповідати вимогам п. 22.7, а не п. 22.5 ПДР, порушення якого йому безпідставно інкримінується. Вважає, що обвинувачення є некоректним, а оскаржувана постанова не відповідає вимогам щодо зміту постанови по справі про адміністративне правопорушенням, що є порушенням ст. 283 КУпАП та перешкоджає ОСОБА_1 в повній мірі захищатись від пред`явленого обвинувачення.

Звернув увагу, що при винесенні оскаржуваної постанови не враховано вимоги Закону від 31.05.2022 №2296, пунктом 3 розділу ІІ якого передбачено, що рух (переміщення) сільськогосподарської техніки за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст здійснюється без обмеження за габаритами таких транспортних засобів у супроводі автомобіля прикриття суб`єкта господарювання. Така сільськогосподарська техніка та автомобілі прикриття обладнуються проблисковими маячками оранжевого кольору без дозволу на їх встановлення.

Також, зазначив, що оскаржувана постанова не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

04.12.2023 надійшов відзив від Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, в якому відповідач вказує, що позов ГУНП в Тернопільській області не визнає. Зазначає, що посилання позивача про наявність автомобіля супроводу є неактуальною в даних обставинах, оскільки такий супровід здійснюється стосовно транспортних засобів шириною до 3,75 м. На відео, яке долучено до відзиву, під час проведення замірів зафіксовано, що ширина комбайна 4,30 м, тобто з перевищенням габариту. Отже, комбайн відноситься до сільськогосподарської техніки, а рух сільськогосподарської техніки регулюється положеннями п. 22.7 ПДР, яким встановлено, що сільськогосподарська техніка, ширина якої перевищує 2,6 м повинна обладнуватись знаком «розпізнавальний знак транспортного засобу». Сільськогосподарська техніка, ширина якої перевищує 2,6 м повинна рухатись в супроводі автомобіля прикриття, який рухається позаду та обладнується проблисковим маячком оранжевого кольору. Зазначають, що поліцейськими дотримано всіх вимог при оформленні адміністративних матеріалів, в тому числі роз`яснено позивачу його права та обов`язки. Представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову через його безпідставність.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, однак представником позивача подано заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині відзиву просив розгляд справи проводити у відсутності представника ГУНП в Тернопільській області.

Суд, за результатами розгляду справи, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення та доходить наступного висновку.

Встановлено, що 11.11.2023 року була винесена постанова серії ЕАТ №8118873 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.132-1 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 11.11.2023 року о 09год. 40хв. ОСОБА_1 на автодорозі М-30, 113км керував транспортним засобом комбайном «NEW HOLLAND», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шириною 4,30 м., без спеціального дозволу та супроводу, чим порушив вимоги п.22 ПДР України - Порушення правил проїзду великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Встановлено, що положення ч. 1 ст. 132-1 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, тобто про порушення вимог ПДР України не йдеться. Однак в оскаржуваній постанові не відображено, яку норму Правил проїзду великовагових та великогабаритних транспортних засобів порушено ОСОБА_1 .

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч.1 ст.132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, згідно з вимогами п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування. Підпунктом 4 пункту 2 наведеного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 3, 4, 6 Порядку). За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п.18 Порядку).

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що контроль на відповідність габаритів автомобілів певним нормам проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю із складенням відповідного документу.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем не проводився габаритно-ваговий контроль у відповідності до вимог Порядку №879, та документ про такий контроль в матеріалах справи відсутній.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідачем не надано ні суду, ні до оскаржуваної постанови документів, на підставі яких працівники поліції дійшли висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до вимог примітки статті 132-1 КУпАП, дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

З аналізу вищенаведених вимог закону встановлено, що відповідальність за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП встановлена саме за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, наприклад, відсутність дозволу тощо.

Згідно з положеннями п.1.10 Правил дорожнього руху, комбайн є сільськогосподарською технікою. Отже, рух (переміщення) комбайну повинен відповідати вимогам п.22.7 Правил дорожнього руху, однак ОСОБА_1 інкримінується порушення п.22 Правил дорожнього руху.

Щодо посилання в оскаржуваній постанові на відсутність в ОСОБА_1 спеціального дозволу під час керування транспортним засобом, то є не зрозумілим про який спеціальний дозвіл йдеться, якщо припустити, що мова йде про спеціальний дозвіл від Національної поліції, який передбачений Правилами проїзду №30, то така вимога про його (дозвіл) наявність у ОСОБА_1 є безпідставною, оскільки такі вимоги встановлені підзаконним нормативним актом Кабінету Міністрів України, який суперечить вимогам п.3 розділу II (Прикінцеві та перехідні положення) Закону №2296 "Про внесення змін до деяких законів України щодо здійснення функцій технічного регулювання у сфері агропромислового комплексу та машинобудування для агропромислового комплексу" в тій його частині, яка є чинною з 17.06.2022 і передбачає, що рух (переміщення) сільськогосподарської техніки за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст здійснюється без обмеження за габаритами таких транспортних засобів у супроводі автомобіля прикриття суб`єкта господарювання. Така сільськогосподарська техніка та автомобілі прикриття обладнуються проблисковими маячками оранжевого кольору без дозволу на їх встановлення.

Виходячи з вказаного, якщо Законом №2296 дозволено рух сільськогосподарської техніки без обмеження за габаритами, то, відповідно, і наявність дозволу поліції на її рух не потрібний, інакше втрачається зміст даної норми Закону №2296.

Як вбачається із повідомлення Управління патрульної поліції у Львівській області на запит Компанії Контінентал Фармерз Груп у листі №20278/41/12/03-2023 від 17.10.2023, особовий склад патрульної поліції у Львівській області орієнтовано та звернено увагу щодо недопущення порушення вимог п.3 розділу II (Прикінцеві та перехідні положення) Закону №2296, яким дозволено рух (переміщення) сільськогосподарської техніки за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст здійснюється без обмеження за габаритами таких транспортних засобів у супроводі автомобіля прикриття суб`єкта господарювання.

Таким чином, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ч.1 ст.132-1 КУпАП не обґрунтовано належними доказами та вказана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

В силу вимог ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Водночас, оскаржувана постанова не містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис.

Зі змісту оскаржуваної постанови, зокрема з пункту 7 «До постанови додаються» вбачається, що у ній відсутні будь-які посилання на технічний засіб, на який здійснювалось фіксування інкримінованого позивачу правопорушення.

При цьому, Верховний Суд неодноразово наголошував на імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зокрема, у постанові від 05 березня 2020 року у справі № 607/7987/17 Верховний Суд вказує, що приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, в силу зазначених вище положень статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України відеозапис з камери поліцейського є не належним доказом у даній справі, а тому суд не враховує вказаний доказ під час розгляду справи.

Інших доказів на підтвердження наявності в діях позивача адміністративного правопорушення відповідачем суду не надано.

Сама лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕАТ №8118873 від 11.11.2023 року не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття постанови серії ЕАТ №8118873 від 11.11.2023.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги ст. ст. 280, 283 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП належним чином не виконані, оскільки не з`ясовано всіх обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та не надано суду допустимих доказів на підтвердження обставин викладених в оскаржуваній постанові.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити провадження у справі.

Згідно ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України).

З огляду на вище викладене та зважаючи на те, що позивач у позовній заяві заперечив свою провину у вчиненні правопорушення, а суб`єкт владних повноважень належними, допустимими та достатніми доказами не довів протилежного, хоча обов`язок доказування покладається саме на нього, оцінюючи в сукупності наявні докази, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ №8118873 від 11.11.2023 слід скасувати, а провадженні у справі закрити.

В силу вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 251, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 73-77, 90, 241-246, 255, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8118873 від 11.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, вул. Валова, 11, м. Тернопіль; код ЄДРПОУ - 40108720.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк