Справа № 280/2652/24
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року Справа № 280/2652/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі-позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 01.01.2024 №01 про відмову позивачу у призначенні пенсії;

зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до загального стажу періоди роботи відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 з 19 листопада 1984 року по 17 грудня 2009 року, та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду.

Ухвалою суду від 01.04.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

29.04.2024 від позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 01 січня 2024 року №01 про відмову позивачу у призначенні пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати позивачу, до загального стажу періоди роботи відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 , а саме: з 19.11.1984 по 12.11.1986 у Кам`янських дитячих яслах, з 19.08.1987 по 07.12.1987 у Кам`янському сільсько-споживчому товаристві, з 07.07.1989 по 01.11.1997 у Кам`янському сільсько-споживчому товаристві, з 01.11.1997 по 17.04.1998 у КП «Кооператор», з 18.04.1998 по 04.12.2000 у ФГ «Пролісок», з 15.12.2000 по 09.12.2001 перебування на обліку у Василівському районному центрі зайнятості й отримання допомоги по безробіттю, з 01.07.2007 по 04.12.2008 - у КП «Кам`янське» та з 24.12.2008 по 17.12.2009 - перебування на обліку у Василівському районному центрі зайнятості й отримання допомоги по безробіттю;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що їй протиправно відмовлено у призначенні пенсії з посиланням на недостатність страхового стажу. Позивач зазначає, що органом ПФУ протиправно та необґрунтовано, під час вирішення питання щодо призначення пенсії, відмовлено у зарахуванні до страхового стажу спірних періодів. Позивач зазначає, що ним було надано до органу ПФУ всі документи, які підтверджують факт роботи протягом спірних періодів, а відповідно такі періоди мають бути зараховані до страхового стажу. З урахуванням викладеного у позовній заяві, позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідачі проти задоволення позовних вимог заперечили. В обґрунтування заперечень зазначено, що позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із недостатністю страхового стажу. При цьому, зазначено, що період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 не зарахований до стажу, оскільки печатка на титульній сторінці не відповідає назві підприємства початку трудової діяльності. Зазначає, що страховий стаж зараховано за даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 2000 по 2017 рік. Також, відповідач вказував на те, що період роботи у ФГ «Пролісок» з 18.04.1998 по 04.12.2000 не зараховано до трудового стажу, оскільки відсутні відомості про сплату страхових внесків. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що 05.12.2023 позивач звернулася до органів ПФУ з заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області від 01.01.2024 №01 позивачу відмовлено у призначенні пенсії, оскільки необхідний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 30 років, а страховий стаж позивача становить 8 років 0 місяців 25 днів.

При цьому, у вказаному рішенні зазначено про те, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки печатка на титульній не відповідає назві підприємства початку трудової діяльності; період навчання згідно свідоцтва №365 від 23.07.1981, оскільки не зазначено період початку навчання.

Додатково зазначено, що періоди роботи в фермерському господарстві згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 23.11.1984 з 18.04.1998 по 04.12.2000 в ФГ «Пролісок» згідно постанови КМУ №637 від 12.08.1993 враховується за умови сплати страхових внесків.

Позивач не погодившись зі спірним рішенням про відмову в призначенні пенсії, звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

За приписами статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що згідно приписів статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно приписів статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком відповідач вказав на те, що її страховий стаж становить 8 років 0 місяців та 25 днів, а мінімально необхідний страховий стаж для призначення пенсії становить, у випадку позивача, 30 років.

При цьому, органом Пенсійного фонду не зараховано до стажу позивача періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки печатка на титульній сторінці не відповідає назві підприємства початку трудової діяльності.

Згідно з ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки або відсутності у ній необхідних записів, які визначають право на пенсійне забезпечення.

Суд зазначає, що у даному випадку трудова книжка позивача містить усі необхідні записи про роботу позивача, зокрема містить інформацію про періоди роботи, інформацію про накази про призначення та звільнення з роботи, відтиски печаток підприємств, тощо.

Жодних зауважень щодо саме періодів трудової діяльності відповідачем під час розгляду звернення позивача виказано не було.

Фактично, відмова у зарахуванні періодів трудової діяльності позивача по 2000 рік ґрунтується виключно на тому, що на титульному аркуші трудової книжки міститься відтиск печатки підприємства не на тому на якому позивач починала свою трудову діяльність.

Щодо вказаного, суд зазначає, що хоча титульний аркуш бланку трудової книжки і містить позначку «М.П.», проте чинне законодавство на дату заповнення трудової книжки не передбачало обов`язкового посвідчення титульного аркушу трудової книжки печаткою.

Законодавством передбачено посвідчення печаткою саме записів щодо періодів трудової діяльності робітника, і трудова книжка позивача містить відповідні записи щодо періодів роботи та відтиски печаток підприємств.

Більш того, суд зазначає, що позивач не може нести відповідальність за дотримання роботодавцем формальних вимог щодо заповнення трудової книжки, а відмова у зарахуванні періодів роботи по 2000 рік лише через помилку на титульному аркуші трудової книжки не відповідає критеріям співмірності та фактично позбавляє позивача конституційного права на пенсійне забезпечення.

Стосовно посилань відповідача на те, що період роботи в ФГ «Пролісок» з 18.04.1998 по 04.12.2000 може бути зарахований до страхового стажу за умови сплати страхових внесків, суд зазначає, що страхові внески є умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті.

Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки воно здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а відповідно має право на зарахування спірних періодів до страхового стажу.

Аналогічна правова позиція була неодноразово викладена ВЕРХОВНИМ СУДОМ, зокрема в постанові від 11.10.2023 по справі №340/1454/21.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 01 січня 2024 року №01 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу періоди роботи відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 , а саме: з 19.11.1984 по 12.11.1986 у Кам`янських дитячих яслах, з 19.08.1987 по 07.12.1987 у Кам`янському сільсько-споживчому товаристві, з 07.07.1989 по 01.11.1997 у Кам`янському сільсько-споживчому товаристві, з 01.11.1997 по 17.04.1998 у КП «Кооператор», з 18.04.1998 по 04.12.2000 у ФГ «Пролісок», з 15.12.2000 по 09.12.2001 перебування на обліку у Василівському районному центрі зайнятості й отримання допомоги по безробіттю, з 01.07.2007 по 04.12.2008 - у КП «Кам`янське» та з 24.12.2008 по 17.12.2009 - перебування на обліку у Василівському районному центрі зайнятості й отримання допомоги по безробіттю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова