Справа № 400/2144/24
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2024-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 травня 2024 р. справа № 400/2144/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач або військова частина НОМЕР_1 ), в якому просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо непровелення позивачу нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби 30.08.2017 року в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення;

2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби 30.08.2017 року в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% місячного грошового забезпечення, виплаченої позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 899 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" та індексації грошового забезпечення, виплаченої позивачу згідно рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 року у справі № 400/814/23 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2023 року у справі № 400/814/23.

Ухвалою від 12.03.2024 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У подальшому розгляд справи призначено з повідомленням учасників справи.

19.04.2024 року від відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, яке обґрунтовано тим, що до 19.07.2022 року Кодекс законів про працю України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після дати 19.07.2022 року, строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Натомість, з моменту виключення позивача зі списків військової частини НОМЕР_1 - з 30.08.2017 року і до моменту звернення до суду 06.03.2024 року минуло більше 5 років.

Вирішуючи клопотання відповідача, суд враховує наступне.

Частиною 1, 3 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частина 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) у редакції до 19.07.2022 року передбачала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Однак, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" від 01.07.2022 року № 2352-IX внесено зміни до ст. 233 КЗпП України та викладено її в такій редакції: "Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" від 01.07.2022 року № 2352-IX набрав чинності з 19.07.2022 року.

Отже, редакція ст. 233 КЗпП України, яка раніше не обмежувала строк звернення до суду з питань оплати праці, втратила чинність з 19.07.2022 року.

Разом з тим, суд враховує, що на момент звільнення позивача з військової служби та виключення його зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (30.08.2017 року), частина другої статті 233 КЗпП України діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежувався будь-яким строком.

Відтак, відсутні підстави для застосування редакції частини другої статті 233 КЗпП України, чинної після 19.07.2022 року.

Відповідний правовий висновок було викладено у постанові Верховного Суду від 19.01.2023 року у справі № 460/17052/21, від 02.03.2023 року у справі № 460/14618/21 та від 27.04.2023 року у справі № 300/4201/22, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Враховуючи викладене, строк звернення позивача з позовом до суду не пропущено, оскільки його право на звернення до суду із цим позовом відповідно до положень частини другої статті 233 КЗпП України (в редакції, чинній до 19.07.2022 року) не обмежене будь-яким строком.

Окрім того, суд звертає увагу відповідача, що позивач просить виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби 30.08.2017 року в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% місячного грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення, виплаченої позивачу згідно рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 року у справі № 400/814/23 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2023 року у справі № 400/814/23.

Індексація позивачу згідно вищезазначеного рішення виплачена відповідачем 23.01.2024 року.

Позов направлений до суду 04.03.2024 року.

З урахуванням викладеного, суд визнав поважними причини пропуску строку звернення позивача з позовною заявою до адміністративного суду та поновив його.

Відтак, відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 19, 122, 240, 248, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду, відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

3. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя А. О. Мороз