Справа № 160/12649/22
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 травня 2024 року м. Дніпросправа № 160/12649/22
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 в адміністративній справі №160/12649/22 (суддя Ніколайчук С.В.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В:

У травні 2023 р. ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві , Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області , в якій просив суд:

- визнати протиправною відмову відділу перерахунків пенсій №3 Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у переведенні Позивача на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ від 16.12.1993, викладену у рішенні від 28.07.2022 (реєстраційний №8230/03-16 від 01.08.2022);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести Позивача на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу з дня подання заяви до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (25.07.2022) та здійснити розрахунок пенсії згідно з заявлених довідок ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 25.07.2022 №39435/6/04-36-10-02-13 та від 25.07.2022 №39436/6/04-36-10-02-13 у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року позов задоволено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2022 року у справі № 160/12649/22 скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28.07.2022 Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 .

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №11704 від 25.07.2022 про переведення на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ від 16.12.1993 та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

В решті позову відмовлено.

У травні 2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся позивач із заявою, в якій просив:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 26 квітня 2023 року за № 12546/03-16, прийняте на виконання Постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 по справі № 160/12649/22;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві на виконання Постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 по справі №160/12649/22 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №11704 від 25.07.2022 про переведення на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ від 16.12.1993 та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати до суду звіт про виконання Постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 по справі № 160/12649/22.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішення, прийнятого суб`єктом владних повноважень у справі - відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.08.2023р. апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Зоц Анастасії Олексіївни задоволено частково. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку 383 КАС України.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві стосовно прийняття рішення № 54 від 24.04.2023, оформленого листом від 26 квітня 2023 року за № 12546/03-16, прийнятого на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 року у справі № 160/12649/22. Зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 11704 від 25.07.2022 про переведення на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків постанови Третього апеляційного адміністративного суду інстанції від 08.02.2023 року у справі № 160/12649/22.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати до суду звіт про виконання цієї ухвали суду протягом 30 днів з дня отримання копії ухвали.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, оскаржили її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 в поному обсязі .

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, тим, що на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 по справі № 160/12649/22 Управлінням повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 та встановлено, що з 1 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ (далі - Закон № 889-VІІІ), яким передбачено новий порядок та умови призначення пенсії державним службовцям.

Статтею 90 Закону № 889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII визначено право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-ХІІ) для осіб, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII (на 01.05.2016) займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, або які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу, на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України не залежно від факту роботи.

Статтею 25 Закону № 3723-ХІІ визначено категорії посад державних службовців, в залежності від яких, встановлювались ранги державних службовців.

Основним критерієм, який визначає підстави для зарахування періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу.

Відповідно до ст. 343.1 Податкового Кодексу України посадовим особам контролюючих органів присвоюються спеціальні звання, тому ці посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ.

До спеціального стажу державного службовця зарахований період роботи з 04.06.2013, так як був встановлений ранг державного службовця по 01.05.2016, оскільки набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Отже, стаж державної служби ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-УІІІ) становить 2 роки 10 місяців 28 днів.

Управлінням, при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 прийнято рішення від 24.04.2023 про відмову в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві вважає, що постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 по справі № 160/12649/22 виконано у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, особа, якій належить виконати рішення суду, що набрало законної сили, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання у чіткій відповідності до висновків суду, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечитиме принципу верховенства права.

Згідно ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

У рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

При цьому, переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`зковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянута заява ОСОБА_1 про переведення на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про держану службу», за результатами розгляду якої відповідач прийняв рішення № 54 від 24.04.2023, де зазначив, що стаж державної служби ОСОБА_1 становить 2 роки 10 місяців 28 днів, у зв`язку з чим відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Однак, як зазначено в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 року у справі № 160/12649/22, що згідно із наказом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 21.07.2022 №412-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » позивач має стаж державної служби понад 31 рік.

Також постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 року у справі № 160/12649/22 встановлено відсутність обґрунтованих підстав для відмови позивачу у призначенні пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Таким чином, питання наявності у Позивача необхідного стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу №3723-XII, вже було предметом розгляду у цій справі.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 року набрала законнної сили.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи переконливих доводів, які б були безпідставно залишені поза увагою судом першої інстанції.

Таким чином враховуючи встановлені у справі обставини за результатом апеляційного розгляду справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо часткового задоволення заяви ОСОБА_1 про виконання судового рішення та наявність підстав для встановлення нового строку для подачі звіту.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров

суддя Н.А. Олефіренко