Справа № 400/12696/23
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/12696/23

Перша інстанція: суддя Малих О.В.,

повний текст судового рішення

складено 10.01.2024, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач, ГУ ПФУ), в якому просила:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо обрахунку пенсії, виходячи з 28 років 10 місяців 18 днів страхового стажу;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату пенсії, виходячи з 45 років 01 місяць та 15 днів страхового стажу, починаючи з 06.07.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що ГУ ПФУ протиправно не врахувало періоди її роботи з 01.01.2004 року по 29.05.2017 року та з 20.06.2017 року по 16.04.2020 року у подвійному розмірі.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 року позов задоволено частково (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 29.01.2024 року).

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо врахування періодів роботи ОСОБА_1 з 01.01.2004 року по 29.05.2017 року та з 20.06.2017 року по 16.04.2020 року у одинарному розмірі.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 45 років 01 місяць та 15 днів страхового стажу, починаючи з 06.07.2021 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ та з 06.07.2021 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058).

Пенсію було призначено на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 року у справі №400/6016/22, яким частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ та вирішено, зокрема:

- зобов`язати ГУ ПФУ прийняти рішення про зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, періоди роботи з 04.06.2003 року по 29.05.2017 року та з 20.06.2017 року по 16.04.2020 року з 06.07.2021 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 06.07.2021 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ зарахувати в подвійному розмірі до загального стажу ОСОБА_1 період роботи у КНП ММР «Центр соціально значущих хвороб» фельдшером-лаборантом клініко-діагностичної лабораторії з 01.01.2004 року по 29.05.2017 року та з 20.06.2017 року по 16.04.2020 року.

12.07.2023 року представник позивача звернувся до ГУ ПФУ із запитом про перерахунок пенсії позивача.

Листом від 19.07.2023 року №1400-0305-8/48959 ГУ ПФУ надало відповідь, з якої вбачається, що за результатами перерахунку стажу, на виконання рішення від 15.02.2023 року у справі №400/6016/22, загальний стаж роботи позивача складає 45 років 01 місяць 15 днів, стаж роботи на пільгових умовах за Списком 2 складає 40 років 06 місяців 02 дні.

Для розрахунку пенсійної виплати страховий стаж зараховано в одинарному розмірі та складає 28 років 10 місяців 18 років. Рішенням від 15.02.2023 року у справі №400/6016/22, як зазначено у листі, зобов`язань щодо обчислення розміру пенсійної виплати за загальний стаж роботи 45 років 01 місяць 15 днів на ГУ ПФУ не покладено.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача наявні підстави для зарахування періодів роботи позивачки з 01.01.2004 року по 29.05.2017 року та з 20.06.2017 року по 16.04.2020 року у подвійному розмірі. А тому, незарахувавши позивачу стаж роботи за періоди з 01.01.2004 року по 29.05.2017 року та з 20.06.2017 року по 16.04.2020 року у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону №1788-XII, відповідач діяв протиправно.

Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058).

Згідно ч.1 ст.24 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 ст.24 Закону №1058 передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно ч.4 ст.24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

До набрання чинності Законом №1058 умови обчислення стажу роботи, в тому числі для призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років, визначав Закон №1788.

При цьому, пільги щодо обчислення стажу роботи в деяких медичних закладах передбачені статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII, згідно до якої робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, закладах (відділеннях) з лікуванням осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.

Редакція ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII є чинною на теперішній час.

Водночас, стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV не скасовує статтю 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не зупиняє її дію.

Аналогічна правова позиція щодо застосування положень статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV та статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ викладена у постановах Верхового Суду від 04.12.2019 року у справі №689/872/17 та від 27.02.2020 року у справі №462/1713/17, які, у силу вимог ч.5 ст.242 КАС України, є обов`язковими для врахування.

Так, згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідач не ставить під сумніви, що позивачка працювала в закладах охорони здоров`я, що надають право на зарахування стажу роботи у подвійному розмірі.

А тому, у відповідача наявні підстави для зарахування періодів роботи позивачки з 01.01.2004 року по 29.05.2017 року та з 20.06.2017 року по 16.04.2020 року у подвійному розмірі.

Поміж тим, зазначене є вже встановленим фактом у рішенні Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 року №400/6016/22.

Враховуючи все вищенаведене, дослідивши матеріали адміністративної справи, судова колегія дійшла висновку, що пенсійний орган безпідставно не зарахував ОСОБА_1 в подвійному розмірі стаж роботи за спірні періоди роботи.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апелянта, щодо відсутності підстав для зарахування до страхового стажу позивача в подвійному розмірі періоди з 01.01.2004 року по 29.05.2017 року та з 20.06.2017 року по 16.04.2020 року суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька