Справа № 440/16796/23
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 р. Справа № 440/16796/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2023, головуючий суддя І інстанції: К.І. Клочко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 440/16796/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2023 ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі ГУ ПФУ в Полтавській області), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача-1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020-2023 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати відповідача-1 нарахувати та виплатити позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020-2023 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням проведених виплат;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача-2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020-2023 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати відповідача-2 нарахувати та виплатити позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020-2023 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням проведених виплат.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 позовну заяву повернуто позивачу.

Позивач, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2023.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначив, що суд не врахував поважні причини щодо поновлення строку звернення до суду внаслідок чого було порушено його конституційні права.

Відповідач-1 подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 без змін. Зазначив, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» мати позивача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис 322, мала статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни.

Центром було проведено виплату щорічної грошової допомоги за 2020 та 2021 роки ОСОБА_2 відповідно до чинного законодавства через поштове відділення за місцем проживання.

Крім того, зазначив що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 у справі № 440/519/22 адміністративний позов ОСОБА_2 до Центру задоволений. Визнано протиправною бездіяльність Центру щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік та за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Центр нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої допомоги. Зобов`язано Центр нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 ч. 1 ст. 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції, норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що перебіг шестимісячного строку звернення до суду із позовом щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, за 2020 рік розпочався 01.10.2020 та строк звернення позивача до суду з даними позовними вимогами закінчився 01.04.2021, за 2021 рік розпочався 01.10.2021 та строк звернення позивача до суду з даними позовними вимогами закінчився 01.04.2022, за 2022 рік розпочався 01.10.2022 року та строк звернення позивача до суду з даними позовними вимогами закінчився 01.04.2023. Позивач звернувся до суду із цим позовом 08.11.2023, тобто з пропуском встановленого Кодексом строку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (ч. 1 ст. 122 КАС України).

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Тобто, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У разі неподання особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Аналогічна позиція застосована Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14.05.2019 у справі № 826/26174/15, від 21.12.2019 у справі №826/12776/15 та від 05.05.2022 у справі № 240/10663/20.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 № 107-VI ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" викладено у такій редакції "Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".

Статтею 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Отже, 30 вересня поточного року виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем пропущено строк звернення до суду в частині вимог, які стосуються виплат за 2020-2022 роки.

Посилання апелянта, як на підставу для визнання поважною причину пропуску строку на те, що він не міг передбачити, що органи державної влади, які повинні захищати права та законні інтереси громадян у сфері пенсійного та соціального забезпечення, можуть ці права порушувати, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки останні не містять достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод для звернення до суду протягом встановленого законом строку.

Однак, колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції не надав оцінки строку звернення до суду в частині вимог, які стосуються грошової допомоги за 2023 рік.

Законом України від 20.03.2023 №2983-ІХ внесено зміни до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ч. 5 ст. 12 викладено в такій редакції: "Щороку до Дня Незалежності України учасникам бойових дій виплачується разова грошова виплата у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".

Таким чином перебіг шестимісячного строку звернення до суду із позовом щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік розпочався 25.08.2023 та строк звернення позивача до суду з даною позовною вимогою закінчився 25.02.2024, позивач звернувся до суду із цим позовом 08.11.2023, тобто у встановлений Кодексом строк.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що в частині позовних вимог, що стосуються грошової допомоги за 2023 рік, суд першої інстанції прийшов до передчасних висновків про пропуск позивачем строку звернення до суду. Крім того, у зв`язку із вищезазначеними змінами у чинному законодавстві, судом першої інстанції не з`ясовано позовні вимоги в в цій частині.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для розгляду даного питання, та порушенням норм процесуального права, а тому, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції та вирішення в установленому відповідними положеннями КАС України питання про відкриття провадження у справі в частині позовних вимог, які стосуються грошової допомоги за 2023 рік.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року по справі № 440/16796/23 - скасувати в частині повернення позовної заяви ОСОБА_1 , щодо вимог про визнання протиправною бездіяльності Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо не донарахування та невиплати ОСОБА_2 за її життя щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2023 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; визнання протиправною бездіяльності Головного управління ПФУ у Полтавській області щодо не донарахування та невиплати ОСОБА_2 за її життя щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2023 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій; зобов`язання Головного управління ПФУ Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 - сину померлої ОСОБА_2 , відповідно до ст.ст. 1227, 1261 ЦК України, щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.

Справу №440/16796/23 за позовом ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи в скасованій частині.

В іншій частині ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року по справі №440/16796/23 про повернення позовної заяви - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк