Справа № 520/246/24
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 квітня 2024 року № 520/246/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Зоркіна Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків, ), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16,м. Київ,04053, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

установив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області, що виявилися у відмові перерахування пенсії ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності як інвалід 2-ї групи відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 09.11.2021 року. Звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, проте у перерахунку відмолено , з тих підстав, що анкетні дані у трудовій книжці не відповідають відомостям вказаним у паспорті та недотримання процедури подання документів для перерахунку пенсії в електронному вигляді.

Відповідач ГУ ПФУ в Харківській області надав відзив на адміністративний позов, у якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначив, що погоджується з винесеним Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві рішенням від 19.06.2023 №62 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Зауважив, що безпосередньо порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії регулюється "Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1). Відповідно до пункту 2.23. Порядку №22-1 при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. До заяви, поданої в електронній формі через веб-портал або засобами Порталу Дія, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. В даному випадку, позивачем до заяви від 15.06.2023 додані скановані копії наступних документів: довідка МСЕК серії 12ААВ номер 331872; трудова книжка серії НОМЕР_2 від 07.09.1987; пенсійне посвідчення серії НОМЕР_3 ; довідка про присвоєння РНОКПП, що суперечить вимогам чинного пенсійного законодавства.

Відповідач ГУ ПФУ в м. Києві надав відзив на адміністративний позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути 4 сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. Громадянка ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності (II група, загальне захворювання) призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 15.06.2023 громадянка ОСОБА_1 , звернулася через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою щодо перерахунку пенсії за віком по ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві з урахуванням принципу екстериторіальності, розглянуто заяву громадянки ОСОБА_1 та прийнято рішення від 19.06.2023 № 62 про відмову у перерахунку пенсії, яке направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для повідомлення позивача. Рішенням від 19.06.2023 № 62 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві встановлено, що позивачем до заяви від 15.06.2023 додані скановані копії наступних документів: довідка МСЕК серії 12ААВ номер 331872; трудова книжка серії НОМЕР_2 від 07.09.1987; пенсійне посвідчення серії НОМЕР_3 ; довідка про присвоєння РНОКПП, що суперечить вимогам чинного пенсійного законодавства. Оскільки через веб-портал подано скановані копії документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято рішення відмовити гр. ОСОБА_1 в перерахунку пенсії згідно ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Функції щодо розгляду заяви гр. ОСОБА_1 від 15.06.2023 про перерахунок пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України м. Києві вичерпано.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію по інвалідності (II група, загальне захворювання) призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 08.12.2021 року.

Пенсія позивача розрахована із врахуванням страхового стажу - 20 років 11 місяців 02 дні (стаж зараховано по 26.09.2021 року), середньомісячного заробітку - 7493,75 грн, що підтверджено матеріалами справи.

15.06.2023 позивач через веб-потрал електронних послуг Пенсійного фонду України звернулась із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління ПФУ в м. Києві від 19.06.2023 року №62 відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки через веб-портал подано скановані копії документів, позивачу відмовлено в перерахунку пенсії згідно ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про перерахунок пенсії від 16.06.2023 року, у якій зазначила, що за допомогою пенсійного калькулятора, куди вона ввела дані з трудової книжки про наявний трудовий стаж, позивач провела розрахунок фактичного (страхового) стажу. Згідно даних, які видав пенсійний калькулятор, станом на час розрахунку, позивач має наявний фактичний страховий стаж (страховий стаж для розрахунку) - 31 рік 2 місяці та 15 днів. Просила, зокрема, здійснити перерахунок пенсії згідно доданого розрахунку та нарахувати пенсію, яка розрахована за допомогою пенсійного калькулятора.

Листом від 05.07.2023 року №17972-20784/М-03/8-2000/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило позивача, що до загального трудового стажу не зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою НОМЕР_4 , оскільки ПІБ (ім`я) не відповідає паспортним даним. Страховий стаж обчислено за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, який складає 20 років 11 місяців 02 дні. Оскільки страховий стаж складає 20 років 11 місяців 02 дні право на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком відсутнє. Крім того, відповідач повідомив, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих версій населення у 2023 році" з 01.03.2023 року проведено перерахунок пенсії у зв`язку з індексацію заробітку. За даними електронної пенсійної справи пенсію обчислено із середньомісячної заробітної плати 7493,75 грн (із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески 9118,81 грн за 2018-2020 роки) за період з 01.07.2000 року по 30.09.2021 року. Коефіцієнт заробітної плати 0,82179. Загальний страховий стаж складає 30 років 08 місяців 12 днів (в тому числі додатковий стаж до досягнення пенсійного віку 09 років 09 місяців 10 днів). Стаж було зараховано по 26.09.2021 року.

В подальшому представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом від 28.09.2023 р. щодо здійснення перерахунку пенсії позивача та зазначення які відомості в трудовій книжці ОСОБА_1 відсутні або містять неправильні чи неточні записи, які не дають можливості підтвердити трудовий стаж.

Листом від 06.10.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило представника позивача, зокрема, що до страхового стажу не враховано періоди роботи, зазначені в трудовій книжці серії НОМЕР_4 , оскільки ім`я, зазначене в трудовій книжці « ОСОБА_2 » (російською мовою), не відповідає імені, зазначеному в паспорті громадянина України « ОСОБА_2 » (російською мовою).

Суд звертає увагу, що предметом розгляду зазначеного провадження є дії Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови перерахування пенсії ОСОБА_1 , за результатами розгляду заяви позивача від 16.06.2024 року.

Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність приписам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі-Закон №1058).

Згідно з частиною першою, другою статті 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 зазначеного Порядку № 637 від 12.08.1993 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. При цьому, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Дослідивши наявну в матеріалах справи копію трудової книжки позивача серії НОМЕР_4 від 07.09.1987р., суд зазначає наступне.

На час первісного заповнення трудової книжки (періоду внесення відомості про працівника на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки) діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СССР від 20.06.1974 № 162 (змінювалась та доповнювалась 1985р. постанова Держкомпраці СССР від 02.08.1985 № 252, в 1987 р. постанова Держкомпраці СССР від 51.01.87 № 201).) (далі Інструкція №162).

Згідно до абзацу першого пункту 1.1. Інструкції № 162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців. Відповідно до положень 2.2. Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності працівника пізніше тижневого терміну від часу прийому працювати. У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Абзацом першим пункту 2.10. Інструкції № 162 встановлено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані. Посилання на відповідні документи вносяться на внутрішньому боці обкладинки та засвідчуються підписом керівника підприємства чи спеціально уповноваженою ним особою і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (абзаци перший-третій пункту 2.12. Інструкції № 162).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 162 питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання за обліку, врегульовано постановою Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 "Про трудові книжки робітників та службовців" .

Згідно положень пункту 1,13,18 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 "Про трудові книжки робітників та службовців" (із змінами, далі Постанова № 656) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та службовців. При звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, занесені до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, в установі, організації засвідчуються підписом керівника підприємстві, установі, організації або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою. Відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, яку призначають наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Аналогічні за змістом положення містяться в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція №58), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110

Отже, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09.08.2019 у справі № 654/890/17.

Аналіз вказаних норм свідчить, що всі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб, насамперед керівником підприємства, установи, організації в порядку, строк та спосіб, передбачений відповідним законодавством. Самостійне внесення працівником відомостей щодо своєї трудової діяльності, а також внесення виправлень у разі неправильного або неточного запису не передбачено.

Таким чином, позивач, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до його трудової книжки відомостей, а тому невірне заповнення трудової книжки не може бути підставою для обмеження належного соціального захисту громадянина.

При цьому, суду не надано доказів у підтвердження того, що дані трудової книжки позивача містять неправдиві або недостовірні відомості, а тому зазначені відповідачем недоліки, такі як зазначення імені позивача в трудовій книжці « ОСОБА_2 » (російською мовою), що не відповідає імені, зазначеному в паспорті громадянина України « ОСОБА_2 » (російською мовою) не може бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні періодів роботи позивача до стажу роботи, що враховується при призначенні/перерахунку пенсії.

Крім того, датою заповнення трудової книжки серії НОМЕР_4 є дата « 07.09.1987», проте паспорт виданий датою « 20.10.2010 року», а отже посилання відповідача на невідповідність імені " ОСОБА_2 " в трудовій книжці імені " ОСОБА_2 " в паспорті заявниці є безпідставним, оскільки відомості у трудову книжку вносилися не на підставі зазначеного паспорту.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 з наступними змінами та доповненнями затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок №22-1).

Згідно абзацу 2 пункту 1 цього Порядку заява про призначення пенсії може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Серед іншого названим Порядком закріплено, що до заяви, поданої в електронній формі через вебпортал, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає кваліфікований електронний підпис. У випадку звернення за призначенням пенсії через вебпортал з використанням електронної системи BankID для виплати пенсії заявник або представник заявника, який діє на підставі довіреності, посвідченої нотаріально, законний представник пред`являє до органу, що призначає пенсію, оригінали сканованих копій документів, що підтверджують право на пенсію (пункт 2.23 розділу ІІ).

Саме посилаючись на зазначений пункт ГУ ПФУ в м. Києві зазначає, про неможливість здійснення розгляду заяви позивача, оскільки до неї додано сканованої копії документів.

Однак, таке твердження відповідача не ґрунтується на приписах Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436 з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Положення №13-1).

Згідно абзацу 10 пункту 10 розділу ІV цього Положення У разі якщо до заяви про призначення пенсії, житлової субсидії, пільг, страхової виплати та надання соціальної послуги, поданої через вебпортал з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, додані не всі скановані копії необхідних документів, або/та документи потребують дооформлення, орган Пенсійного фонду не пізніше трьох робочих днів надсилає в електронній системі повідомлення про перелік документів, які необхідно подати додатково та/або дооформити, строк їх подання.

Отже, перевірка оригіналів документів, скановані копії яких додані до заяви про призначення пенсії, поданої через вебпортал відбувається вже після прийняття рішення за наслідками її розгляду.

Доказів надсилання на адресу позивача листів щодо дооформлення документів матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення ГУПФУ в м.Києві від 19.06.2023 № 62 про відмову у перерахунку пенсії на підставі заяви від 15.06.2023 року.

Продовжуючи розгляд справи суд зазначає, що повноваження відповідача щодо зарахування страхового стажу/призначення та перерахунку пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта. Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії в належному розмірі, відповідач не надав належної правової оцінки інформації про трудову діяльність позивача про підтвердження наявного трудового стажу, що містяться у матеріалах справи, у зв`язку з чим зробив передчасний висновок про неможливість зарахування позивачу до страхового стажу періодів його роботи, що зазначені у трудовій книжці.

Отже обираючи належний спосіб захисту порушеного права, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 15.06.2023 року, з урахуванням висновків суду, в тому числі щодо зарахування до стажу періоду роботи зазначеному у трудовій книжці НОМЕР_4 .

При розв`язанні спору, суд зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), надав оцінку усім юридично значимим факторам та нормам закону, котрі здатні вплинути на правильне вирішення спору; дослухався до сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; виклав власні висновки та міркування як з приводу тлумачення належних норм права, так і з приводу усіх слушних доводів поданих учасниками спору процесуальних документів.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 210 КАС України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку визначеному ст.139 КАС України

Керуючись ст.257-263, 293,295,297 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Вийти за межі позовних вимог

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 19.06.2023 № 62 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви від 15.06.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 червня 2023 року про перерахунок пенсії та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, в тому числі щодо зарахування до стажу періоду роботи зазначеному у трудовій книжці НОМЕР_4

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Зоркіна Ю.В.