Справа № ЗД/620/2/24     
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 квітня 2024 року Чернігів Справа № ЗД/620/2/24

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Тихоненко О.М., перевіривши матеріали заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви,

У С Т А Н О В И Л А:

Представник ОСОБА_1 за допомогою системи Електронний суд звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, в якій просить: здійснити забезпечення доказів витребуванням та оглядом письмових доказів, а саме: 1) документів, у тому числі рішень прийнятих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області, що стали підставою для перерахунку пенсії ОСОБА_1 ; 2) розрахунку складових пенсії встановленої ОСОБА_1 ; 3) документів, що підтверджують розмір не виплаченої пенсії (заборгованості) ОСОБА_1 , вказавши період, за який він виник, також помісячний розрахунок та строк повного відшкодування боргу за своєчасно невиплаченою пенсією; 4) пенсійну справу ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення доказів заявник зазначив, що з метою збирання доказів було направлено адвокатський запит від 19 квітня 2024 року № 19-04-24/2, в якому викладена потреба у наданні інформації та підтверджуючих документів щодо: - підстави та дати коли було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 ; - розрахунку складових пенсії встановленої ОСОБА_1 ; - розміру не виплаченої пенсії (заборгованості) ОСОБА_1 , вказавши період, за який він виник, також помісячний розрахунок та строк повного відшкодування боргу за своєчасно невиплаченою пенсією; - пенсійну справу ОСОБА_1 . Необхідність забезпечення цих доказів обґрунтовується відмовою у наданні їх на адвокатський запит, що унеможливлює встановити дати проведення перерахунку пенсії, підстави, наявність прийнятих рішень суб`єктом владних повноважень щодо зменшення розміру доплати, періоду такого зменшення та подальшої невиплати.

Суд дослідивши заяву про забезпечення доказів дійшов висновку про невідповідність її вимогам ст.114-117 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

В заяві про забезпечення доказів заявник не зазначає обставин, які б свідчили про те, що надання доказів, які зазначені ним в заяві, може стати згодом неможливим або ускладненим, що є умовою для застосування інституту забезпечення доказів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 116 КАС України у заяві про забезпечення доказів зазначаються, зокрема, номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти.

Натомість, представником ОСОБА_1 в порушення вимог вказаної норми законодавства, не зазначено у поданій заяві номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти ОСОБА_1 .

Згідно п. 5 ч.1 ст.116 КАС України у заяві про забезпечення доказів зазначаються, крім іншого, обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав передбачених ч. 1 ст. 114 КАС України, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим з огляду на визначені позивачем причини обґрунтування необхідності забезпечення доказів по цій справі.

За змістом ч. 1 ст.116 КАС України у заяві про забезпечення доказів, серед іншого, має бути зазначено номери засобів зв`язку та адреса електронної пошти заявника; обґрунтування необхідності забезпечення доказів, зокрема обставини, які свідчать про те, що надання потрібних доказів згодом може стати неможливим або ускладненим.

Аналізуючи наведені положення КАС України суд зауважує, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Тобто, це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті/знищенню у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/845/18.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Під час перевірки заяви про забезпечення доказів суд звертає увагу, що обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, покладається саме на заявника. Із тексту заяви встановлено, що вказаного обов`язку заявник не виконав та не навів належних обґрунтувань, які б могли бути оцінені у контексті ч. 1 ст. 114 КАС України як підстави для забезпечення доказів.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення доказів, оскільки заявником не наведено обставин та фактів, підтверджених належними доказами, які свідчать про існування очевидної небезпеки знищення, приховування доказів чи інших обставин, які свідчили б про можливе ускладнення або неможливість отримання таких доказів у майбутньому.

Таким чином, заявником не дотримано вимог п. 2, 5 ч. 1 ст. 116 КАС України.

Частиною 3 ст.116 КАС України встановлено, що до заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені ст.169 цього Кодексу.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на те, що заява про забезпечення доказів подана без додержання вимог п. 2, 5 ч.1 ст. 116 КАС України, суд, керуючись приписами ч. 3 ст. 116 та ч. 1 ст. 169 КАС України, доходить висновку про залишення заяви про забезпечення доказів без руху.

З огляду на викладене вважаю, що дану заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків шляхом подання заяви у відповідності до вимог п.2 ч. 1 ст. 116 КАС України та викладення обґрунтування необхідності забезпечення доказів, з зазначенням ризиків чи загроз того, що докази про забезпечення яких просить заявник, можуть бути утрачені.

Керуючись ст. 114-117, 160, 161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суд,

У Х В А Л И Л А:

Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків протягом 5 днів з дня вручення ухвали суду та роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО