Справа № 420/2827/22
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 квітня 2024 року

м. Київ

справа №420/2827/22

адміністративне провадження № К/990/11616/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Чиркіна С.М.,

суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2024 у справі № 420/2827/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У 2022 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивача з 01.12.2019 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 07.09.2021 №22/6-5356 виданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України;

- зобов`язати відповідача здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії позивача на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 07.09.2021 №22/6-5356 виданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 позов задоволено.

30.01.2024 до суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю, в якій заявник просить зобов`язати керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Буряченко Олександра Євгеновича подати звіт про виконання рішення суду від 13.05.2022 у справі №420/2827/22, яке набрало законної сили 14.06.2022.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю з виконання рішення у справі №420/2827/22 відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.02.2024 у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху, скаржнику надано строк для усунення недоліків 10 днів з дня отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, шляхом сплати судового збору.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2024 у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу повторно залишено без руху, скаржнику надано строк для усунення недоліків 10 днів з дня отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, шляхом сплати судового збору.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2024 апеляційну скаргу повернуто.

26.03.2024 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, через систему «Електронний суд», надійшла касаційна скарга позивача, у якій скаржник просить скасувати ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2024 та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 15.04.2021 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, касаційну скаргу залишено без руху. Скаржнику надано строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали шляхом надання документу про сплату судового збору.

На виконання вимог ухвали 17.04.2024 від скаржника надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Розглянувши клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору, суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.

У вказаному клопотанні скаржник покликається на пункт 3 частини другої Закону № 3674-VI, а саме, що судовий збір не справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення. Також скаржник покликається на висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №761/24881/16-ц та постановах Верховного Суду від 25.11.2020 у справі № 761/46977/18, від 22.01.2020 у справі №440/207/19, від 11.08.2021 у справі №560/4364/19.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

Відповідно до статті 1 Закону № 3674-VI судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Об`єктами справляння судового збору є процесуальні дії, за які справляється судовий збір, встановлені у статті 3 Закону № 3674-VI. Так само ця норма визначає процесуальні документи, за подання яких судовий збір не справляється (частина друга статті 3 цього Закону).

Статтею 4 Закону № 3674-VI установлює розміри ставок судового збору стосовно документів, за подання яких справляється судовий збір. При цьому розміри ставок судового збору залежать від характеристики об`єкта справляння - позовна заява, скарга чи інша заява (у деяких випадках - у поєднанні з характеристикою суб`єкта, який звертається до суду).

Приписами статті 4 Закону № 3674-VI не передбачено ставки судового збору за звернення із заявою про встановлення контролю за виконанням судового рішення.

За відсутності законодавчо встановлених ставок судового збору за звернення до суду із заявою про встановлення контролю за виконанням судового рішення, на позивача не поширюється обов`язок сплати судового збору за звернення до суду з такою заявою, а тому, відповідно, і з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, прийнятою за результатами її розгляду.

Зазначені висновки суду узгоджуються із позицією щодо застосування статті 132 КАС України та статті 4 Закону №3674-VI, викладеною у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 2а/0470/2563/12, від 11.08.2021 у справі № 560/4364/19 та від 05.05.2022 у справі № 520/9769/19.

Згідно з підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначене положення стосується подання касаційних скарг на всі без винятку ухвали адміністративного суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.05.2018 у справі № 915/955/15.

Отже, враховуючи, що скаржником оскаржується ухвала суду апеляційної інстанції, якою по суті не вирішено заяву скаржника про встановлення контролю за виконанням судового рішення та лише повернуто її без розгляду, то судовий збір за подання касаційної скарги на вказану ухвалу суду апеляційної інстанції повинен сплачуватись.

Водночас зазначена скаржником правова позиція Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду не є релевантною для цієї справи, оскільки стосується питання звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги за об`єктом справляння судового збору, передбаченим пунктом 13 частиною другою статті 3 Закону № 3674-VI.

За таких обставин, підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні, а тому у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Отже станом на 29.04.2024 недоліки касаційної скарги не усунуті. Строк який сплинув з моменту отримання ухвали від 30.07.2021 перевищує строк поштового перебігу та встановлений строк на усунення недоліків.

За приписами частини четвертої статті 169, частини другої статті 332 КАС України, якщо скаржник не усунув недоліки, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.

Згідно з частиною другою статті 332 та частиною восьмою статті 169 КАС України повернення касаційної скарги не позбавляє скаржника права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2024.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2024 у справі № 420/2827/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернути скаржнику.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.М. Чиркін

Судді: Я.О. Берназюк

В.М. Шарапа