Справа № 160/1661/23
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 березня 2024 рокуСправа №160/1661/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
31.01.2023 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про зняття майора ОСОБА_1 з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 , оформлене протоколом №16 від 15.10.2018 та затверджене командиром військової частини НОМЕР_1 ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 у загальній черзі на отримання постійного житла зі збереженням дати первинної постановки 02 лютого 2001 року, у першочерговій черзі на отримання постійного житла зі збереженням дати первинної постановки 08 травня 2015 року.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що під час проходження військової служби перебував на квартирному обліку, однак у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з військової служби, його було виключено з квартирного обліку. Такі дії відповідача вважає протиправними, тому звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 було відкрито провадження у справі №160/1661/23.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023 скасовано ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2023, а справу №160/1661/23 направлено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2024 справу №160/1661/23 розподілено судді Рищенку А.Ю.
10.01.2024 ухвалою суду справу №160/1661/23 прийнято до провадження та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідач, у строки встановлені ухвалою суду від 10.01.2024, відзив на позов суду не надав, зазначену ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження було отримано останнім 12.01.2024.
У відповідності до положень ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст. 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України починаючи з 01.08.1993 (на посаді курсанта вищого військового навчального закладу), а після закінчення Київського інституту ВПС України - на посадах офіцерського складу.
Наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 19.07.2017 №313 позивач призначений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .
З 14.08.2017 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.08.2017 №52 (по стройовій частині) ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
До прибуття для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 позивач перебував на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов з 02.02.2001 за попередніми місцями служби. Житлом не забезпечувався.
Рішенням житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 23.02.2018, відповідно до п. 5 ст. 34 Житлового кодексу, позивача було зараховано на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 , у загальну чергу для отримання постійного житла з датою первинної постановки 02.02.2001 та в першочергову чергу на отримання постійного житла з 08.05.2015 у складі сім?ї три особи (заявник ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 ).

Відповідно п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 09.08.2018 №160 о/с позивача було звільнено в запас з військової служби за підпунктом «к». В даному наказі позивачу також підтверджено вислугу років в календарному (24 роки 11 місяців) та пільговому обчисленні (08 місяців) на дату видання документу.

В порядку реалізації даного наказу, після проведення взаєморозрахунків, позивача було виключено зі списків особового складу наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.09.2018 №298 (по стройовій частині) відповідно підпункту «к» пункту 2 частини п?ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжити військову службу під час особливого періоду). Цим наказом позивачу також встановлено виплату одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за кожний повний прослужений календарний рік (25 років).

Таким чином, позивача було звільнено в запас з військової служби з правом на пенсію за вислугу років.

15.10.2018 житловою комісією військової частини НОМЕР_1 позивача було знято з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 у зв?язку зі звільненням з військової служби в запас відповідно підпункту «к» пункту 2 частини п?ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжити військову службу під час особливого періоду).

Не погоджуючись із спірним рішенням позивач звернувся в суд з позовом.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-XII), який також встановлює єдину систем у їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Так, згідно з ч. 1 ст. 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 за №1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок №1081).

Згідно з п.3 Порядку №1081 військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Згідно з п.9 ст.12 Закону України №2011-XII військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.

Відповідно до п. 24 цього Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік.

Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

Як свідчать матеріали справи позивача під час проходження військової служби рішенням житлової комісії зараховано в загальну чергу з 02.02.2001 року, в першочергову чергу 08.05.2015 року.

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Як свідчать матеріали справи, позивач з 17.09.2018 звільнений із військової служби на підставі п. «к» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу».

На момент звільнення позивача його вислуга років у Збройних Силах України становила: календарна 24 роки 11 місяців, пільгова 08 місяців.

Як вже зазначалося, рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №16 від 15.10.2018

Майора ОСОБА_1 , який перебуває на квартирному обліку з 02.02.2001 року, першочергова черга з 08.05.2015 року складом сім`ї три особи, звільнений у запас відповідно до п. «к» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», виключено з квартирного обліку з 15.10.2018.

Відповідно до Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081, Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 №450, та Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №728, з метою вдосконалення забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція).

Інструкція визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей).

Відповідно до п.1 розділу VІ Інструкції житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.

Суд встановив, що календарна вислуга років позивача становить більше 20 років.

Згідно з п.2. розділу VІ. Інструкції військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, відповідно до статті 34 Житлового кодексу Української УРСР.

Потребуючими поліпшення житлових умов також визнаються:

військовослужбовці та члени їх сімей, які проживають в одній квартирі по дві і більше сім`ї незалежно від родинних відносин, та особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (у тому числі, якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати);

військовослужбовці з числа осіб з інвалідністю внаслідок війни, визначених у пунктах 11, 12 частини 2 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та члени їх сімей;

члени сімей загиблих, визначені абзацами шостим та восьмим пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

військовослужбовці та члени їх сімей, які були забезпечені житловими приміщеннями на територіях, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, - із урахуванням вимог законодавства України щодо тимчасово окупованих територій.

Відповідно до п.3. розділу VІ Інструкції облік ведеться в житлових комісіях військових частин (об`єднаних житлових комісіях), військових комісаріатах та КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району.

Відповідно до п.21. розділу VІ Інструкції зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Наявності таких підстав судом не встановлено.

Пунктом 30 Порядку №1081 передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

При цьому вказаний пункт Порядку не містить вичерпних підстав для зняття військовослужбовця з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки передбачає можливість зняття особи з обліку й в інших передбачених законодавством випадках.

Однак, в даному випадку підставою для прийняття відповідачем рішення про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку слугував факт звільнення останнього з військової служби, що у свою чергу відповідно до вищевказаних положень, на думку суду, не є правовою підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Слід зазначити, що існує вичерпний перелік підстав, при яких військовослужбовці мають право залишатися на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при звільненні з військової служби. Крім того, згідно з чинним законодавством звільнення з військової служби в запас не є підставою для зняття позивача та членів його сім`ї з квартирного обліку у військовій частині.

До подібних (як у даному позову) правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 25 березня 2019 року у справі №359/2295/17, від 08 квітня 2020 року у справі №683/2197/18, від 20 травня 2019 року у справі №487/6514/17, від 20 січня 2021 року у справі №460/6031/18.

Пунктом 3 Порядку встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Тлумачення зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а, отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, у тому числі і в разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Таким чином, враховуючи те, що на час звільнення у запас позивач мав стаж військової служби понад 20 років, та був зарахований на облік з 02.02.2001, звільнений з військової служби у запас, а тому в даному випадку суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для зняття останнього з квартирного обліку.

За таких обставин позовні вимоги позивача є підставні та обґрунтовані.

Частиною 1 та 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, які підтверджені наявними у справі матеріалами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 про зняття майора ОСОБА_1 з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 , оформлене протоколом №16 від 15.10.2018 та затверджене командиром військової частини НОМЕР_1 .

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 у загальній черзі на отримання постійного житла зі збереженням дати первинної постановки 02.02.2001 року, у першочерговій черзі на отримання постійного житла зі збереженням дати первинної постановки 08.05.2015 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А. Ю. Рищенко