Справа № 200/164/24
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 квітня 2024 року м. ДніпроСправа № 200/164/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) клопотання про поновлення строку звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Донецького окружного адміністративного суду, Держаної судової адміністрації України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

15.02.2024 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла справа за позовом ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Донецького окружного адміністративного суду (далі відповідач І, ДОАС), Державної судової адміністрації України (далі відповідач ІІ, ДСА України), з такими позовними вимогами:

- визнати протиправними дії Донецького окружного адміністративного суду щодо нарахування та виплати суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 року по день ухвалення судового рішення у справі за цим позовом (включно) та допомоги на оздоровлення у 2021, 2022, 2023 роках, обчислених виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102,00 грн;

- зобов`язати Донецький окружний адміністративний суд здійснити перерахунок та виплату, у тому числі за рахунок бюджетних призначень на забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів у установ системи правосуддя (Код програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 0501020), належних позивачу суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 року по день ухвалення судового рішення у справі за цим позовом (включно) та допомоги на оздоровлення у 2021, 2022, 2023 роках, обчислених виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі: у 2021 році 2270,00 грн, у 2022 році 2481,00 грн, у 2023 році 2684,00 грн;

- визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо незабезпечення фінансування виплати належної позивачу суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 року по день ухвалення судового рішення у справі за цим позовом (включно) та допомоги на оздоровлення у 2021, 2022, 2023 роках, обчислених виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі: у 2021 році 2270,00 грн, у 2022 році 2481,00 грн, у 2023 році 2684,00 грн;

- зобов`язати Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування, в тому числі за рахунок бюджетних призначень на забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів у установ системи правосуддя (Код програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 0501020), належних позивачу суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 року по день ухвалення судового рішення у справі за цим позовом (включно) та допомоги на оздоровлення у 2021, 2022, 2023 роках, обчислених виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі: у 2021 році 2270,00 грн, у 2022 році 2481,00 грн, у 2023 році 2684,00 грн.

Щодо строку звернення до суду, позивач зокрема зазначив, що згідно статті 233 Кодексу законів про працю України в редакції з 19 липня 2022 року із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Обмеження щодо застосування строків визначених частиною другою статті 233 КЗпП України були встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та скасовані Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 01.07.2023.

Також позивач зазначив, що внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в України» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. Для збереження власного життя, життя і здоров`я членів родини, у тому числі двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_1 був змушений виїхати до іншої місцевості і вирішувати питання влаштування родини у безпечному місці, для чого витратив час та наявні заощадження. Недонарахована суддівська винагорода негативно впливала на ефективність вирішення позивачем питань матеріального утримання родини.

На підставі наведеного, позивач просив суд поновити строк звернення до суду.

Ухвалою суду від 20.02.2024 позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду заяви про поновлення строку звернення до суду за період з 20.07.2022 по 09.10.2023 з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду; належним чином засвідчених копій паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру та доказів обрахунку суддівської винагороди за спірний період.

01.03.2024 позивач на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху надав суду копії паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, докази обрахунку суддівської винагороди за спірний період та клопотання про поновлення строку звернення до суду.

У клопотанні про поновлення строку звернення до суду позивач просить врахувати, що жодного письмового документу щодо складової виплаченої позивачу суддівської винагороди він до теперішнього часу не отримував, а отже початок перебігу строку давності, взагалі не розпочався. Проте, якщо суд дійде іншого висновку, позивач зауважив, що він мешкає більшість часу у м. Слов`янськ, де за адресою його проживання були прильоти ракети С300, в зв`язку із чим тривалий час не було, ані світла, ані Інтернету. Більш того, дружина та діти позивача, до яких позивач вимушений постійно їздити до м. Харкова, мешкають у мікрорайоні Салтівка, де близько 4 місяців також не було світла та зв`язку.

Також з 01 січня 2021 року до моменту звернення до суду триває протиправна бездіяльність ДСА України щодо незабезпечення фінансування виплати належної позивачу суддівської винагороди, у тому числі у період з 20.07.2022 по 09.10.2023. Позивач вважає, що триваючі на момент звернення із цим позовом до суду протиправні дії Донецького окружного адміністративного суду та протиправна бездіяльність ДСА України є вагомою підставою для захисту порушеного права позивача на отримання суддівської винагороди шляхом зобов`язання Донецького окружного адміністративного суду здійснити перерахунок та виплату належної позивачу суддівської винагороди з 01.01.2021 по день ухвалення судового рішення у справі за цим позовом (включно), а ДСА України - здійснити фінансування виплати належної мені суддівської винагороди по день ухвалення судового рішення у справі за цим позовом (включно).

Ухвалою суду від 01.03.2024 відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), визначено питання щодо поновлення строків звернення до суду вирішити під час розгляду справи.

Розглянувши клопотання про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до правових висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладених у постановах від 27 квітня 2023 року у справі № 300/4201/22 та від 25 квітня 2023 року у справі № 380/15245/22, положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

В силу прямих приписів статті 58 Конституції України, зміни, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» № 2352-IX мають застосуватись у спірних правовідносинах з 19.07.2022.

Відповідно до пункту 1 глави ХІХ Прикінцеві положення КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Право на заробітну плату до 19.07.2022 не обмежувалося будь-яким строком щодо судового захисту і такий висновок прямо випливає з указаної норми.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 808/1271/18, від 22 квітня 2021 року у справі № 826/8789/18, від 29 вересня 2021 року у справі № 160/8332/20, від 12 травня 2022 року у справі № 280/9017/20, від 26 травня 2022 року у справі № 420/10861/21, від 28.07.2022 року у справі № 300/6805/21.

Відтак з 01.07.2023 у позивача є три місяці для звернення до суду з даним позовом до 01.10.2023.

Разом з тим, позивач звернувся із позовом до суду для захисту своїх прав 03.01.2024 документ сформований в системі «Електронний суд», вх.№ 203/24 від 09.01.2024.

Отже в частині періоду з 20.07.2022 по 03.10.2023 позивачем пропущено строк звернення до суду. Оскільки про порушення свого права щодо нарахування та виплати суддівської винагороди в належному розмірі за липень 2023 року позивач міг дізнатися після отримання такої винагороди наприкінці липня 2023 року, суд вважає пропущеним строк звернення до суду з 20.07.2022 по 30.09.2023.

На думку суду, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі № 815/91/18.

Частиною першою статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

КАС України не пов`язує право суду поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

У клопотанні про поновлення строку звернення до суду ОСОБА_1 просить врахувати, що жодного письмового документу щодо складової виплаченої йому суддівської винагороди він до теперішнього часу не отримував, а отже початок перебігу строку давності, взагалі не розпочався. Водночас, якщо суд дійде іншого висновку, позивач просить врахувати проживання більшість часу у м. Слов`янськ, де за адресою його проживання були прильоти ракети С300, у зв`язку із чим тривалий час не було, ані світла, ані Інтернету. Більш того, дружина та діти позивача, до яких позивач вимушений постійно їздити до м. Харкова, мешкають у мікрорайоні Салтівка, де близько 4 місяців також не було світла та зв`язку.

На думку суду наведені позивачем обставини, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду в розумінні КАС України, оскільки жодних доказів на підтвердження об`єктивної неможливості звернення до суду у визначені КАС України та КЗпП України строки у період з 01.10.2023 (три місяці з дати закінчення карантину) по 03.10.2023 позивачем не надано.

Крім того, відповідно до довідки Донецького окружного адміністративного суду від 27.02.2024 № 03-30/94/23 вбачається, що ОСОБА_1 нарахована та виплачена матеріальна допомога до відпустки за 2021 рік у квітні 2021 року, за 2022 рік у травні 2022 року, за 2023 рік у травні 2023 року.

Тобто в частині позовних вимог щодо нарахування допомоги на оздоровлення за 2023 рік у неналежному розмірі строк звернення до суду пропущено, і доказів поважності його пропуску позивачем не надано.

Відповідно до 8 частини першої статті 240 КАС України суд залишає позовну заву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відтак, суд не знаходить підстав для визнання поважними пропуску строку звернення до суду із позовом в частині нарахування та виплати суддівської винагороди з 20.07.2022 по 30.09.2023, та допомоги на оздоровлення за 2023 рік, як наслідок - відмовляє у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду та залишає позовну заяву без розгляду в частині позовних вимог в частині нарахування та виплати суддівської винагороди за період з 20.07.2022 по 30.09.2023, та допомоги на оздоровлення за 2023 рік.

Керуючись статтями 123, 240, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропуску строку звернення до суду в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Донецького окружного адміністративного суду щодо нарахування та виплати суддівської винагороди за період з 20.07.2022 по 30.09.2023 та допомоги на оздоровлення у 2023 році, обчислених виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102,00 грн; зобов`язання Донецького окружного адміністративного суду здійснити перерахунок та виплату, у тому числі за рахунок бюджетних призначень на забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів у установ системи правосуддя (Код програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 0501020), належних позивачу суддівської винагороди за період з 20.07.2022 по 30.09.2023 та допомоги на оздоровлення у 2023 році, обчислених виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі: у 2022 році 2481,00 грн, у 2023 році 2684,00 грн; визнання протиправною бездіяльності Державної судової адміністрації України щодо незабезпечення фінансування виплати належної позивачу суддівської винагороди за період з 20.07.2022 по 30.09.2023 та допомоги на оздоровлення у 2023 році, обчислених виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі: у 2022 році 2481,00 грн, у 2023 році 2684,00 грн; зобов`язання Державної судової адміністрації України здійснити фінансування, в тому числі за рахунок бюджетних призначень на забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів у установ системи правосуддя (Код програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 0501020), належних позивачу суддівської винагороди за період з 20.07.2022 по 30.09.2023 та допомоги на оздоровлення у 2023 році, обчислених виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі: у 2022 році 2481,00 грн, у 2023 році 2684,00 грн, та залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до Донецького окружного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України в цій частині.

Роз`яснити позивачу, що після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, позивач має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян