Справа № 120/15300/23
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

30 квітня 2024 р. Справа № 120/15300/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі-ГУПФУ у Вінницькій області, відповідач), в якому просить:

- визнати противоправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 30 від 28.08.2023

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити з 21.08.2023 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком № 1, з урахуванням до пільгового стажу у полуторному обчисленні період роботи з особливо шкідливими умовами праці з 23.07.2018 по 05.08.2023 та до страхового стажу період роботи з 05.07.1990 по 17.08.1992.

Ухвалою від 09.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи. Також даною ухвалою встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив щодо задоволення позову. Зазначив, що страховий стаж позивача згідно даних трудової книжки та персоніфікованого обліку становить 33 роки 06 місяців, стаж роботи за Списком № 1 - 0 років. Вік позивача на час звернення за призначенням пенсії - 56 років 04 місяці. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 30 від 28.08.2023 Позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи.

Вказав, що відповідно до записів трудової книжки до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 05.07.1990 по 17.08.1992, оскільки відсутня дата розпорядчого документу про звільнення з роботи.

До спеціального стажу роботи не зараховано період роботи з 23.08.2023 по 05.08.2023 згідно уточнюючої довідки про підтвердження пільгового стажу від 09.08.2023 №1-02-76/1 - 145, оскільки в довідці не вказана інформація про переведення позивача з посади на посаду із зазначенням дати, що є обов`язковою вимогою при виданні названої довідки та відстеження до якого наказу про проведення атестації робочих місць відноситься та чи інша посада.

Отже, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу Головним управлінням Пенсійного фонду у Волинській області прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 , в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України №1058.

02.11.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

29.11.2023 від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог. Так в заяві представник позивача вказав, що 21.11.2023 року відповідачем прийнято рішення № 30 про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», разом з тим, період роботи позивача в проектно-будівельному кооперативі «Зодчий» з 05.07.1990 по 17.08.1992 року йому не зараховано.

Так представник позивача, посилаючись на положення ч. 1 ст. 47 КАС України зазначив, що у зв`язку з частковим вирішенням відповідачем вимог позовної заяви в добровільному порядку, позивач бажає зменшити свої позовні вимоги шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 30 від 21.11.2023 в частині відмови зарахувати до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 в проектно-будівельному кооперативі «Зодчий» з 05.07.1990 по 17.08.1992 року та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 в проектно-будівельному кооперативі «Зодчий» з 05.07.1990 по 17.08.1992 року.

Суд зазначає, відповідно до частини 1 статті 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Аналіз норм ч. 1 ст. 47 КАС України дає підстави для висновку, що законодавець розмежовує такі процесуальні права позивача як право змінити предмет позову та право збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

При цьому, слід зауважити, що розмір позовних вимог це кількісна характеристика позовних вимог. Отже, у статті 47 КАС України йдеться про збільшення/зменшення саме розміру позовних вимог, а не про зменшення їх кількості. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Аналогічна правова позиція висловлена ВС у постанові від 23.12.2020 у справі №361/822/17.

Таким, чином зважаючи, що предметом цього позову є вимоги немайнового характеру, суд дійшов висновку, що заява представника позивача про зменшення розміру позовних вимог у справі, враховуючи положення статті 47 КАС України, не підлягає задоволенню. При цьому, суд не вбачає необхідності виносити окремий процесуальний документ.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

21.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. На момент звернення позивач досяг 56-річного віку. За принципом екстериторіальності розгляд заяви ОСОБА_1 здійснило Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області рішенням №30 від 28.08.2023 відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідач у відмові зазначив, що страховий стаж позивача згідно даних трудової книжки та персоніфікованого обліку становить 33 роки 06 місяців, стаж роботи за Списком №1- 0 років. Вік позивача на час звернення за призначенням пенсії - 56 років 04 місяці. Відповідно до записів трудової книжки до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 05.07.1990 по 17.08.1992, оскільки відсутня дата розпорядчого документу про звільнення з роботи.

До спеціального стажу роботи не зараховано період роботи з 23.07.2018 по 05.08.2023, згідно уточнюючої довідки про підтвердження пільгового стажу від 09.08.2023 №1-02-76/1 - 145, оскільки, в довідці не вказана інформація про переведення позивача з посади на посаду із зазначенням дати, що є обов`язковою вимогою при виданні названої довідки та відстеження до якого наказу про проведення атестації робочих місць відноситься та чи інша посада.

Отже, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу Головним управлінням Пенсійного фонду у Волинській області прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 , в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України №1058.

Позивач, не погоджуючись із рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV ).

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності вказаним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених зазначеним Законом.

Як передбачено ч. 1 ст. 114 вказаного Закону, право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій вказаної статті. Розміри пенсій для осіб, визначених вказаною статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 зазначеного Закону.

В силу вимог абзацу 1 пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім-тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим-двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах, призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно з пунктом 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої, або ж необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 04.03.2020 у справі №367/945/17 та від 27.04.2020 у справі № 367/4230/17.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст.24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1 (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 1.1 Порядку № 22-1 встановлено, що заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім`ї, у зв`язку з втратою годувальника, подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

За приписами пункту 2.1 Порядку № 22-1 документи, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637; для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 21.08.2023 звернувся до органу Пенсійного фонду з заявою призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1.

На момент звернення з заявою позивач досяг 56-річного віку.

Але, рішенням за № 30 від 28.03.2023 відповідач ГУ Пенсійного фонду України у Волинській області надав відмову, посилаючись на відсутність у позивача необхідного пільгового стажу роботи, та як наслідок, відсутність правових підстав. Водночас, як зазначив відповідач, до спеціального стажу роботи не зараховано період роботи з 23.07.2018 по 05.08.2023 згідно уточнюючої довідки про підтвердження пільгового стажу від 09.08.2023 №1-02-76/1-145, оскільки в довідці не вказана інформація про переведення позивача з посади на посаду із зазначенням дати, у зв`язку із чим, неможливо встановити до якого наказу про проведення атестації відноситься та чи інша посада.

Однак, у трудовій книжці НОМЕР_1 зазначено, що ОСОБА_1 з 23.07.2018 по 05.08.2023 працював в ДСП «УКБВЗ», з подальшими реорганізаціями та переведеннями позивача на різні посади.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 1-02-76/1-145 від 09.08.2023 виданої Державним спеціалізованим підприємством «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами», яка видана ОСОБА_1 , про те що, він працював повний робочий день в ДСП «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами» і за період з 27.03.2018 по 03.06.2019 в ДП «УКБВЗ», і за період з 04.06.2019 по 05.08.2023 в ДСП «ЦППРВ», виконував роботи в зоні відчуження, сумарна щільність забруднення території якої радіонуклідами становить 100 кБК/м2 і більше. Вахтовий режим роботи протягом усього часу, 10-ти годинний робочий день з відпрацьованою місячною нормою робочого часу при 30-ти годинному робочому тижні з особливо шкідливими умовами праці. За професією: провідний інженер з нагляду за будівництвом відділу технічного нагляду та виробничо-технологічного контрою за якістю будівництва ДСП «УКБЗВ», провідний інженер з нагляду за будівництвом відділу технічного нагляду та геодезії служби технічного нагляду та організації будівництва, провідний інженер з нагляду за будівництвом відділу технічного нагляду та геодезії, провідний інженер з нагляду за будівництвом відділу технічного нагляду, провідний інженер з нагляду за будівництвом, начальник відділу супроводу будівництва та технологічного нагляду служби капітального будівництва ДСП «ЦППРВ», що передбачена Списком №1 розділ ХХІІ, підрозділ 4 постанови КМУ №461 від 24.06.2016 зі змінами та доповненнями внесеними постановою КМУ № 479 від 04.07.2017.

У вищевказаній довідці підставою вказано: накази ДСП «УКБВЗ№ від 28.03.2018 №40, від 17.01.2018 № 05, наказ ДСП «ЦППРВ» від 22.01.2018 №5-К (атестація робочого місця проведена вперше), з доповненнями внесеним наказами від 20.06.2019 №47-К, від 16.10.2019 № 90-К, від 05.12.2019 №119-К, від 09.02.2022 №31-К, наказ від 19.01.2023 №5-к за період з 23.07.2018 по 05.08.2023.

Підставою для видачі вказано: наказ МНС України від 13.03.2012 № 576, листи Головного управління Держпраці у Київській області, довідки Головного управління Держпраці у Київській області, накази про віднесення працівників підприємства до категорії А, протоколи проведення вимірювань щільності забруднення території, особова карта П-2, накази О/С, О/Р. У відпустці без збереження заробітної плати не перебував.

Усі вищеперераховані накази про атестацію робочого місця, наказ МНС, листи та довідки Головного управління Держпраці у Київській області наявні в матеріалах справи і відповідачем не заперечується дійсність таких.

Крім того, відповідно до довідки № 42/1/23 від 09.08.2023 виданої Державним спеціалізованим підприємством «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами» ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.985 № 665-195 і постановою ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР і ВЦПРС від 29.12.1987 № 1497-78, що дає право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності за Списком № 1, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР № 1173, постановою КМУ № 162, №36, № 173 з 23.07.20108 по 05.08.2023 і час роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження зараховується до трудового стажу, до вислуги років: до 01.01.1988 в потрійному, а з 01.01.1988 в полуторному розмірі (в тому числі за Списком №1).

При цьому, відповідачем не заперечується факт проведення атестації робочого місця за посадами які обіймав позивач, а лише вказує на відсутність в довідці інформації про дати переведення позивача з посади на посаду.

У зв`язку з вищевикладеним, суд критично оцінює посилання відповідала щодо неможливості зарахування до спеціального стажу роботи період роботи з 23.07.2018 по 05.08.2023 згідно уточнюючої довідки про підтвердження пільгового стажу від 09.08.2023 №1-02-76/1-145, оскільки в довідці не вказана інформація про переведення позивача з посади на посаду із зазначенням дати, у зв`язку із чим неможливо встановити до якого наказу про проведення атестації відноситься та чи інша посада, оскільки записами в трудовій книжці, довідками від 09.08.2023, наказами про проведення атестації робочих місць підтверджується право позивача на пенсію за Списком № 1.

Щодо не зарахування до страхового стажу позивача період роботи з 05.07.1990 по 17.08.1992, оскільки відсутня дата розпорядчого документу про звільнення з роботи, суд зазначає наступне.

Так, на момент внесення у трудову книжку позивача спірних записів, була чинна "Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників", затверджена наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58).

Підпунктом 1.1. Інструкції № 58 було встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (пункт 4.1 Інструкції № 58).

Однак, на переконання суду, запис у трудовій книжці чітко містить відомості щодо роботи позивача у спірний період, а надання уточнюючих довідок для підтвердження трудового стажу необхідно лише у разі коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Натомість, відсутність дати розпорядчого документу про звільнення не є тим недоліком трудової книжки чи записів у них, за наявності якого трудовий стаж позивача не може вважатися підтвердженим.

При цьому, суд досліджуючи копії трудової книжки, не встановив наявність закреслень, перекреслень чи внесення виправлень. Всі записи здійснені чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису і завірені печаткою роботодавця.

Крім того, згідно архівної довідки № 01-19/142 від 18.04.2022 виданої Трудовим архівом Теплицької селищної ради слідує, що протоколом установчих зборів проектно-будівельного кооперативу «Зодчий» смт. Теплик від 11.12.1990 № (відсутній) «так у документі» ОСОБА_1 зарахований в члени кооперативу. Протоколом зборів трудового колективу проектно-будівельного кооперативу «Зодчий» смт. Теплик від 17.08.1992 №(відсутній) «так у документі» ОСОБА_1 виведений із членів кооперативу «Зодчий», в зв`язку із переходом на іншу роботу.

Окремо суд наголошує, що відповідачем не ставиться під сумнів вірність записів в трудовій книжці позивача про прийняття/звільнення позивача у спірні періоди роботи.

Більше того, суд зазначає, що на працівника не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку) за формальну неправильність оформлення трудової книжки, якщо недоліки допущені із вини адміністрації підприємства.

Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на правову позицію Верховного Суду, висловлену в постановах від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) та від 29.03.2019 року у справі №548/2056/16-а (адміністративне провадження №К/9901/44334/18), в яких суд касаційної інстанції зазначив, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена особа, призначена наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації.

Тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Так, з матеріалів справи слідує, що спірний періоди з 05.07.1990 року по 17.08.1992 рік згідно записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , містить порядковий номер і дату заповнення, і підпис відповідальної особи і печатку, а відтак, такий підлягає зарахуванню до страхового стажу.

За наведених вище обставин, суд прийшов до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 30 від 28.03.2023 належить скасувати.

Водночас, позивач за змістом позовних вимог просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити з 21.08.2023 пенсію за віком на пільгових умовах, з урахуванням по пільгового стажу у полуторному обчисленні період роботи з особливо шкідливими умовами праці з 23.07.20118 по 05.08.2023 та зарахувати до страхового стажу період роботи з 05.07.1990 по 17.08.1992.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, як зазначив позивач, що 21.11.2023 року відповідачем прийнято рішення №30 про призначення позивачу з 21.08.2023 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», разом з тим, період роботи позивача в проектно-будівельному кооперативі «Зодчий» з 05.07.1990 по 17.08.1992 року йому не зараховано.

На підтвердження даних обставин представник позивача надав протокол призначення пенсії ОСОБА_1 з 21.08.2023.

З наданого протоколу слідує, що дійсно, починаючи з 21.08.2023, ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах, та зараховано період роботи з 23.07.2018 по 05.08.2023, а тому і відсутні підстави додатково про це вказувати в рішенні суду.

Однак період роботи ОСОБА_1 з 05.07.1990 по 17.08.1992 року йому не зараховано.

Разом з тим, під час розгляду даної справи судом такий період зараховано до страхового стажу.

Таким чином, оскільки позивачу вже призначено пенсію з 21.08.2023 (з дати якої позивач і просив), то належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до його страхового стажу період роботи з 05.07.1990 по 17.08.1992 включно, а також здійснити перерахунок та виплату пенсії із врахуванням відповідного стажу з 21.08.2023.

При цьому, не підлягає задоволенню вимога про скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 30 від 21.11.2023 в частині відмови зарахувати до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 в проектно-будівельному кооперативі «Зодчий» з 05.07.1990 по 17.08.1992, оскільки судом надано оцінку рішенню від 28.08.2023 яким позивачу, не було зараховано даний період роботи до страхового стажу і під час розгляду справи судом зараховано такий період роботи до страхового стажу.

За приписами вимог пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, у спосіб визначений судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України у разі задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 30 від 28.03.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до його страхового стажу період роботи з 05.07.1990 по 17.08.1992, а також здійснити перерахунок та виплату пенсії із врахуванням відповідного стажу з 21.08.2023.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі в розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (вул. Кравчука, 22 В, м. Луцьк, код ЄДРПОУ 13358826)

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя

Секретар