Справа № 200/358/24
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року Справа№200/358/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Верченко Ольги Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2024 до Донецького окружного адміністративного суду, через систему Електронний суд, надійшов позов адвоката Верченко Ольги Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з вимогами:

- визнати протиправним, та скасувати рішення від 01.11.2023 № 80 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неврахуванні до страхового стажу роботи періодів навчання згідно Посвідчення № НОМЕР_1 від 14.03.1988, Свідоцтва Б/Н від 17.06.1988, Посвідчення № НОМЕР_2 від 03.11.1983, Свідоцтва №37 від 07.02.2003, та записів трудової книжки серії НОМЕР_3 дата заповнення 31.03.1983;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, призначити з 26.10.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зарахувати до страхового стажу роботи усі періоди зазначені згідно Посвідчення №1777 від 14.03.1988, Свідоцтва Б/Н від 17.06.1988, Посвідчення №6065 від 03.11.1983, Свідоцтва №37 від 07.02.2003, та записів трудової книжки серії НОМЕР_3 дата заповнення 31.03.1983.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне страхування з посиланням на відсутність необхідного стажу роботи, що обумовлено не зарахуванням періодів роботи у зв`язку із недоліками у заповненні трудової книжки. Позивач вказав, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, при цьому відповідальність за ведення якої покладено на роботодавця; виявлені недоліки у заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для відмови в зарахуванні стажу роботи у разі відсутності у відповідача доказів, які б спростували факт роботи на підприємстві.

Також позивач вказав про протиправність дій відповідача щодо не зарахування періоду навчання у зв`язку з недоліками у оформленні свідоцтва та посвідчень про навчання, оскільки відповідач не використав свої повноваження, щодо уточнення відомостей щодо недоліків заповнення посвідчень та свідоцтва уповноваженими особами навчального закладу шляхом направлення відповідних запитів у відповідності до частини третьої статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вважає, що належним способом захисту його права є саме зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на адміністративний за змістом якого просив відмовити у задоволення позовних вимог. Відповідач вказав, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання призначити пенсію вказав, що після опрацювання документів пенсійна справа передана до пенсійного органу за місцем реєстрації позивача, та ураховуючи, що позовні вимоги не викладені щодо зарахування конкретних періодів роботи, позовні вимоги є безпідставними, а отже не підлягають задоволенню.

Ухвалою судді від 26.01.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано у відповідача докази у справі.

Ухвалою суду від 26.02.2024 витребувано докази у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Ухвалою суду від 04.04.2024 повторно витребувано докази у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

25.04.2024 витребувані докази надійшли до суду.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.10.2023 звернулася до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком.

Заяву позивача, за екстериторіальністю, розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Так, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 01.11.2023 №80 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Відповідно до вказаного рішення, згідно наданих документів, вік заявниці 60 років 3 місяці, необхідний страховий стаж визначений пунктом 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 30 років.

За наданими документами та враховуючи дані реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, на теперішній час, страховий стаж особи склав 18 років 04 місяці 08 днів.

При цьому зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- періоди трудової діяльності, згідно трудової книжки НОМЕР_3 з датою заповнення 31.03.1987, оскільки не можливо прослідкувати хронологічну зміну прізвища;

- період навчання, згідно Посвідчення № НОМЕР_1 від 14.03.1988, оскільки відсутній підпис голови екзаменаційної комісії;

- період навчання, згідно Свідоцтва Б/Н від 17.06.1988, оскільки не зазначено період навчання та відсутній підпис голови екзаменаційної комісії;

- період навчання, згідно Посвідчення №6065 від 03.11.1983, оскільки не зазначено форма навчання;

- період навчання, згідно Свідоцтва №37 від 07.02.2003, оскільки не зазначено форма навчання та даний період перетинається з роботою.

Не погодившись із відмовою у призначенні пенсії позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, яка визначає умови призначення пенсії за віком, передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення відповідного віку та за наявності відповідного страхового стажу, що визначений вказаною статтею.

Так, частиною 1 статті 26 вказаного Закону визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 30 років у 2023 році.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також частиною 1 статті 48 Кодексу законів про працю України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Тобто, надання додаткових документів на підтвердження трудового стажу передбачено у разі відсутності трудової книжки або якщо записи про періоди роботи містять неправильні чи неточні записи саме про періоди роботи.

Так, до заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 була подана трудова книжка серії НОМЕР_3 , дата заповнення 31.03.1983 та 28.05.2003.

Судом досліджено копію вказаної трудової книжки та встановлено, що на титульній сторінці виконані зміни прізвища: ОСОБА_2 Чеботарь Ковальова Москалець.

При цьому працівниками відділу кадрів у трудову книжку не внесено інформацію про зміну прізвища позивача з ОСОБА_3 на Москалець.

Так, до матеріалів адміністративного позову позивачем надано копію свідоцтва:

- про розірвання шлюбу від 22.02.2012 серії НОМЕР_4 згідно з яким ОСОБА_4 після розірвання шлюбу 13.05.1986 змінила прізвище на ОСОБА_3 ;

- про шлюб від 07.05.2012 серії НОМЕР_5 відповідно до якого ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на Москалець.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що трудова книжка серії НОМЕР_3 , дата заповнення 31.03.1983 і 28.05.2003 належить позивачу.

Суд зазначає, що на час первинного заповнення трудової книжки діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СССР від 20.06.1974 №162 (надалі - Інструкція № 162).

Згідно пункту 1.2 Інструкції № 162, прийом на роботу без трудової книжки не допускається.

Відповідно до пунктів 2.2, 2.3 Інструкції № 162, заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу.

Відповідно до пункту 2.12 Інструкції № 162, зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я, по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Вказані зміни вносяться на першій сторінці (титульному листі) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище та ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані.

Відповідно до п. 1.1 ч. 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 (далі Інструкція № 58), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно з п. 2.1 ч. 2 Інструкція № 58, трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською та російською мовами.

Згідно з приписами ч. 2 Інструкції № 58, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Ураховуючи положення п. 2.13 наказу, виданого Міністерством праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення №58 від 29.07.1993 Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, відповідно до якої зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Суд зауважує, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 Про трудові книжки працівників, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Отже, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09.08.2019 у справі №654/890/17.

Суд зазначає, що п.2.28 Порядку №22-1, передбачено, що документи, передбачені розділом II цього Порядку, що підтверджують відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), дату та місце народження, походження особи, укладення шлюбу, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть особи, інші акти цивільного стану особи, наявність в особи інвалідності, право на пільги за соціальною ознакою, здобуття дітьми та учнями дошкільної та загальної середньої освіти, місце проживання (перебування) особи, подаються до органу, що призначає пенсію, у випадку, коли такі відомості відсутні або містять розбіжності в інформаційних системах, зазначених у підпункті 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року № 681 Про оптимізацію надання адміністративних послуг у сфері пенсійного забезпечення (далі - відповідні інформаційні системи).

Відповідно до Постанови КМУ Про оптимізацію надання адміністративних послуг у сфері пенсійного забезпечення від 17.07.2019 № 681 з метою зниження адміністративного навантаження на громадян, а також оптимізації та підвищення ефективності роботи органів Пенсійного фонду України шляхом впровадження електронної міжвідомчої взаємодії Кабінет Міністрів України постановляє:

1. Установити, що:

1) для призначення, перерахунку, поновлення, припинення, продовження виплати пенсій, надбавок, допомог, доплат та компенсацій або переведення з одного виду пенсії на інший (далі - призначення пенсії) на запит органів, які призначають пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня його отримання подаються такі відомості:

- з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті). Відомості подаються Державною фіскальною службою відповідно до закону;

- з Державного реєстру актів цивільного стану громадян - дата та місце народження і походження особи, про шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть, інші акти цивільного стану особи. Відомості подаються в порядку, встановленому Міністерством юстиції та Пенсійним фондом України; з централізованого банку даних з проблем інвалідності - про осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю. Відомості подаються у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики та Пенсійним фондом України;

- з Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, - про осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою. Відомості подаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчими органами з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики та Пенсійним фондом України;

- з реєстрів даних про дітей дошкільного, шкільного віку та учнів, які проживають чи перебувають в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, - про здобуття такими дітьми та учнями дошкільної та загальної середньої освіти. Відомості подаються структурними підрозділами, відповідальними за створення та постійне оновлення зазначених реєстрів, відповідно до Порядку ведення обліку дітей дошкільного, шкільного віку та учнів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 вересня 2017 р. № 684 (Офіційний вісник України, 2017 р., № 76, ст. 2325; 2018 р., № 80, ст. 2663). Відомості подаються в порядку, встановленому Міністерством освіти і науки та Пенсійним фондом України;

- з реєстрів територіальних громад - про місце проживання/перебування особи із зазначенням адреси житла/місця перебування. Відомості подаються органами реєстрації;

2) забороняється вимагати від особи, яка подає заяву для призначення пенсії, документи, що підтверджують відомості, зазначені у підпункті 1 цього пункту (крім випадку, коли такі відомості відсутні або містять розбіжності у відповідній інформаційній системі або особа не надала згоди на отримання та обробку її персональних даних з певної інформаційної системи), а також відомості, які містяться в інформаційних системах Пенсійного фонду України та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Положення щодо обміну відомостями, зазначеними у підпункті 1 цього пункту, діють до організації електронної інформаційної взаємодії відповідних інформаційних ресурсів згідно з Порядком організації електронної інформаційної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 2018 р. № 357 Деякі питання організації електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів (Офіційний вісник України, 2018 р., № 41, ст. 1450).

Доступ до зазначених у підпункті 1 цього пункту реєстрів здійснюється авторизовано із збереженням інформації про службову або посадову особу, яка зробила запит, з використанням засобів реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування на центральному рівні за умови надання особою, яка подає заяву для призначення пенсії, а у випадках, передбачених законом, - також членами її сім`ї згоди на отримання та обробку їх персональних даних.

Відповідно до Порядку подання Пенсійному фонду України відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України Про затвердження Порядку подання Пенсійному фонду України відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 11.09.2020 № 17-1 (далі - Порядок №17-1) (чинного на дату звернення позивача з заявою про призначення пенсії за віком), якою передбачено, наступне:

1. Цей Порядок визначає процедуру подання Пенсійному фонду України відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про дату та місце народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені (далі - інформаційна взаємодія).

2. Інформаційна взаємодія здійснюється з використанням даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян (далі - Реєстр), який містить конфіденційну інформацію про фізичну особу, на центральному рівні в електронному вигляді інформаційно-комунікаційними засобами із застосуванням засобів технічного та криптографічного захисту інформації відповідно до Закону України Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах.

3. Інформаційну взаємодію забезпечують державне підприємство, що належить до сфери управління Міністерства юстиції України та визначене адміністратором Реєстру, та Пенсійний фонд України.

4. Інформаційна взаємодія здійснюється з дотриманням вимог законодавства у сфері захисту інформації, рівень захисту якої повинен відповідати ступеню обмеження доступу до неї.

5. Інформаційна взаємодія здійснюється безоплатно та передбачає передачу на запит Пенсійного фонду України відомостей про дату та місце народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені засобами системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів відповідно до Положення про систему електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів Трембіта, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2016 року № 606 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 17 січня 2023 року № 38).

6. Перелік та обсяг відомостей, які надаються на запит, структура інформаційних повідомлень, що передаються та приймаються, строки впровадження програмного забезпечення для інформаційної взаємодії, процедура взаємодії інформаційних систем та зміни до них, визначаються в договорі про інформаційну взаємодію відповідно до Порядку електронної (технічної та інформаційної) взаємодії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2016 року № 606.

7. Електронні дані повинні містити інформацію з Реєстру, актуальну на дату передання відповіді на запит.

8. Інформація, що передається з Реєстру у порядку інформаційної взаємодії, використовується виключно для призначення, перерахунку, поновлення, припинення, продовження виплати пенсій, надбавок, допомог, доплат та компенсацій або переведення з одного виду пенсії на інший і не може бути передана третій стороні, якщо інше не передбачено законом.

Отже, враховуючи наведене вище, відповідач мав можливість отримати додаткові документи для всебічного, повного розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком, але всупереч Порядкам №22-1 та №17-1 затвердженим Постановами правління Пенсійного фонду України та постанови КМУ Про оптимізацію надання адміністративних послуг у сфері пенсійного забезпечення відповідні дії не здійснив.

Таким чином, суд вважає що відповідачем протиправно не досліджено та не ураховано періоди роботи позивача за трудовою книжкою серії НОМЕР_3 .

При цьому, суд вважає за необхідне дослідити трудову книжку позивача із співставленням з розрахунком стажу, формою ОК-5, що надані пенсійним органом.

Так, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_3 , позивач:

- з 01.09.1981 по 01.03.1983 навчалася у НОМЕР_6 , що підтверджується дипломом № НОМЕР_7 від 05.03.1983

Згідно з розрахунком стажу вказаний період зарахований до страхового стажу, отже підстави для зобов`язання відповідача зарахувати вказаний період відсутні.

- з 25.03.1983 по 07.05.1983 працювала кравцем 3 розряду у Комбінаті побутового обслуговування населення м. Селидове (запис містить посилання на наказ, підпис відповідальної особи та печатку)

Згідно з розрахунком стажу вказаний період не зарахований до страхового стажу, отже є підстави для зобов`язання відповідача зарахувати вказаний період до страхового стажу.

- з 05.08.1983 по 01.12.1987 працювала телефоністом у Селидівському виробничому об`єднанні ШУ Курахівське (запис містить посилання на накази, підпис відповідальної особи та печатку)

Згідно з розрахунком стажу вказаний період не зарахований до страхового стажу, отже є підстави для зобов`язання відповідача зарахувати вказаний період до страхового стажу.

- з 11.04.1988 по 21.09.1988 працювала телефоністом у Селидівському виробничому об`єднанні ШУ Курахівське (записи містять посилання на накази, підпис відповідальної особи та печатку)

Згідно з розрахунком стажу вказаний період не зарахований до страхового стажу, отже є підстави для зобов`язання відповідача зарахувати вказаний період до страхового стажу.

- з 31.01.1989 по 12.05.1989 працювала робітником в магазині № НОМЕР_8 ОРС Старобешівської ГРЕС (записи містять посилання на накази, підпис відповідальної особи та печатку)

Згідно з розрахунком стажу вказаний період не зарахований до страхового стажу, отже є підстави для зобов`язання відповідача зарахувати вказаний період до страхового стажу.

- З 12.09.1989 по 12.09.1989 працювала робітником по соціальній допомозі відділу соціального забезпечення Старобешівського райісполкому (записи містять посилання на накази, підпис відповідальної особи та печатку)

Згідно з розрахунком стажу вказаний період не зарахований до страхового стажу, отже є підстави для зобов`язання відповідача зарахувати вказаний період до страхового стажу.

- з 29.06.1991 по 18.10.1998 працювала на Дніпропетровському металургійному заводі імені Комінтерна (згодом ВАТ Дніпропетровському металургійному заводі імені Комінтерна) у воєнізованій охороні (записи містять посилання на накази, підпис відповідальної особи та печатку)

Згідно з розрахунком стажу вказаний період зарахований частково до страхового стажу, а саме: зарахований період догляду за дитиною з 21.10.1994 по 20.10.1997 та з 01.01.1998 по 30.08.1998, отже є підстави для зобов`язання відповідача зарахувати період з 29.06.1991 по 20.10.1994, з 21.10.1997 по 31.12.1997 та з 31.08.1998 по 18.10.1998 до страхового стажу.

- з 29.04.1999 по 22.04.2000 перебувала на обліку в Селидовському міському центрі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю;

Відповідно до статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення до стажу для обчислення пенсії зараховується період одержання допомоги по безробіттю. Підставою для зарахування періоду до 01.01.2004 є записи у трудовій книжці, внесені органом державної служби зайнятості населення.

Після 01.01.2004 до страхового стажу зараховуються періоди, коли людина перебувала на обліку в центрі зайнятості і отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації (стаття 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Згідно з розрахунком стажу вказаний період не зарахований до страхового стажу, отже є підстави для зобов`язання відповідача зарахувати вказаний період до страхового стажу.

- з 18.05.2000 по 15.08.2000 працювала у Корпорації «Аграрний союз Донбасу» сезонним робітником (записи містять посилання на накази, підпис відповідальної особи, печатку (виправлення внесені відповідно до Інструкції))

Згідно з розрахунком стажу вказаний період частково зарахований до страхового стажу: з 01.05.2000 по 04.05.2000, з 01.06.2000 по 21.06.2000, з 01.07.2000 по 12.07.2000. При цьому, з урахуванням відомостей з Реєстру застрахованих осіб (форми ОК-5) страхувальником 30792601 заробітна плата нараховувалася та сплачувалися страхові внески лише: за травень 2000 року за 4 дні, за червень 2000 року за 21 день, за липень 200 року за 12 днів, за серпень не нараховувалася.

Отже підстави для зарахування всього періоду з 18.05.2000 по 15.08.2000 відсутні.

- з 12.09.2000 по 30.07.2001 перебувала на обліку в Селидовському міському центрі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю;

Згідно з розрахунком стажу вказаний період частково зарахований до страхового стажу, а саме: з 01.06.2001 по 29.08.2001, отже є підстави для зобов`язання відповідача зарахувати період з 12.09.2000 по 31.05.2001 до страхового стажу.

- з 31.07.2001 по 26.09.2001 у ТОВ «Максимільянівське» сезонним працівником (записи містять посилання на накази, підпис відповідальної особи, печатку)

Згідно з розрахунком стажу вказаний період частково зарахований до страхового стажу, а саме: з 31.07.2001 по 29.08.2001, з 01.09.2001 по 14.09.2001.

При цьому, з урахуванням відомостей з Реєстру застрахованих осіб (форми ОК-5) страхувальником 30845092 заробітна плата нараховувалася та сплачувалися страхові внески: липень 2001 року за 24 дні, серпень 2001 року за 29 днів, вересень 2001 року за 14 днів.

Отже підстави для зарахування всього періоду з 31.07.2001 по 26.09.2001 відсутні.

- з 21.01.2002 по 17.10.2002 та з 21.10.2002 по 18.04.2003 перебувала на обліку в Селидовському міському центрі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю;

Згідно з розрахунком стажу вказаний період частково зарахований до страхового стажу, а саме: з 21.01.2002 по 30.06.2002, з отже є підстави для зобов`язання відповідача зарахувати період з 01.07.2002 по 17.10.2002 та з 21.10.2002 по 18.04.2003 до страхового стажу.

- з 28.05.2003 по 22.07.2004 працювала у ТОВ «Полюс і К» машиністом конвеєрів (записи містять посилання на накази, підпис відповідальної особи, печатку)

Згідно з розрахунком стажу вказаний період повністю зарахований до страхового стажу, отже підстави для зобов`язання зарахувати вказаний період відсутні.

- з 05.08.2004 по 04.05.2005 перебувала на обліку в Селидовському міському центрі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю;

Згідно з розрахунком стажу вказаний період не зарахований до страхового стажу, отже є підстави для зобов`язання відповідача зарахувати період з 05.08.2004 по 04.05.2005 до страхового стажу.

- з 04.05.2005 по 30.09.2005 працювала у Агроцехі №45 ВАТ Маріупольський МН ім Ілліча овощеводом сезонно (записи містять посилання на накази, підпис відповідальної особи, печатку)

Згідно з розрахунком стажу вказаний період повністю зарахований до страхового стажу, отже підстави для зобов`язання зарахувати вказаний період відсутні.

- з 18.10.2005 по 06.09.2012 працювала у ЗАТ АТ ВО «Конті» (записи містять посилання на накази, підпис відповідальної особи, печатку, записи про перейменування підприємства)

Згідно з розрахунком стажу вказаний період повністю зарахований до страхового стажу, отже підстави для зобов`язання зарахувати вказаний період відсутні.

- з 18.09.2012 по 14.06.2013 перебувала на обліку в Селидовському міському центрі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю;

Згідно з розрахунком стажу вказаний період зарахований до страхового стажу, отже є підстави для зобов`язання відповідача зарахувати цей період відсутні.

- з 14.09.2013 по 25.12.2013 працювала у ЗАТ АТ ВО «Конті» (записи містять посилання на накази, підпис відповідальної особи, печатку)

Згідно з розрахунком стажу вказаний період зарахований до страхового стажу, отже підстави для зобов`язання зарахувати вказаний період відсутні.

- з 11.01.2014 по 13.02.2014 працювала у ЗАТ АТ ВО «Конті» (записи містять посилання на накази, підпис відповідальної особи, печатку)

Згідно з розрахунком стажу вказаний період зарахований до страхового стажу, отже підстави для зобов`язання зарахувати вказаний період відсутні.

- з 29.09.2014 по 25.06.2015 перебувала на обліку в Селидовському міському центрі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю;

Згідно з розрахунком стажу вказаний період зарахований до страхового стажу, отже є підстави для зобов`язання відповідача зарахувати цей період відсутні.

- з 16.05.2016 по 23.05.2016 працювала у ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» (записи містять посилання на накази, підпис відповідальної особи, печатку)

Згідно з розрахунком стажу вказаний період зарахований до страхового стажу, отже є підстави для зобов`язання відповідача зарахувати цей період відсутні.

- з 13.01.2020 по 25.08.2020 перебувала на обліку в Селидовському міському центрі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю;

Згідно з розрахунком стажу вказаний період зарахований до страхового стажу, отже є підстави для зобов`язання відповідача зарахувати цей період відсутні.

Отже, на підставі викладеного вище суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання зарахувати до страхового стажу позивача періодів:

з 25.03.1983 по 17.05.1983, з 05.08.1983 по 01.12.1987, з 11.04.1988 по 21.09.1988, з 31.01.1989 по 12.05.1989, 12.09.1989, з 29.06.1991 по 20.10.1994, з 21.10.1997 по 31.12.1997, з 31.08.1998 по 18.10.1998, з 29.04.1999 по 22.04.2000, з 12.09.2000 по 31.05.2001, з 01.07.2002 по17.10.2002, з 21.10.2002 по 18.04.2003, з 05.08.2004 по 04.05.2005.

Стосовно не зарахування періодів навчання згідно Посвідчення №1777 від 14.03.1988, Свідоцтва Б/Н від 17.06.1988, Посвідчення №6065 від 03.11.1983, Свідоцтва №37 від 07.02.2003

Так, в матеріалах справи міститься Посвідчення №1777 від 14.03.1988 відповідно до якого ОСОБА_5 з 05.08.1983 по 17.10.1983 навчалася по спеціальності телефоніст при учбовому пункті ШУ Курахівське. Вказане посвідчення містить підпис начальника учбового пункту, проте не містить підпису голови екзаменаційної комісії.

Згідно з посвідченням № НОМЕР_9 від 03.11.1983 ОСОБА_5 з 10.08.1983 по 17.10.1983 пройшла навчання у ШУ Кураховське за спеціальністю телефоніст.

При цьому, згідно із записами трудової книжки, позивач у період з 05.08.1983 по 01.12.1987 працювала телефоністом у Селидівському виробничому об`єднанні ШУ Курахівське, отже зазначений період повинен бути зарахований до страхового стажу. При цьому, підстави для урахування Посвідчення №1777 від 14.03.1988 та посвідчення № НОМЕР_9 від 03.11.1983 немає, оскільки зарахування підлягає весь період роботи, що включає і курси виробничого навчання.

Згідно з копією свідоцтва б/н від 17.06.1988 ОСОБА_5 присвоєна професія машиніст конвеєра, інформація про період навчання відсутня.

При цьому, згідно із записами трудової книжки, позивач у період з 11.04.1988 по 21.09.1988 працювала телефоністом у Селидівському виробничому об`єднанні ШУ Курахівське, отже зазначений період повинен бути зарахований до страхового стажу. При цьому, підстави для урахування Посвідчення б/н від 17.06.1988 немає, оскільки зарахування підлягає весь вказаний вище період роботи.

Згідно з копією свідоцтва №37 про присвоєння кваліфікаційного рівня робітничих професій, ОСОБА_5 навчалась з 23.10.2002 по 07.02.2003 у ПТУ №41 м. Селидове за професією продавець продовольчих товарів. Вказане свідоцтво містить підпис голови кваліфікаційної комісії, директору навчального закладу та печатку.

Разом з тим, згідно записів трудової книжки позивача, у період з 21.10.2002 по 18.04.2003 перебувала на обліку в центрі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю. Проте, вказаний період згідно розрахунку стажу не зарахований до страхового стажу.

Отже, оскільки під час навчання (з 23.10.2002 по 07.02.2003 у ПТУ №41 м. Селидове) позивач перебувала на обліку в центрі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю, ураховуючи неможливість подвійного зарахування того самого періоду до страхового стажу, суд вважає, що в даному випадку доцільно зарахувати до страхового стажу період отримання допомоги по безробіттю з 21.10.2002 по 18.04.2003.

Отже, підстави для зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу період навчання з 23.10.2002 по 07.02.2003 згідно Свідоцтва №37 від 07.02.2003 не вбачає.

На підставі викладеного вище, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача зарахувати періоди згідно Посвідчення №1777 від 14.03.1988, Свідоцтва Б/Н від 17.06.1988, Посвідчення №6065 від 03.11.1983, Свідоцтва №37 від 07.02.2003, оскільки зарахуванню підлягають періоди роботи та отримання допомоги по безробіттю, що включають періоди навчання згідно із зазначеними документами про проходження навчання/отримання професії.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача призначити пенсію позивачеві, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Разом з цим, у відповідності до ст. 81 Закону №1788 призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Отже, правовідносини із призначення пенсій відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду, та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження пенсійного органу.

Таким чином, ураховуючи, що пенсійним органом не зараховані періоди роботи згідно з записами трудової книжки позивача та не здійснено обрахунок страхового стажу, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.10.2023 щодо призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши до страхового стажу періоди: з 25.03.1983 по 17.05.1983, з 05.08.1983 по 01.12.1987, з 11.04.1988 по 21.09.1988, з 31.01.1989 по 12.05.1989, 12.09.1989, з 29.06.1991 по 20.10.1994, з 21.10.1997 по 31.12.1997, з 31.08.1998 по 18.10.1998, з 29.04.1999 по 22.04.2000, з 12.09.2000 по 31.05.2001, з 01.07.2002 по17.10.2002, з 21.10.2002 по 18.04.2003, з 05.08.2004 по 04.05.2005.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з квитанцією від 19.01.2024 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн (1211,20 *0,8).

При цьому, ураховуючи, що рішення відповідача визнано судом протиправним та зобов`язано повторно розглянути заяву про призначення пенсії з урахуванням спірних періодів, суд вважає, що судовий збір у сплаченому розмірі 968,96 грн, за одну вимогу немайнового характеру, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Верченко Ольги Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 01.11.2023 №80 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 ) про призначення пенсії за віком від 26.10.2023, зарахувавши до страхового стажу періоди: з 25.03.1983 по 17.05.1983, з 05.08.1983 по 01.12.1987, з 11.04.1988 по 21.09.1988, з 31.01.1989 по 12.05.1989, 12.09.1989, з 29.06.1991 по 20.10.1994, з 21.10.1997 по 31.12.1997, з 31.08.1998 по 18.10.1998, з 29.04.1999 по 22.04.2000, з 12.09.2000 по 31.05.2001, з 01.07.2002 по17.10.2002, з 21.10.2002 по 18.04.2003, з 05.08.2004 по 04.05.2005.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв