Справа № 280/1974/24
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 квітня 2024 року о/об 14 год. 20 хв.Справа № 280/1974/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Махунові В.В., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якому позивач просить суд: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у відмові ОСОБА_1 у переведені її на пенсію на загальних підставах та у відмові застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, відповідно до ст.ст.26, 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 перевести її на пенсію на загальних підставах та здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передують року розрахунку пенсії за віком, тобто за 2021, 2022, 2023 роки з 08.02.2024.

Позивач у позові зазначив: «… З 2005 року ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком на пільгових умовах у відповідності до п.а) ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ). У 2019 році ОСОБА_1 виповнилося 60 років у зв`язку з чим вона має право на пенсію за віком на загальних підставах відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV. Загальний страховий стаж позивача складає 52 роки 9 місяців 25 днів. 22.01.2024 ОСОБА_1 , в особі її представника адвоката Александров О.О., надала до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області заяву про здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , пенсії за. віком на загальних підставах відповідно до ст.ст.26, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року розрахунку пенсії за віком, тобто за 2021, 2022, 2023 роки. Листом відділу обслуговування громадян №3 (сервісного центру) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №2240-1575/К-02/8-0800/24 від 08.02.2024 було відмовлено ОСОБА_1 у переведені її на пенсію на загальних підставах та відмовлено застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, відповідно до ст.ст.26, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вважає протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області викладене у листі №2240-1575/К-02/8-0800/24 від 08.02.2024 про відмову у переведені ОСОБА_1 на пенсію на загальних підставах та про відмову у обчислення розміру пенсії за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року зверненню за переведенням (призначенням) на пенсію за віком, а саме за 2021-2023 роки. …».

Позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому зазначено: «… Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком, на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 02.09.2005 року. Загальний страховий стаж для розрахунку пенсії складає 52 роки 09 місяців 25 днів, в тому числі за Списком №1 - 10 років 05 місяців 21 день. Позивачу 02.09.2005 року первинно було призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058), зі зниженням пенсійного віку відповідно п.«а» ч.1 ст.13 Закону України ««Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788- ХІІ (далі - Закон №1788). Позивач у 2019 році звернулась до Управління з заявою про перехід на пенсію за віком на загальних підставах. Їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки позивач своє право на призначення пенсії за віком вже реалізувала. Статтею 13 Закону №1788, а на теперішній час ст.114 Закону №1058 для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку. Так пенсія на загальних умовах призначається у віці 60 років, а пенсія на пільгових умовах за Списком №1 після настання 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок,із них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Отже пільга полягає у зниженні пенсійного віку при призначенні пенсії за віком на 10 років. Втім вид пенсії відповідає та порядок її призначення здійснюється на умовах, що визначені Законом №1058. Вказані позивачем доводи відповідач вважає необґрунтованими з огляду на те, що пенсія за віком на пільгових умовах є не окремим видом пенсії, а пенсією за віком при призначенні якої окремому колу осіб надається пільга, яка полягає у зменшенні віку з якого у особи виникає право на пенсію. Отже, позивачем вже було реалізоване право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058 у 2005 році. Крім того, порядок та умови призначення позивачу пенсії на пільгових було передбачено Законом №1058. Оскільки заява позивача до Управління фактично стосувалась призначення того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена, то вона не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в України за три останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком. Отже неможливо здійснити переведення та повторне призначення йому того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка йому вже була призначена в 2005 році, а тому не можуть бути застосовані положення статті 40 Закону № 1058-ГУ^ про застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022 та 2023 роки. … Позивачу проведено відповідний перерахунок пенсії з 01.03.2023 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески 7405,03 грн. (3764,40 грн. * 1,17 * 1,11 * 1,11 * 1,14 * 1,197, де 3764,40 грн. - середній показник за 2014 рік, 2015 рік та 2016 роки, 1,17 - коефіцієнт індексації в 2019 році, 1,11 - коефіцієнт індексації в 2020 році, 1,11 - коефіцієнт індексації в 2021 році, 1,14 - коефіцієнт індексації в 2022 році, 1,197- коефіцієнт індексації в 2023 році.). Отже законодавством передбачено проведення щорічної індексації пенсії, шляхом збільшення показника середньої заробітної плати на коефіцієнт індексації, який встановлюється Постановою Кабінету Міністрів України. Таким чином, виходячи з норм чинного законодавства України, оскільки позивачу вже було призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058, у відповідача відсутні правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2021, 2022, 2023 роки, оскільки показник середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки застосовуються лише при первинному призначенні пенсії у 2024 році. Виходячи із вищезазначеного, дії відповідача не суперечать чинному законодавству України, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні. …».

Відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.03.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Позивач з 02.09.2005 отримує пенсію за віком на пільгових умовах (Список №1, відповідно до п.«а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Відповідачем відмовлено у задоволенні звернення позивача про призначення пенсії за віком у відповідності до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ст.29 та ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При вирішенні спору по суті судом прийнято до уваги приписи Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ст.ст.25, 26, 29, 40, 114), Закону України «Про пенсійне забезпечення» (ст.ст.2, 12, 13) та інших норм права у редакціях на час виникнення спірних правовідносин.

Суд вважає, що оскільки позивач у 2005 році реалізував своє право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах (Список №1, відповідно до приписів Закону України «Про пенсійне забезпечення»), то відсутні правові підстави для призначення пенсії за віком у відповідності до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії за віком у 2024 році, у віці 64 роки, не може вважатись відстроченням виходу на пенсію за віком, оскільки з 2005 року по 2023 рік він отримував пенсію за віком на пільгових умовах.

Протилежного позивач не довів.

Аналогічне застосування норм права відображено у постановах Верховного Суду: від 03.07.2018 у справі №336/613/16-а (2-а/336/76/2016) (яка набрала законної сили 03.07.2018); від 18.09.2018 у справі №336/4385/17 (К/9901/2275/18) (яка набрала законної сили 18.09.2018); від 30.11.2023 у справі №580/3792/23 (К/990/35105/23) (яка набрала законної сили 30.11.2023).

Так, у постанові Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №336/613/16-а (2-а/336/76/2016) колегія суддів дійшла висновку, що такий самий вид пенсії не може бути призначений повторно на підставі положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому і не може бути застосований при обчисленні пенсії новий показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески.

У постанові Верховного Суду від 18.09.2018 у справі №336/4385/17 (К/9901/2275/18) колегія суддів дійшла висновку, що для підвищення пенсії на підставі ч.1 ст.29 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування необхідна наявність наступних умов: звернення за призначенням пенсії за віком з більш пізнього віку, ніж передбачено абз.1 ч.1 ст.26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; не одержання жодного виду пенсії після досягнення пенсійного віку; наявність страхового стажу після досягнення пенсійного віку, передбаченого абз.1 ч.1 ст.26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи з`ясовані обставини, досліджені матеріали справи суд приходить до висновку, що позовна заява позивача не підлягає задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Оскільки у задоволенні позовної заяви має бути відмовлено, то, відповідно, має бути відмовлено й у стягненні на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень (відповідача) судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

У стягненні на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень (відповідача) судових витрат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення виготовлено у повному обсязі 30.04.2024.

Суддя О.О. Прасов