Справа № 160/33321/23
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Снігур Анатолій Степанович, до відповідача-1: Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, відповідача-2: Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу,
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Снігур Анатолій Степанович, до відповідача-1: Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, відповідача-2: Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на службі в Національній поліції на посаді поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, має спеціальне звання капітан поліції. На підставі наказу Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 01.11.2023 № 1809 стосовно нього було призначено службове розслідування за відомостями викладеними в заяві ОСОБА_2 . В подальшому, згідно з п. 1 наказу відповідача-2 від 28.11.2023 №1976 за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пункту 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», недотримання вимог пункту 6 розділу II наказу МВС України від 08.02.2019 № 100 «Про затвердження Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події» та п. 5 розділу II наказу МВС України від 18.12.2018 № 1026 «Про затвердження інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», п. 3.12 Посадової інструкції, що виразилося у неповідомленні за скороченим номером виклику поліції « 102» про отримання заяви від ОСОБА_3 та не включенні портативного реєстратору з моменту початку виконання службових обов`язків на місці події до нього було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани. Позивач наполягає, що дії відповідача-2 щодо видання наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності є незаконними і такими, що порушують його права та не відповідають вимогам положень Закону України «Про Національну поліцію». Під час службового розслідування не встановлено обставин дисциплінарного проступку. При притягненні до дисциплінарної відповідальності не враховано характер проступку, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. При проведенні службового розслідування не враховано, що заявник ОСОБА_2 неодноразово подавав заяви, в тому числі про неправомірні дії співробітників поліції, що пов`язано з цивільно-правовими відносинами, що склалися у нього з ОСОБА_3 , яка подає зустрічні заяви. Також не враховано, що позивачем було виконано пункт наказу, невідкладно після подання заяви ОСОБА_3 здійснено дзвінок на скорочений номер « 102», який був зареєстрований у встановленому порядку в той же день. Крім того, у процесі виконання службових обов`язків позивачем було здійснено дії по включенню портативного відеореєстратора, однак з технічних причин він не включився. Разом з тим позивач при виконанні своїх обов`язків будь-яких дій спрямованих на вирішення питань, викладених в заяві ОСОБА_3 не здійснював, що підтверджується матеріалами службового розслідування, що не могло призвести до порушення прав і інтересів громадян та заподіяти шкоду, не свідчить про неналежне виконання позивачем службових обов`язків при вирішенні звернення громадян. За викладених обставин, позивач наполягає на безпідставності притягнення його до дисциплінарної відповідальності, зазначає, що в його діях відсутній склад дисциплінарного правопорушення, тому просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
Ухвалою суду від 25.12.2023 витребувано у відповідачів належним чином засвідчені копії матеріалів службового розслідування, за наслідками проведення якого був виданий наказ від 28.11.2023 №1976, яким притягнуто до дисциплінарної відповідальності поліцейського Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 .
Разом з відзивом на позовну заяву відповідачем-2, на виконання вимог ухвали суду від 25.12.2023, надані копії матеріалів службового розслідування, за наслідками проведення якого був виданий наказ від 28.11.2023 №1976, яким притягнуто до дисциплінарної відповідальності поліцейського Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1
06 лютого 2024 року до суду представником позивача адвокатом Снігуром А.С. подано відповідь на відзив, в якій викладено позицію аналогічну заявленій ним у позовній заяві.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Поряд з цим, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
Відповідно до наказу Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «Про закріплення за оперативними зонами поліцейських офіцерів громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Дніпровського РУП ГУНП» від 23.01.2023 №144, поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Дніпровського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 закріплено за оперативною зоною відділення поліції №8 Дніпровського РУП.
На адресу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (вх. №Ч-2928 від 25.10.2023) та Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (вх. Ч-3097 від 08.11.2023) надійшла заява ОСОБА_2 за фактом погроз та пошкодження особистого майна з боку поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Дніпровського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 , що мало місце 16.10.2023 за адресою: АДРЕСА_2 .
На адресу Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (вх. №Ч-604 від 06.11.2023) надійшла заява ОСОБА_2 щодо протиправних дій поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Дніпровського РУП ГУНП капітана поліції Шломи С.О., який перевищуючі свої службові повноваження, без законних на те підстав, проник на територію приватного домоволодіння ОСОБА_2 , та здійснив протиправні дії.
Наказом Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «Про організацію проведення службового розслідування» №1809 від 01.11.2023 у відповідності до Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затверджених наказом МВС України від 07.11.2018 №893 та Переліку посад керівників Національної поліції України та їх повноважень щодо застосування заохочень і дисциплінарних стягнень, затвердженого наказом НП України від 04.10.2018 № 929, призначено проведення службового розслідування, за відомостями викладеними у заяві ОСОБА_2 , щодо можливих неправомірних дій поліцейського офіцера громади СВГ ВП Дніпровського РУП капітана поліції ОСОБА_1 .
Наказом Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «Про продовження строку проведення службового розслідування» №1866 від 14.11.2023, у зв`язку з тим, що проведення службового розслідування потребує більш детального розгляду та вжиття відповідних заходів, а також необхідністю в проведенні повної, поглибленої, всебічної та об`єктивної перевірки, на підставі п. 3 ст. 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІІІ, було продовжено строк проведення службового розслідування за заявою ОСОБА_2 щодо можливого вчинення дисциплінарних проступків поліцейським офіцером громади СВГ ВП ДРУП капітаном поліції Шломою С.О. на п`ятнадцять днів.
22.11.2023 т.в.о. начальника ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області затверджено Висновок службового розслідування за відомостями, викладеними у заяві ОСОБА_2 щодо можливих неправомірних дій поліцейського офіцера громади СВГ ВП Дніпровського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 .
Службовим розслідуванням установлено таке.
16.10.2023 о 12:07 на спецлінію поліції « 102» від ОСОБА_4 надійшло повідомлення про те, що до неї зателефонував поліцейський, який повідомив, що буде лізти на територію її домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки раніше там мешкала співмешканка сина, яка хоче забрати свої речі.
16.10.2023 о 12:43 на спецлінію поліції « 102» надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що йому за адресою: АДРЕСА_2 потрібна слідчо-оперативна група для фіксації події та скаржився на дії поліцейського ОСОБА_1 .
16.10.2023 о 13:01 на спецлінію поліції « 102» від поліцейського офіцера громади СВГ ВП Дніпровського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 надійшло повідомлення про те, що він телефонує з метою реєстрації звернення ОСОБА_3 , яка повідомила, що її колишній чоловік ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 вигнав її з будинку та не дає забрати особисті речі та погрожує фізичною розправою.
16.10.2023 о 13:10 на спецлінію поліції « 102» від ОСОБА_2 надійшло чергове повідомлення, в якому останній скаржиться на неприбуття слідчо-оперативної групи.
За вказаними фактами було опитано ОСОБА_2 , мати ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , інспектор СРПП ВП №9 Дніпровського РУП ГУНП лейтенант поліції ОСОБА_8 , інспектор СРПП ВП №9 Дніпровського РУП ГУНП майор поліції Штефан М.М., слідчий СВ ВП №9 Дніпровського РУП ГУНП капітан поліції Козак Д.В., оперуповноважений СКП ВП №9 Дніпровського РУП ГУНП лейтенант поліції ОСОБА_9 , начальник СП ВП №9 Дніпровського РУП ГУНП капітан поліції Самчелєєв П.А., інспектор відділу превенції Дніпровського РУП ГУНП старший лейтенант поліції Євдокименко Г.М., поліцейський офіцер громади СВГ ВП ДРУП капітан поліції Шлома С.О., начальник сектору взаємодії з громадами відділу превенції Дніпровського РУП ГУНП капітан поліції ОСОБА_10 .
Крім цього, ПОГ СВГ ВП ДРУП капітан поліції ОСОБА_1 під час виїзду до місця події за заявою ОСОБА_3 нагрудною камерою не користувався, чим порушив вимоги п. 5 розділу II наказу МВС України від 18.12.2018 № 1026 «Про затвердження інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», а саме не включення портативного реєстратору з моменту початку виконання службових обов`язків на місці події.
У зв`язку з протиріччями, викладеними у поясненнях ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та інших свідків з одного боку, та поясненнях ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та капітана поліції ОСОБА_1 з іншого боку, в частині незаконного проникнення на територію домоволодіння та пошкодження майна, не процесуальним шляхом встановити не виявляється можливим.
Висновком службового розслідування пропонується за порушення службової дисципліни, недотримання вимог п. 2 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УШ, п. 1,2 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію», недотриманні вимог пункту 6 розділу II наказу МВС України від 08.02.2019 № 100 «Про затвердження Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події» та п. 5 розділу II наказу МВС України від 18.12.2018 № 1026 «Про затвердження інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», п. 3.12 Посадової інструкції, що виразилося у неповідомленні за скороченим номером виклику поліції « 102» про отримання заяви від ОСОБА_3 та не включенні портативного реєстратору з моменту початку виконання службових обов`язків на місці події, застосувати до поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 (0007157) дисциплінарне стягнення у виді суворої догани.
28.11.2023 Дніпровським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області прийнято наказ №1964 «Про притягнення поліцейського Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності»
Згідно з пунктом 1 наказу Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 28.11.2023 №1964 за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пункту 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», недотримання вимог пункту 6 розділу II наказу МВС України від 08.02.2019 № 100 «Про затвердження Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події» та п. 5 розділу II наказу МВС України від 18.12.2018 № 1026 «Про затвердження інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», п. 3.12 Посадової інструкції, що виразилося у неповідомленні за скороченим номером виклику поліції « 102» про отримання заяви від ОСОБА_3 та не включенні портативного реєстратору з моменту початку виконання службових обов`язків на місці події до нього, було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.
Не погодившись із вказаним наказом від 28.11.2023 №1964, вважаючи його протиправним, прийнятими із порушенням законодавства, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.
Положення статті 19 Конституції України встановлюють, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII в редакції на час спірних правовідносин).
Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (стаття 2 Закону № 580-VIII).
Відповідно до статті 3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини першої, четвертої статті 8 Закону № 580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Відповідно до частини першої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
За змістом частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
За змістом частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про Національну поліцію» рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.
Частиною першою статті 64 Закону № 580-VIII передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:
«Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».
З метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила №1179).
Відповідно до пункту 1 розділу І Правил № 1179 ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Пунктом 1 розділу ІІ Правил № 1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.
Пунктами 3 та 4 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.
Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.
У разі вчинення протиправних діянь, згідно з частиною першою статті 19 Закону №580-VIII, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга статті 19 Закону №580-VIII).
Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).
Згідно з преамбулою до Дисциплінарного статуту цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Відповідно до частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (частина друга статті 1 Дисциплінарного статуту).
Згідно з частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).
За змістом частини третьої, п`ятої статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.
З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування (частина друга статті 14 Дисциплінарного статуту).
За змістом положень частин 3 7 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, який затверджено Законом України №2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому воєнний стан в країні неодноразово продовжувався та на час розгляду справи не припинений та не скасований.
Розділом V Дисциплінарного статуту унормовано особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.
Так, відповідно до частини першої, другої статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).
Частинами третьою, п`ятою та шостою статті 26 цього Статуту унормовано, що службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.
До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.
За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок.
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.
Під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення (частина перша статті 27 Статуту).
Аналогічні положення містить Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (далі Порядок №893), який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до положень пунктів 1-3, 4 розділу V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
У разі перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці, що підтверджено документально (далі - відсутність на службі за вагомих обставин), час відсутності його на службі не зараховується до строку проведення службового розслідування, про що видається наказ про відсутність на службі за вагомих обставин за підписом особи, яка призначила службове розслідування.
Службове розслідування має встановити наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (пункт 2 розділу VІ Порядку № 893).
Відповідно до пунктів 1, 2 розділу VII Порядку №893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє (частина 12 статті 19 Дисциплінарного статуту).
Згідно зі статтею 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.
У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.
Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.
Отже, вчинення протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає у невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні ним службової дисципліни, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до поліцейського, винного в його учиненні, застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
При цьому, службова дисципліна поліцейського полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.
В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги.
Суд зазначає, що дотримання зазначених вимог Дисциплінарного статуту та Присяги є обов`язком кожного поліцейського не залежно від того, чи перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції України.
Працівник поліції, керуючись Присягою, відповідно до службового обов`язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе моральне зобов`язання бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин відданим інтересам служби. Такі спеціальні юридичні та моральні норми пред`являють підвищені вимоги до почуття відповідальності працівника поліції та вимагають від кожного працівника поліції за будь-яких умов відповідати очікуванням суспільства та усіляко сприяти підвищенню авторитету органів поліції серед населення, оскільки їх неухильне дотримання - це справа честі і обов`язку кожного працівника поліції.
Під час судового розгляду справи встановлено, що вказаним вище висновком під час службового розслідування були встановлені обставини вчинення позивачем дисциплінарних проступків.
Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 100 визначено, що прийняття заяв (повідомлень) незалежно від місця і часу їх учинення, повноти отриманих даних, особи заявника здійснює цілодобово, безперервно та невідкладно орган (підрозділ) поліції, до якого надійшла така інформація.
Згідно з п. 6 розділу II розділу II Порядку № 100, поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.
Пунктом 7 розділу II Порядку № 100 визначено, що поліцейський у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.
Абзацом 2 розділу II Порядку передбачено, що за рішенням керівника органу (підрозділу) поліції або особи, яка виконує його обов`язки, відомості про виявлене кримінальне правопорушення уповноважена службова особа реєструє в ITC ІПНП (журналі ЄО в разі тимчасової відсутності технічних можливостей унесення таких відомостей до ITC ІПНП) та невідкладно, але не пізніше 24 годин реєстрації передаються:
- до органу досудового розслідування для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) або передання цих відомостей до органів (підрозділів) поліції нижчого рівня та їх внесення до ЄРДР;
- у міжрегіональних територіальних органах поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділах - до органів (підрозділів) поліції, на території обслуговування яких сталася така подія, для прийняття відповідних рішень та внесення до ЄРДР.
Отже, на працівника поліції покладено обов`язок щодо невідкладного реагування на кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102», а також шляхом інформування рапортом свого безпосереднього керівника.
Так, позивач, у власних поясненнях, зокрема, зазначив, що 16.10.2023 він перебував на поліцейській станції у с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області. Приблизно о 12.00 на поліцейську станцію зайшли дві невідомі жінки, одна з яких представилась ОСОБА_3 , а інша її адвокатом. Раніше зі вказаними жінками особисто знайомий не був. ОСОБА_3 у розмові повідомила, що її колишній чоловік на прізвище ОСОБА_11 забрав її особисті речі, документи та ключі від автомобіля та не віддає. Від неї було прийнято заяву та пояснення. Після цього, каптан поліції ОСОБА_1 разом із вказаними жінками поїхали за місцем мешкання ОСОБА_12 для його опитування та можливості повернути речі заявниці. Прибувши за адресою: АДРЕСА_2 , точного часу не пам`ятає, почали з ОСОБА_3 гукати господарів домоволодіння та стукати у ворота, але з домоволодіння ніхто не вийшов. Потім ОСОБА_3 надала йому номер мобільного телефону ОСОБА_13 . Далі капітан поліції ОСОБА_1 зі свого особистого телефону зателефонував ОСОБА_14 , з метою встановлення його за місцем мешкання. Реєстрацію на спецлінію « 102» за заявою ОСОБА_3 він здійснив після того, як вони прибули за адресою: АДРЕСА_2 , точного часу він не запам`ятав.
Відповідно до Акту перегляду відеозаписів зі службового портативного відеореєстратора, який використовувався поліцейськими, під час реагування на подію, що мала місце 16.10.2023 за адресою: АДРЕСА_2 від 14.11.2023, дисциплінарною комісією в рамках проведення службового розслідування, призначеного наказом Дніпровського ВП ГУНП від 01.11.2023 № 1809, 14.11.2023 на комп`ютері у службовому кабінеті №101 Дніпровського ВП ГУНП переглянуто відеоматеріали зі службового портативного відеореєстратору інспектора СРПП ВП № 9 Дніпровського РУП майора поліції Штефана М.М., який здійснював реагування на подію, що мала місце 16.10.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме було переглянуто 1 відеофайл з відеореєстратора (DSJ_0000429_000000). З переглянутих у ході службового розслідування відеоматеріалів встановлені наступні факти: 12:21:53-12:26:59 - біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться службовий автомобіль д.з. 2941, з якого вийшли поліцейський офіцер громади СВГ ВП ДРУП капітан поліції ОСОБА_1 та невідома жінка. Невідома жінка представилася ОСОБА_3 . ПОГ СВГ ВП ДРУП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 повідомили, що стукали у ворота для того щоб позвати господарів. На територію домоволодіння по АДРЕСА_2 не заходили. Власників домоволодіння по АДРЕСА_2 на місці події не було.
Крім того, ані у наданих поясненнях під час проведення службового розслідування, ані у позовній заяві та відповіді на відзив, позивач не зазначає, які саме обставини стали перешкодою для невідкладного повідомлення за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» про звернення до нього громадянки ОСОБА_3 із заявою (повідомленням) щодо вчинення стосовно неї протиправних дій з боку її колишнього чоловіка, а також з яких саме причин позивач, прийнявши вказану заяву без відповідної реєстрації прибув на місце події о 12.07 год., а про реєстрацію звернення ОСОБА_3 повідомив на спецлінію « 102» лише о 13.01 год.
На підставі викладеного, суд погоджується з висновками відповідача-2, що капітаном поліції ОСОБА_1 порушено вимоги пункту 6 розділу II наказу МВС України від 08.02.2019 № 100 «Про затвердження Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події» в частині того, що у разі отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляти про це за скороченим номером виклику поліції « 102».
Крім того, пунктом 9 ч. 1 ст. 31, ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Відповідно до п.4 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.
Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, встановлено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).
Відповідно до п. 6 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання. У разі пошкодження портативного відеореєстратора поліцейський негайно доповідає про це відповідальній особі та керівнику органу, підрозділу поліції. Після прибуття до місця постійної дислокації портативний відеореєстратор або карта пам`яті передається відповідальній особі.
Судом враховано, що позивач скористався своїм правом відповідно до ч. 2 ст.18 Дисциплінарного статуту та в рамках службового розслідування надав письмові пояснення, за змістом яких позивач не заперечує, що по приїзду за адресою: АДРЕСА_2 , бодікамеру для здійснення відеозапису не вмикав, оскільки була злива.
Крім цього, у позовній заяві та відповіді на відзив позивач зауважує, що у процесі виконання службових обов`язків позивачем було здійснено дії по включенню портативного відеореєстратора, однак з технічних причин він не включився. Разом з тим позивач при виконанні своїх обов`язків будь-яких дій спрямованих на вирішення питань, викладених в заяві ОСОБА_3 не здійснював, що підтверджується матеріалами службового розслідування, що не могло призвести до порушення прав і інтересів громадян та заподіяти шкоди, не свідчить про неналежне виконання ним службових обов`язків при вирішенні звернення громадян.
Суд також бере до уваги й той факт, що ОСОБА_1 не доповідав про несправність нагрудної камери відповідальній особі та керівнику органу, підрозділу поліції.
Наведені обставини не спростовано позивачем, окрім фактичного заперечення про їх врахування під час службового розслідування.
На підставі викладеного, суд погоджується з висновками відповідача-2, що капітаном поліції ОСОБА_1 порушено вимоги п. 5 розділу II наказу МВС України від 18.12.2018 № 1026 «Про затвердження інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», в частині не включення портативного реєстратору з моменту початку виконання службових обов`язків на місці події до нього.
Таким чином, комісією з проведення службового розслідування вірно зазначено про наявність в діях поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку.
Також суд погоджується з тим, що проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи поліцейського надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.
Поряд з цим, суд зазначає, що згідно зі ст.19 Дисциплінарного статуту, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
В постанові Верховного Суду від 10.04.2023 у справі № 520/5143/21 зазначено, що стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому:
- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;
- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;
- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;
- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.
Суб`єкт владних повноважень повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.
Як зазначено вище, службове розслідування має встановити наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Отже, дисциплінарне стягнення, крім іншого, має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини поліцейського. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання служби поліцейського, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.
Згідно з ч.2 ст. 29 Дисциплінарного статуту, дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
Застосовування зазначеної норми здійснюється з урахуванням ч.3 ст.19 та ст.13 Дисциплінарного статуту, яка закріплює види дисциплінарних стягнень від менш суворого до найбільш суворого.
Так, до матеріалів справи надана службова характеристика на поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1
У службовій характеристиці вказано, що позивач за час служби на посаді поліцейського офіцера громади зарекомендував себе з позивного боку, професійно грамотним, ініціативним працівником. До виконання службових обов`язків ставиться сумлінно, з почуттям відповідальності. Дисциплінований, наполегливий, вимогливий до себе. Принципово відноситься до недоліків, які мають місце в роботі, постійно аналізує причини цих недоліків, пропонує конкретні пропозиції по їх усуненню. Постійно працює над удосконаленням своєї службової діяльності. Здатний ефективно реалізовувати по службі свої потенційні можливості. Нормативні акти та документи, які регламентують службову діяльність співробітника поліції, знає. Професійну майстерність підвищує на заняттях із службової підготовки. У поводженні з громадянами та товаришами по службі ввічливий. При виконанні службових завдань діє професійно грамотно. Морально стійкий, у побуті поводить себе правильно. Службову таємницю зберігати вміє. Справі служіння народу України відданий. Фізично розвинутий добре, у стройовому відношенні підтягнутий. Табельною зброєю та спеціальними засобами володіє добре.
Також, у характеристиці зазначено, що ОСОБА_1 діючих дисциплінарних стягнень не має.
Доказів притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача не встановлено і під час службового розслідування.
До того ж, у висновку службового розслідування вказано, що, у зв`язку з протиріччями, викладеними у поясненнях ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та інших свідків з одного боку, та поясненнях ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та капітана поліції ОСОБА_1 з іншого боку, в частині незаконного проникнення на територію домоволодіння та пошкодження майна, не процесуальним шляхом встановити не виявляється можливим.
Оскільки підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є повне доведення вини особи впродовж службового розслідування, з`ясування усіх необхідних обставин вчинення дисциплінарного порушення для обґрунтованого висновку, уточнення ступеня вини, встановлення суті незаконних дій особи, негативних наслідків до яких такі дії призвели, встановлення причинно-наслідкового зв`язку між такими негативними наслідками та протиправними діями особи, то відповідач повинен був би про це зазначити у висновку службового розслідування.
Проте, з висновку службового розслідування не видно, що при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення було враховано характер проступку, службову характеристику позивача, інформацію щодо наявності/відсутності діючих дисциплінарних стягнень, та яка шкода завдана такими діями позивача.
З огляду на викладене, суд уважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді суворої догани є неспівмірним зі службовою характеристикою позивача, характером вчиненого правопорушення за відсутності встановлення настання негативних наслідків, а також за відсутності діючих дисциплінарних стягнень.
Отже, до позивача застосовано вид дисциплінарного стягнення без співставлення тяжкості допущених саме позивачем порушень службової дисципліни, без врахування особи позивача та даних, що його характеризують.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Суд зазначає, що всі інші аргументи сторін досліджені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки наведених висновків суду не спростовують.
Згідно з вимогами ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд зазначає про задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу від 28.11.2023 №1976.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене, а також те, що суд задовольнив позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу від 28.11.2023 №1976, який був виданий Дніпровським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1073,60 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд
Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу.
Визнати протиправним та скасувати наказ Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 28.11.2023 №1976 «Про притягнення поліцейського Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності» щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді суворої догани.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 .

Відповідач-1: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Відповідач-2: Дніпровське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Суддя Н.В. Кучугурна