Справа № 600/6217/23-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/6217/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі відповідач або ГУ ПФУ в Чернівецькій області), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови в зарахуванні до стажу державної служби ОСОБА_1 (Чернівецька область, Придністровський район, с. Колінківці, РНОКПП НОМЕР_1 ) період роботи на виборній посаді Колінковецького сільського голови з 13 квітня 2006 року до 20 листопада 2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 (Чернівецька область, Придністровський район, с. Колінківці, РНОКПП НОМЕР_1 ) період роботи на виборній посаді Колінковецького сільського голови з 13 квітня 2006 року до 20 листопада 2020 року.

1.2. Ухвалою суду від 19.09.2022 року по справі відкрите спрощене провадження без повідомлення учасників справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

2.1. В обґрунтування позовних вимог, згідно позовної заяви, представник позивача зазначає, що починаючи з 16.02.2021 р. позивач перебуває на обліку як одержувач пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

2.2. В серпні 2023 року, маючи всі підстави для призначення пенсії за віком як державному службовцю у відповідності до ЗУ «Про державну службу», позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу».

2.3. Відповідно до відповіді №5494-5432/М-17/8-2400/23 від 28.08.2023 року відповідач зазначив про те, що робота в органах місцевого самоврядування не є роботою на посадах віднесених до категорій посад державних службовців, а тому за наявними документами у пенсійній справі позивача відсутні підстави для призначення пенсії державного службовця.

2.4. Представник позивача вказує, що страховий стаж позивача на день звернення із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу», становить 29 років 3 місяців 27 днів, що не заперечується відповідачем. В період часу з 13.04.2006 р. по 20.11.2020 р. працював на посаді голови Колінковецької сільської ради народних депутатів, що підтверджується записами в трудовій книжці.

2.5. Стаж роботи позивача на посадах місцевого самоврядування, віднесених Законом до відповідних категорій посад державних службовців, станом на 01.05.2016 р., становить 10 років 19 днів.

2.6. Представник позивача вважає, що посада в органах місцевого самоврядування, на якій працював позивач, відноситься до посад державної служби відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 р., а тому даний період роботи повинен бути зарахований до стажу державної служби. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26.06.2018 по справі №735/939/17, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.

Позиція відповідача

2.7. До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що у задоволенні позовних вимог потрібно відмовити, з огляду на наступне.

2.6. Так зазначає, що в серпні 2023 р. представник позивача Божеску Г.В., в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до ГУ ПФУ в Чернівецькій області із заявою про переведення з пенсії за віком призначеної за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII).

2.7. За результатами розгляду зазначеної заяви, 28.08.2023 р. ГУ ПФУ в Чернівецькій області листом №5494-5732/М-17/8-2400/23 повідомило позивача про відмову в призначенні пенсії у зв`язку із тим, що робота в органах місцевого самоврядування не є роботою на посадах віднесених до категорій посад державних службовців, а тому за наявними документами у пенсійній сплаві позивача відсутні підстави для призначення пенсії державного службовця.

2.8. Наголошує, що з 01.05.2016 р. набрав чинності Закон № 889-VIII, у якому передбачені певні особливості пенсійного забезпечення державних службовців. Пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII врегульовано право державних службовців, за певних умов, на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ. На призначення пенсії за Законом № 889-VIII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, можуть розраховувати дві категорії осіб:

- державні службовці, які на день набрання чинності Законом № 889-VI1I (01.05.2016) обіймають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України;

- особи, які на день набрання чинності Закону № 889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку, визначених ст. 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України не залежно від факту роботи.

2.9. Отже, вищезгаданим Законом поширене право на призначення пенсії державного службовця виключно на осіб, які працювали на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. Звертає увагу, що посади, віднесені до відповідних категорій посад державних службовців, визначені статтею 25 Закону №3723-XII, а також актами Кабінету Міністрів України про віднесення певних посад до відповідних категорій посад державних службовців. Підтвердженням, що посада віднесена до категорій посад державних службовців є отримання в період роботи рангу державного службовця. Тобто, Законом звужено коло осіб, які, на даний час мають право на таку пенсію, та обмежено їх виключно тими особами, які працювали на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Такі посади визначені виключно ст. 25 Закону України № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України.

2.10. За результатами перевірки пенсійної справи ОСОБА_1 ГУ ПФУ в Чернівецькій області встановлено, що позивач працював на посаді сільського голови Колінковецької сільської ради з 13.04.2006 р. (прийнято присягу посадової особи органів місцевого самоврядування) по 20.11.2020 р.

2.11. Зазначає, що сфера дії Закону №889-VIII від 10.12.2015 р. не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування, що визначено частиною 3 ст. 3 цього Закону.

2.12. Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону умови призначення пенсії державного службовця визначаються виключно Законом № 889-VIІI. З прийняттям вказаного Закону Закон України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 р. втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 р.

2.13. До набуття чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (04.07.2001 р.) посади працівників органів місцевого самоврядування були віднесені до відповідних категорій посад державної служби постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.1994 р. №239 «Віднесення посад працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєння їм рангів державних службовців». Після 04.07.2001 р. згідно ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посади в органах місцевого самоврядування віднесені до відповідних категорій посад органів місцевого самоврядування.

2.14. З 04.07.2001 р. (дата набрання чинності ЗУ №2493-ІІІ) посади органів місцевого самоврядування не віднесені до відповідних категорій посад державних службовців.

2.15. Також звертає увагу на те, що законодавством України чітко розмежовується поняття «стаж державної служби» та «стаж на посадах, віднесених до категорій посад державної служби». Стаж державної служби, дає право на встановлення надбавки за вислугу років, визначення кількості днів щорічної відпустки. Стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби дає право на призначення пенсії відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII. Наголошує, що підставою для прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії є відсутність права на даний вид пенсії, оскільки у Позивача відсутній необхідний стаж на посадах віднесених до категорій посад державної служби, а не стаж державної служби.

2.16. Враховуюче викладене, у позивача відсутнє право на переведення на пенсію за віком за нормами Закону України «Про державну службу», оскільки пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» здійснюється згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Робота в органах місцевого самоврядування не є роботою на посадах віднесених до категорій посад державних службовців, а тому за наявними документами у пенсійній справі ОСОБА_1 відсутні підстави для призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону №889-VIII.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи та згідно аргументів сторін судом встановлено, що 16.02.2021 року ОСОБА_1 перебуває на обліку, як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

3.2. В серпні 2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області із заявою про переведення з пенсії за віком, призначеної згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII.

3.3. У відповідь на подану заяву, ГУ ПФУ в Чернівецькій області листом №5494-5732/М-17/8-2400/23 від 28.08.2023 року повідомило позивача про відмову в призначенні пенсії у зв`язку із тим, що робота в органах місцевого самоврядування не є роботою на посадах віднесених до категорій посад державних службовців, а тому за наявними документами у пенсійній сплаві позивача відсутні підстави для призначення пенсії державного службовця. У листі наголошено, що згідно із статтею 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отже, посадові особи органів місцевого самоврядування не мають права на призначення (переведення) на пенсію за Законом України «Про державну службу». Зазначено, що сфера дії Закону №889-VIII не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування, що визначено частиною 3 ст. 3 цього Закону.

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

4.2. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

4.3. Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

4.4. За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

4.5. Судом у цій справі визначено, що позивачу цій справ наразі вже призначено пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, натомість спірним у цій справі є право на такий вид пенсії у відповідності до статті 37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ від 16.12.1993 року.

4.6. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

4.7. Рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами».

4.8. Згідно з вимогами ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

4.9. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 46 Основного Закону).

4.10. Згідно зі ст. 46 Конституції України право на пенсійне забезпечення гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім`ї цих виплат у визначених законом випадках. Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об`єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо). Законодавець повинен робити це з дотриманням вимог Конституції України, в тому числі принципів рівності та справедливості.

4.11. За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

4.12. Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом № 889-VIII.

4.13. Відповідно до п. 2 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон № 3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

4.14. Зокрема, п. 10, 12 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

4.15. Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

4.16. Частиною 1 ст. 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

4.17. Отже, до 1 травня 2016 (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

4.18. Судом встановлено, що позивачу призначено пенсію по віку за нормами Закону №1058-IV, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, однак за призначенням пенсії відповідно до Законом України «Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII позивач у серпні 2023 року звернувся вперше.

4.19. Тобто, в даній справі має місце призначення пенсії за іншим Законом, зокрема за Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

4.20. Відповідно до п. 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 № 229 (далі Порядок № 229), стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII) , обчислюється відповідно до п. 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

4.21. Згідно з п. 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

4.22. У п. 4 ч. 2 ст. 46 Закону № 889-VIII зазначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України Про службу в органах місцевого самоврядування.

4.23. Згідно з п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 (чинний до 01.05.2016 року) до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

4.24. Згідно п. 4 Порядку №229 до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

4.25. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" №2493-III від 07.06.2001 року в органах місцевого самоврядування встановлюються категорії посад: п`ята категорія - посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост; шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад; сьома категорія - посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад.

4.26. При наданні оцінці проблеми, яка породила правовий конфлікт між сторонами, суд вважає за необхідне зазначає, що Верховний Суд вже розглядав справи з подібними правовідносинами, зокрема у постанові від 13.02.2019 року у справі №822/524/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків про те, що право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII пов`язане лише з певним стажем роботи особи на посаді державного службовця, визначеним згідно з п. 10, 12 Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, у той час як додаткових умов для призначення пенсії у вказаних пунктах Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII не встановлено.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

4.27. У свою чергу, Верховним Судом у постанові від 10.05.2018 року у справі №351/1792/17 наголошено, що після набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889 положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилось. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про державну службу» №889 та п. 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 року № 229 час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зараховується до стажу державної служби.

4.28. Правову позицію щодо необхідності зарахування до стажу державної служби періоду роботи на посаді в органі місцевого самоврядування висловлено також Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 року у справі №735/939/17, вказавши про те, що відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

4.29. Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 13.04.2006 року по 20.11.2020 року працював в Колінковецькій сільській раді на посаді сільського голови, про що свідчать відомості з трудової книжки НОМЕР_2 та довідка Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 09.08.2023 року.

4.30. Отже, період роботи позивача на посаді в органі місцевого самоврядування до набрання чинності Законом №889-VIII про державну службу (з 13.04.2006 року по 01.05.2016 року) підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

4.31. У свою чергу, період роботи позивача на посаді в органі місцевого самоврядування після набрання чинності Законом №889-VIII про державну службу не підлягає зарахуванню до стажу державної служби в силу зміни правового регулювання.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

5.2. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відповідач, не зарахувавши позивачу до стажу державної служби період роботи на посаді в органі місцевого самоврядування до набрання чинності Законом №889-VIII про державну службу (з 13.04.2006 року по 01.05.2016 року), діяв не на підставі Конституції та законів України.

5.3. Відповідачами не доведено правомірність своїх дій у вказаній частині, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.

5.4. Водночас, інший період роботи позивача на посаді в органі місцевого самоврядування про який зазначено у позовних вимогах (з 01.05.2016 року по 20.11.2020 року) не підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

5.5. При цьому, суд зазначає, що інші доводи сторін, наведені у заявах по суті справи, вищезазначених висновків суду не спростовують.

5.6. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов підлягає задоволенню частково з підстав, викладених у його мотивувальній частині.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Статтею 139 КАС України вирішено питання розподілу судових витрат. Зокрема, відповідно до її частини 1 при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. В силу частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

6.2. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією №№ПН4880 від 13.09.2023 року. Оскільки, позов задоволено частково, суд стягує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 536,80 грн (пропорційно задоволеним вимогам) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

6.3. Доказів понесення інших судових витрат суду надано не було.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу державної служби періоду роботи в органі місцевого самоврядування на посаді Колінковецького сільського голови з 13.04.2006 року по 01.05.2016 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоду роботи в органі місцевого самоврядування на посаді Колінковецького сільського голови з 13.04.2006 року по 01.05.2016 року.

4. В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій судові витрати у вигляді сплаченого згідно квитанції №№ПН4880 від 13.09.2023 року судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 (Чернівецька обл., Чернівецький р-н., с. Колінківці, РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (м. Чернівці, площа Центральна, буд. 3, ).

Суддя О.В. Анісімов