Справа № 240/27993/23
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/27993/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенюк Микола Миколайович

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

29 квітня 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

1.1. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини під час мого перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, а саме: з 11 січня 2023 року по 29 липня 2023 року, яка призначена відповідно до Постанови Кабінету міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

1.2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додаткову винагороду, збільшену до 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини під час мого перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, а саме: з 11 січня 2023 року по 29 липня 2023 року, яка призначена відповідно до Постанови Кабінету міністрів України № 168 від 28.02.2022, «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

2. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачем протиправно не виплачено додаткову грошову винагороду за період з 11.02.2023 по 29.07.2023, оскільки позивач перебував на лікуванні та обстеженнях, включаючи час переміщення з одного лікувального закладу до іншого.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

3.1. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , як полягає в не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої КМ України від 28.02.2022 № 168, збільшену до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування в період з 02.02.2023 по 24.02.2023, з 03.03.2023 по 02.04.2023, з 03.04.2023 по 25.04.2023, з 26.04.2023 по 26.05.2023, з 30.05.2023 по 27.06.2023.

3.2. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбаченої КМ України від 28.02.2022 № 168, збільшену до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування в період з 02.02.2023 по 24.02.2023, з 03.03.2023 по 02.04.2023, з 03.04.2023 по 25.04.2023, з 26.04.2023 по 26.05.2023, з 30.05.2023 по 27.06.2023.

3.3. Відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо нарахування та виплати вказаної винагороди за періоди з 11.01.2023 по 01.02.2023, з 25.02.2023 по 02.03.2023, з 27.05.2023 по 29.05.2023, з 28.06.2023 по 29.07.2023.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Військова частина НОМЕР_1 , не погоджуючись з вказаним рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

5. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що за січень 2023 року позивачу виплачено додаткову винагороду; позивач не звертався з рапортом до командування військової частини НОМЕР_1 щодо виплати додаткової винагороди за періоди стаціонарного лікування у зв`язку з отриманим пораненням під час захисту Батьківщини та за період перебування у відпустці за станом здоров`я у зв`язку з отриманим пораненням під час захисту Батьківщини та відповідних медичних документів не надавав, а тому у частини були відсутні правові підстави для виплати додаткової винагороди позивачу за вказаний період; додаткова винагорода виплачується військовослужбовцю за період перебування військовослужбовцем у відпустці за станом здоров`я після тяжкого поранення, що підтверджено відповідною довідкою ВЛК, в якій має бути вказано, що: 1. поранення отримане під час захисту Батьківщини; 2. ступень важкості поранення тяжкий; згідно довідки ВЛК «Травма, ТАК, пов`язана з проходженням служби», запис, що захворювання (поранення, травма, контузія, каліцтво) тяжке - відсутній, отже, відсутні підстави для виплати додаткової винагороди Позивачу.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 і 11.01.2023 отримав поранення пов`язане із захистом Батьківщини, а саме: мінно-вибухову травму, вогнепальне осколкове поранення лівої гомілки за обставин безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини виконуючи бойове завдання в районі населеного пункту Кліщіївка Бахмутського району Донецької області у результаті мінометного обстрілу (а.с. 12); після отримання вказаної травми позивач до 29.07.2023 участі у бойових діях не брав.

7. Згідно доданих до відзиву на позов витягу з наказу командира частини від 02.02.2023 № 216 (а.с.62-63) та довідки частини від 20.10.2023 № 1634/ФЕС/ НОМЕР_2 про доходи ОСОБА_1 (а.с.66), проти яких позивач у відповіді на відзив не заперечує, відповідачем позивачу нараховувалась та виплачувалась додаткова грошова винагорода у розмірі 100 000 гривень за січень 2023 року, а тому вимога позивача щодо не нарахування та невиплати йому вказаної допомоги за період з 11 по 31 січня 2023 року задоволенню не підлягає.

8. Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 3330 (а.с. 18) хворого №8660 (а.с. 25), № 13800 (а.с.29) комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського" м. Житомир (далі - КНП "ОКЛ ім. О.Ф. Гербачевського"), позивач перебував на стаціонарному лікуванні:

- з 02.02.2023 по 24.02.2023 з діагнозом: мінно-вибухова травма, обширна гнійно-некротична рана лівої гомілки;

- з 03.04.2023 по 25.04.2023 з діагнозом: гнійно-некротична рана лівої гомілки в н/3;

- з 30.05.2023 по 27.06.2023 з діагнозом: стан після МВТ (11.01.2023), в`яло- гранулююча рана лівої гомілки, ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків.

9. Відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 № 62 від 03.03.2023 № 62, від 02.04.2023 № 94, від 26.04.2023 № 118, від 26.05.2023 № 148 (а.с. 64, 65) позивач перебував у відпустці для лікування у зв`язку із хворобою з 03.03.2023 по 02.04.2023 на підставі довідки ВЛК № 1078 від 24.02.2023, з 26.04.2023 по 26.05.2023 підставі довідки ВЛК № 1078 від 24.02.2023 № 1375 від 25.04.2023.

10. Як вбачається з довідок військово-лікарської комісії КНП "ОКЛ ім. О.Ф. Гербачевського":

- № 1078 від 24.02.2023 (а.с. 55) - позивачу вставлений діагноз мінно-вибухова травма (11.01.2023), обширна гнійно-некротична рана лівої гомілки; тяжка травма, пов`язана з проходженням військової служби; він потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів;

- № 1375 від 25.04.2023 (а.с. 26) - позивачу вставлений діагноз мінно-вибухова травма (11.01.2023), обширна гнійно-некротична рана лівої гомілки; травма, пов`язана з проходженням військової служби; він потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

11. Відповідно до свідоцтва про хворобу № 529 від 29.07.2023 (а.с.36-37), гарнізонна військово-лікарська комісія військової частини НОМЕР_3 поставила позивачу діагноз наслідки важкої мінно-вибухової травми (11.01.2023) вогнепального осколкового сліпого поранення лівої гомілки, травма пов`язана із захистом Батьківщини.

12. На підставі зазначених доказів судом встановлено, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебував:

- в період з 02.02.2023 по 24.02.2023, з 03.04.2023 по 25.04.2023, з 30.05.2023 по 27.06.2023 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з тяжким пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини,

- в період з 03.03.2023 по 02.04.2023, з 26.04.2023 по 26.05.2023 у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

13. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач наполягає, що йому не було нараховано та виплачено грошове забезпечення у належному розмірі, а саме не нараховано та не виплачено додаткову грошову виплату, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 у розмірі 100000 грн на місяць за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово- лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

14. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

15. Згідно зі ст. 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

16. Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

17. Статтею 2 Закону № 2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

18. Положеннями статті 3 Закону № 2232-XII передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

19. Відповідно до п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

20. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

21. Згідно з Інструкцією «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2018 року № 558 грошове забезпечення означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

22. Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

23. На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168).

24. Так, пунктом п. 1 Постанови № 168 передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

25. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

26. Відповідно до п. 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

27. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги колегія суддів виходить з такого.

28. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

29. Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

30. При цьому, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.

31. Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

32. Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

33. Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;"

34. Відповідно до вказаних приписів військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях виплачується додаткова винагорода, розмір якої збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях.

35. З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 і 11.01.2023 отримав поранення пов`язане із захистом Батьківщини, а саме: мінно-вибухову травму, вогнепальне осколкове поранення лівої гомілки за обставин безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини виконуючи бойове завдання в районі населеного пункту Кліщіївка Бахмутського району Донецької області у результаті мінометного обстрілу (а.с. 12); після отримання вказаної травми позивач до 29.07.2023 участі у бойових діях не брав.

36. Згідно доданих до відзиву на позов витягу з наказу командира частини від 02.02.2023 № 216 (а.с.62-63) та довідки частини від 20.10.2023 № 1634/ФЕС/ НОМЕР_2 про доходи ОСОБА_1 (а.с.66), проти яких позивач у відповіді на відзив не заперечує, відповідачем позивачу нараховувалась та виплачувалась додаткова грошова винагорода у розмірі 100 000 гривень за січень 2023 року, а тому вимога позивача щодо не нарахування та невиплати йому вказаної допомоги за період з 11 по 31 січня 2023 року задоволенню не підлягає.

37. Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 3330 (а.с. 18) хворого №8660 (а.с. 25), № 13800 (а.с.29) комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського" м. Житомир (далі - КНП "ОКЛ ім. О.Ф. Гербачевського"), позивач перебував на стаціонарному лікуванні:

- з 02.02.2023 по 24.02.2023 з діагнозом: мінно-вибухова травма, обширна гнійно-некротична рана лівої гомілки;

- з 03.04.2023 по 25.04.2023 з діагнозом: гнійно-некротична рана лівої гомілки в н/3;

- з 30.05.2023 по 27.06.2023 з діагнозом: стан після МВТ (11.01.2023), в`яло- гранулююча рана лівої гомілки, ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків.

38. Відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 № 62 від 03.03.2023 № 62, від 02.04.2023 № 94, від 26.04.2023 № 118, від 26.05.2023 № 148 (а.с. 64, 65) позивач перебував у відпустці для лікування у зв`язку із хворобою з 03.03.2023 по 02.04.2023 на підставі довідки ВЛК № 1078 від 24.02.2023, з 26.04.2023 по 26.05.2023 підставі довідки ВЛК № 1078 від 24.02.2023 № 1375 від 25.04.2023.

39. Як вбачається з довідок військово-лікарської комісії КНП "ОКЛ ім. О.Ф. Гербачевського":

- № 1078 від 24.02.2023 (а.с. 55) - позивачу вставлений діагноз мінно-вибухова травма (11.01.2023), обширна гнійно-некротична рана лівої гомілки; тяжка травма, пов`язана з проходженням військової служби; він потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів;

- № 1375 від 25.04.2023 (а.с. 26) - позивачу вставлений діагноз мінно-вибухова травма (11.01.2023), обширна гнійно-некротична рана лівої гомілки; травма, пов`язана з проходженням військової служби; він потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

40. Відповідно до свідоцтва про хворобу № 529 від 29.07.2023 (а.с.36-37), гарнізонна військово-лікарська комісія військової частини НОМЕР_3 поставила позивачу діагноз наслідки важкої мінно-вибухової травми (11.01.2023) вогнепального осколкового сліпого поранення лівої гомілки, травма пов`язана із захистом Батьківщини.

41. На підставі зазначених доказів судом встановлено, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебував:

- в період з 02.02.2023 по 24.02.2023, з 03.04.2023 по 25.04.2023, з 30.05.2023 по 27.06.2023 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з тяжким пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини,

- в період з 03.03.2023 по 02.04.2023, з 26.04.2023 по 26.05.2023 у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

42. Отже, враховуючи вказані встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачу відповідач мав виплатити додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168, збільшену до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування в період з 02.02.2023 по 24.02.2023, з 03.03.2023 по 02.04.2023, з 03.04.2023 по 25.04.2023, з 26.04.2023 по 26.05.2023, з 30.05.2023 по 27.06.2023 і не зробивши цього вчинив протиправну бездіяльність, а тому для захисту прав та інтересів позивача, відповідача належить зобов`язати нарахувати та виплати йому зазначену винагороду.

43. Щодо твердження апелянта, що позивач не звертався з рапортом до командування військової частини НОМЕР_1 щодо виплати додаткової винагороди за періоди стаціонарного лікування у зв`язку з отриманим пораненням під час захисту Батьківщини та за період перебування у відпустці за станом здоров`я у зв`язку з отриманим пораненням під час захисту Батьківщини та відповідних медичних документів не надавав, суд зазначає, що законодавством не передбачено такого звернення військовослужбовця для отримання належного йому грошового забезпечення, частиною якого, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ, є вказана винагорода.

44. При цьому слід зазначити, що відповідно до статуту внутрішньої служби Збройних сил України, командування частини повинно знати де (на лікуванні, у відпустці), у зв`язку із чим та на підставі чого перебуває військовослужбовець частини.

45. Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

46. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

47. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

48. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

49. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

50. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.