Справа № 740/1735/24
Суддя: Карпусь І. М.
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/1735/24
Провадження № 2-а/740/38/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Дьоміною Н.А.

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду в м. Ніжині за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського ВРПП Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Марченка Євгенія Володимировича, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 11.03.2024 подав поштою до суду з позов, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 555572 від 29.02.2024.

В обґрунтування позову посилається на те, що 29.02.2024 поліцейським ВРПП Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 притягнуто його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, що виразилося у керуванні ним транспортним засобом без права керування, а саме був позбавлений права згідно постанови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10.10.2023.

Вважає, що в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення, на той час він не був таким, що позбавлений права керування транспортним транспортними засобами, оскільки постанова Ніжинського міськрайонного суду ним оскаржена до Чернігівського апеляційного суду і не набрала законної сили. Він не був обізнаний з прийнятим 10.10.2023 судом рішенням про позбавлення його права керування транспортними засобами, а відтак відсутній умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Автомобілем він не керував. При розгляді справи поліцейським порушені його прва, передбачені ст. 268 КУпАП.

Ухвалою судді 01.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог.

Відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що при винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством. Так, 29.02.2024 о 18 год. 11 хв., перебуваючи на патрулюванні в АДРЕСА_1 , було зупинено автомобіль Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , на вимогу надати документи на право керування транспортним засобом та інші відповідні документи виявилось, що у водія немає при собі посвідчення водія відповідної категорії. В ході перевірки по базі ІПНП «ЦУНАМІ» було виявлено, що постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10.10.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. У зв`язку з чим, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В силу пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон N 580-VIII), поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У відповідності до пункту 8 частини 1 статті 23 Закону N 580-VIII, у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частина 4 статті 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.02.2024 поліцейським ВРПП Ніжинського РУП Марченком Є.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА № 555572.

Так, відповідно до вказаної постанови 29.02.2024 о 18 год. 11 хв. ОСОБА_1 у м. Ніжині по вул. Шевченка, 89, керував транспортним засобом «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , без права керування транспортними засобами, а саме був позбавлений права керування Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області 10.10.2023 строком на 1 рік, чим порушив п.п.2.1 (а) Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.126 КпАП України (а. с. 7).

В силу статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності тощо.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішення суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні до суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п.2.1 а) ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п.2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті2.1.

Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Згідно ст. 294 КУпАП, постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, з аналізу вказаних приписів Закону вбачається, що особа вважається такою, що позбавлена права керування транспортним засобом по закінченню строку на оскарження постанови судді щодо позбавлення такого права.

Згідно ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Разом з тим, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (вказаний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №536/583/17 та від 14.03.2018 у справі №760/2846/17).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що по-перше автомобілем не керував, по-друге станом на 29.02.2024 не був таким, що позбавлений права керування транспортним засобом, так як на постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, ним подано апеляційну скаргу.

Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України судом витребувано та досліджено матеріали справи №740/6254/23, провадження №3/740/2792/23, у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яких вбачається наступне.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10.10.2023 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік. Згідно постанови та протоколу судового засідання, ОСОБА_4 та його захисник - адвокат Царенко А.А. були присутні в судовому засіданні. ОСОБА_1 особисто давав пояснення, вину у скоєнні правопорушення визнав, просив не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки займається ремонтом автомобілів, допомагає обслуговувати техніку військових, у зв`язку з чим постійно виїжджає на лінію фронту. З протоколу судового засідання вбачається, що після виходу з нарадчої кімнати суддя проголосила постанову, термін та порядок її оскарження. Вказане свідчить про те, що позивач був обізнаний про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про призначене стягнення та про можливість оскарження протягом десятиденного строку постанови суду.

Після набрання законної сили вказану постанову суду 10.11.2023 було направлено для виконання до відділу ДВС та Ніжинського РУП, що підтверджено копіями відповідних супровідних листів.

З відеозапису, поданого відповідачем ОСОБА_2 , вбачається що при зупинці 29.02.2024 поліцейськими автомобіля під керуванням позивача та повідомлення, що рішенням суду він позбавлений права керування транспортними засобами, останній зателефонував адвокату, який повідомив, що постанова суду від 10.10.2023 не набрала законної сили, оскільки оскаржена в апеляційному порядку.

Водночас, згідно матеріалів справи № 740/6254/23 апеляційна скарга на постанову суду від 10.10.2023 з клопотанням про поновлення строку на її оскарження була подана КожаномВ.В. тільки 11.03.2024, тобто через десять днів після винесення поліцейським Ніжинського РУП Марченком Є.В. щодо нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП і фактично через п`ять місяців після її ухвалення судом.

Звертаючись з апеляційною скаргою на постанову Ніжинського міськрайонного суду від 10.10.2023 у апеляційній скарзі зазначав, що хоча і був присутній під час розгляду справи, але зміст постанови йому не оголошували, а повідомили, що постанову отримає поштою. Однак, поштою постанову не отримав. Про наявність постанови суду дізнався лише 07.03.2023 з додатку "Дія".

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи, що ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейський тимчасово вилучив посвідчення водія, а від отримання тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами ОСОБА_1 відмовився, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №005265 від 23.09.2023, суд піддає сумніву можливість того, що протягом п`яти місяців позивач не цікавився результатами розгляду справи та не знав, що позбавлений права керування транспортним засобом, беручи до уваги і те, що за матеріалами справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не погодився з постановою Ніжинського міськрайонного суду від 10.10.2023 щодо нього лише в частині позбавлення права керування транспортними засобами, і при зупинці поліцейськими 29.02.2024 зазначав про оскарження постанови, що як встановлено вище хоча й не відповідало на той час дійсності, однак свідчить про обізнаність його з рішенням суду про позбавлення права керування траснпортними засобами.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 12.04.2024 ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження за поданою ним 11.03.2024 апеляційною скаргою на постанову Ніжинського міськрайонного суду від 10.10.2023, та апеляційну скаргу КожанаВ.В залишено без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду від 10.10.2023 у справі про адміністративне правопорушення, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

За таких обставин, враховуючи, що на час винесення оскаржуваної постанови серії ББА № 555572 від 29.02.2024, постанова суду від 10.10.2023, якою позивача позбавлено права керування транспортними засобами, винесена за результатами розгляду справи за участі позивача, в межа встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку з дня винесення постанови, оскаржена до апеляційного суду позивачем не була, а позивач не маючи будь-яких документів на право керування транспортними засобами (посвідчення водія чи тимчасового дозволу) понад 4 місяці не вживав дій щодо з"ясування стану судового провадження у справі, в якій судом прийнято рішення про позбавлення його права керування транспортними засобами, суд, попри те, що строк на подання апеляційної скарги на судове рішення позивачу був поновлений, відхиляє твердження позивача про те, що на час винесення оскаржуваної постанови серії ББА № 555572 від 29.02.2024 рішення Ніжинського міськрайонного суду від 10.10.2023 не набрало законної сили, з урахуванням і того, що дане рішення суду за результатами апеляційного розгляду залишено без змін.

Твердження позивача про те, що він не керував автомобілем, спростовуються відеозаписом, з якого слідує, що позивач перебував у автомобілі на місці водія, автомобіль перебував на проїзній частині, позивач не висловлював жодних заперечень, що керував автомобілем, надавав наявні у нього документи щодо транспортного засобу і керування ним на вимогу поліцейських як водій.

В повній мірі положення КУпАП під час розгляду справи щодо позивача про адміністартивне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП в частині роз"яснення прав позивача під час розгляду справи дотримані не були, як вбачається з відеозапису.

Водночас, позивач спілкувався із адвокатом по телефону, отримав певну юридичну консультацію, клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв. Висловленим же на місці доводам про апеляційне оскарження рішення суду про позбавлення його права керування транспортними засобами, поліцейським при розгляді справи надано правильну оцінку. Як встановлено при розгляді справи за адміністративним позовом, і зазначено вище, такі доводи не відповідали дійсності, адже апеляційна скарга на час розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП подана не була, постанова суду від 10.10.2023 була правомірно звернена до виконання і перебувала на виконанні, відомості про що містилися в інформаційній базі даних. За такого, поліцейський діяв у межах повноважень та у передбачений законом спосіб.

Окремі недоліки в діяльності суб"єкта владних повноважень при розгляді справи про адміністративне правопорушення не можуть спростовувати порушення позивачем п.2.1а ПДР при керуванні автомобілем 29.02.2024, та не свідчать про неправомірність оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач діяв на підставі, та в межах повноважень, у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими, у зв"язку з чим в їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 6, 7, 9, 77, 241-247, 268, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського ВРПП Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Марченка Євгенія Володимировича, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - відмовити.

Рішення суду згідно ч. 4 ст. 286 КАС України може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Карпусь