Справа № 334/3315/24
Суддя: Коломаренко К. А.
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 01.05.2024
Справа № 334/3315/24
Провадження № 2-а/334/38/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькій області Суворова Сергія Олександровича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху,

В С Т А Н О В И В:

23 квітня 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькій області Суворова Сергія Олександровича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, в якій позивач просить скасувати постанову поліцейського 2го взводу 1ої роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Суворова Сергія Олександровича, серія ЕНА № 1935972 від 17.04.2024 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Ухвалою суду від 25.04.2024 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк 5 днів для усунення недоліків позовної заяви.

30.04.2024 року від позивача ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позов необхідно направити за підсудністю до іншого суду з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та не чинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2)визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.25 КАС України,адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

За правилами статті 26 КАС України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Кодекс адміністративного судочинства України встановлює декілька видів територіальної підсудності, в тому числі: загальну (залежно від місця проживання чи місцезнаходження відповідача) та альтернативну (за вибором позивача).

Тобто, такий спір може бути розглянуто адміністративним судом за вибором позивача: за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача або за місцезнаходженням відповідача.

Згідно копії паспорта позивача серії НОМЕР_1 , виданого 01.04.2016 року Приазовським РС УДМС України в Запорізькій області, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 23.12.2022 року №1668/39004 із внесеними змінами, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, до якого віднесено, зокрема територія Приазовського району Запорізької області.

Виходячи з цього позивач позбавлений можливості звернутись в суд за місцем реєстрації, як це передбачено ст. 25 КАС України.

При цьому зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

На виконання ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.04.2024 року про залишення позовної заяви без руху, на підтвердження відомостей щодо місця проживання позивача, позивачем надано Договір оренди від 01.02.2024 року, відповідно до умов якого ОСОБА_1 прийняв у строкове платне користування житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 .

Відносини щодо місця проживання фізичної особи в публічно-правовому розумінні регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У статті 3 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» міститься визначення термінів, що вживаються у ньому, зокрема: місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги;

Механізм декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлення форми необхідних для цього документів визначає Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265.

Відповідно до цього Порядку декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради.

Особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на осіб, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених допереліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

Громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, які на законних підставах постійно або тимчасово проживають на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати/зареєструвати його.

Отже, чинним законодавством передбачено чіткі вимоги до реєстрації особою місця свого проживання чи перебування, та передбачено документи, які підтверджують таку реєстрацію.

Разом з тим, вказаний законодавчий акт не визначає інформацію з договору про оренду житлового приміщення як джерело відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування, знаходження) особи, а тому такий договір не може бути належним доказом для правильного визначення зареєстрованого місця проживання/перебування позивача, а відповідно і територіальної юрисдикції адміністративного спору.

Суд зазначає, що договір оренди житла є одним із документів, що подаються для проведення реєстрації місця проживання особи, та не є доказом безумовності проведення такої реєстрації.

В заяві про усунення недоліків позивач щодо підсудності справи посилається на положення ч.1 ст. 25 КАС України, згідно якої, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом..

Стаття 25 КАС України пов`язує підсудність справи за вибором позивача за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача.

Однак, суд зауважує, що частина перша статті 25 КАС України передбачає можливість вибору позивачем суду лише за зареєстрованим місцем проживання (перебування) фізичної особи-позивача, а не за фактичним.

Іншими словами, фактичне місце проживання позивача без реєстрації не може вважатися місцем проживання позивача зареєстрованим у встановленому законом порядку для цілей застосування статті 25 КАС України при визначені підсудності такої справи.

Таким чином, жодних належних доказів, в розумінні КАС України, на підтвердження територіальної підсудності даної адміністративної справи Ленінському районному суду м. Запоріжжя, позивачем не надано.

Згідно копії паспорту позивача, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції Приазовського районного суду Запорізької області.

Відповідно до Розпорядження Голови Верховного Суду № 49/0/9-22 від 14.09.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області», яким територіальна підсудність судових справ Приазовського районного суду Запорізької області передана до Вільнянського районного суду Запорізької області.

З огляду на викладене, дана справа не підсудна Ленінському районному суду м. Запоріжжя.

Таким чином суд вважає за необхідне передати адміністративну справу за підсудністю до Вільнянського районного суду Запорізької області за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно п. 8 ч.1 ст.29 КАС України, передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Згідно положень ч.1 ст.30 КАС України, спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 318 КАС України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Таким чином порушення судом правил як предметної, так і територіальної підсудності є підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Вищевикладене дає підстави стверджувати, що процесуальний закон забороняє судам розглядати справи, які йому територіально не підсудні, і зобов`язує суд направити таку справу на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Керуючись ст.ст.25,29,30,243КАС України,суддя

у х в а л и в :

Передати адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькій області Суворова Сергія Олександровича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, за територіальною підсудністю до Вільнянського районного суду Запорізької області /70001, Запорізька область, Вільнянськ, вулиця Бочарова, 4/.

Ухвала може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Коломаренко К. А.