Справа № 480/4750/23
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2024 року Справа № 480/4750/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Соп`яненко О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4750/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
19 травня 2023 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, і просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті (відділ Державного нагляду (контролю) у Сумській області) №342563 від 01.05.2023 року про притягнення Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс" до відповідальності, що передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону У країни "Про автомобільний транспорт", та накладення адміністративно-господарського штрафу у сумі 17 000,00 грн.
Свої вимоги обґрунтовує тим, згідно з оскаржуваною постановою адміністративно-господарський штраф застосовано у зв`язку з тим, що позивач 30.03.2023 допустив порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частиною 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Зазначає, що транспортний засіб "КАМАЗ НЕФАЗ" НОМЕР_1 тахографом не обладнаний, а для здійснення вантажних перевезень у водія ОСОБА_1 , була індивідуальна контрольна книжка, яку посадові особи відповідача відмовились перевіряти книжку водія при проведенні перевірки.
Позивач вважає зазначене рішення відповідача необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню, зазначає що згідно з відомостями зазначеними у ТТН №046852, ТОВ "Альянс" одночасно являється замовником, перевізником та вантажоодержувачем, що підтверджує ті обставини, що перевезення вантажу здійснювалося для власних потреб, а не задля здійснення послуг з перевезення вантажу на договірних умовах.
Позивач вважає, що обов`язок облаштування автомобіля тахографом передбачено законодавством лише для осіб, які надають послуги з перевезення, а не здійснюють його для власних потреб, як ТОВ "Альянс".
Також позивач стверджує, що оскільки ТОВ "Альянс" не являється автомобільним перевізником, останній не може бути суб`єктом правопорушення передбаченого ст.60 ЗУ "Про автомобільний трнаспорт".
Державна служба України з безпеки на транспорті надала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає проти позовних вимог заперечує та зазначає, що актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №355089 від 30.03.2023 встановлено, що під час надання послуг з перевезення вантажу порушено ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме при перевезенні вантажу автомобільний перевізник здійснив порушення - на момент перевірки був відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа, а також відсутня карта водія до цифрового тахографа. Вважає, що оскаржувана постанова є обґрунтованою та скасуванню не підлягає.
Представник позивача надав суду відповідь на відзив, в якій з доводами відповідача не погоджується та наполягає на позовних вимогах.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.
Судом встановлено, що 30.03.2023 співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) в Сумській області проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки "КАМАЗ НЕФАЗ" НОМЕР_2 , НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1
30.03.2023 старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області складено Акт № 355089 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезення вантажу. (а. с.13). В зазначеному акті зафіксовано порушення, а саме - на момент перевірки у водія відсутній протокол перевірки та адаптації тахогрофа до транспортного засобу та картка водія до цифрового тахографа.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 1 Закону № 2344-III визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
З наведеної дефініції вбачається, що перевізником є не лише ті особи, що здійснюють перевезення на договірній основі, а й ті, які, як позивач, здійснюють перевезення для власних потреб.
В силу статті 34 Закону № 2344-III, автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Відповідно до частини першої статті 39 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Частиною восьмою статті 53 Закону № 2344-ІІІ, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин передбачено, що водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.
Приписами частини другої статті 48 Закону № 2344-ІІІ визначені документи для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, а саме: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством.
Таким чином, Закон передбачає, що перелік документів, які мають бути надані до перевірки не є виключним та може визначатися й іншими нормативними актами.
Згідно зі статтею 18 Закону № 2344-ІІІ з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.
Так, згідно з пунктом 1.2 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 червня 2010 року № 340 (далі - Положення № 340), це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку.
Відповідно до пункту 1.3 Положення № 340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).
Пунктом 6.1 Положення № 340 встановлено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Таким чином, законодавством передбачено вимогу до облаштування повіреним тахографом будь-якого вантажного автомобіля, вагою понад 3.5 тонни.
При цьому, суд звертає увагу, що порядок такого облаштування передбачено законодавством лише для осіб, які надають послуги з перевезення (а не здійснюють його для власних потреб, як позивач).
Зокрема, пунктом 1.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом міністерства транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року № 385 (далі - Інструкція № 385) встановлено, що ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Суд зазначає, що законодавством не передбачено іншого порядку повірки та адаптації тахографів, крім згаданого.
З викладеного вбачається, що законодавець, хоч і передбачив наявність відповідного обов`язку, проте не визначив процедури його дотримання для окремої категорії осіб, до якої відноситься і позивач (оскільки останній не надає послуг з перевезення).
Суд звертає увагу, що об`єктивною стороною правопорушення, за яке застосовано оскаржуваний штраф, визначено відсутність протоколу повірки та адаптації тахографа.
Оскільки порядок складення такого протоколу визначений нормативним актом, який не розповсюджує свою дію на позивача, то він не мав законної можливості виконати свій обов`язок.
Застосовуючи наведені висновки у справі, що розглядається, суд вважає, що позивач був позбавлений можливості належним чином виконати свій обов`язок, внаслідок недостатньої якості законодавства. Це, на переконання суду, позбавляє державу права притягати особу до відповідальності за невиконання відповідного обов`язку.
Крім того, відповідно до п. 1.4 Інструкції контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.
Відповідно до п.2.2 інструкції - пункти сервісу тахографів (ПСТ) установлюють тахографи на транспортні засоби, що перебувають в експлуатації, та виконують роботи з технічного обслуговування тахографів згідно із замовленнями перевізників відповідно до вимог ЄУТР, а також виробників тахографів та транспортних засобів.
Керуючись п.2.7 інструкції - за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1. ПСТ надає один примірник зазначеного протоколу перевізнику, а другий залишає собі і зберігає разом з тахокартою або у разі цифрового тахографа - з роздруківкою та електронними файлами, що підтверджують достовірність наведених у протоколі даних.
Відповідно до п.3.3 інструкції - водій транспортного засобу, обладнаного тахографом має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.
Керуючись п.3.5 інструкції - перевізники:
- забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий);
- зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії;
- аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.
Водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія або повинен мати копію графіка змінності водіїв.
Як зазначає позивач у своєму позові, водій, неодноразово наголошував на тому, що в автомобілі відсутній тахограф, а тому може надати для перевірки індивідуальну контрольну книжку водія.
Факт того, що на момент зупинки ТЗ у водія була у наявності індивідуальна контрольна книжка водія, підтверджується наступними документами, які містяться в матеріалах справи, а саме: наказ № 4/1 від 01 листопада 2021 року, журнал обліку книжок водія, пояснення водія, індивідуальна контрольна книжка водія.
Таким чином, наявність книжки водія на момент перевірки ТЗ виключає можливість притягнення перевізника за порушення вимог ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
З викладеного суд приходить до висновку про незаконність оскаржуваної постанови та задоволення позову.
Відповідно до ст. 139 КАС України суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2684,00 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко