Справа № 280/2922/24
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року Справа № 280/2922/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Тетерюк Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами, встановленими статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач, Управління), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не виплати нарахованої щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», індексації базового ОСНП 2024, відповідно до Постанов КМУ від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсій і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та Закону України від 09.04.1992 № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позивачу у зв`язку з обмеженням пенсійної виплати максимальним розміром;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу пенсію з урахуванням нарахованої щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн., з моменту припинення виплати, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», індексації базового ОСНП 2024 року 0.0796%, відповідно до Постанов КМУ від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсій і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» з 01.03.2024 року, у загальному розмірі 26964.34 (двадцять шість тисяч дев`ятсот шістдесят чотири гривни 34 коп.), без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-ХІІ). На виконання рішення суду у справі № 280/7029/22 Управлінням проведено перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 з урахуванням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, однак, внаслідок перерахунку припинено виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі Постанова №713). Рішенням суду у справі № 280/3520/23 зобов`язано Управління здійснити з 01.03.2023 нарахування та виплату пенсії без обмеження її максимального розміру. Внаслідок перерахунку розмір пенсії на зазначену дату склав 23 357,14 грн. На виконання положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" (далі Постанова №185), пенсія позивача з 01.03.2024 підлягала перерахунку із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Однак з отриманих розрахунків пенсії позивачем встановлено, що з 01.03.2024 не здійснюється виплата щомісячної доплати до пенсії відповідно до Постанови №713 та індексації за 2024 рік внаслідок обмеження пенсії максимальним розміром. Позивач вважає такі дії Управління протиправними, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 08.04.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами, встановленими статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

25.04.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що згідно розрахунків пенсії позивача станом на 01.03.2024 позивачеві нараховується індексація базового ОСНП 2022 із застосуванням 0.140 в сумі 2528,64 грн, індексація базового ОСНП 2023 із застосуванням коефіцієнта збільшення 0,197 в сумі 1500 грн., індексація базового ОСНП 2024 із застосуванням коефіцієнта 0,0796 в сумі 1500 грн. Відповідно до ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Зазначає, що позивач отримує пенсію в максимальному розмірі. Просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24.01.2023 у справі №280/7029/22, яке набрало законної сили 24.03.2023, зобов`язано Управління здійснити з 01.12.2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини ,що тягнуть за собою зміну розміру пенсії), перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданої довідки від 10.08.2021 № 33/28-2089 про грошове забезпечення з урахуванням окладу за посадою, спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» із виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії з 01.12.2019 до моменту перерахунку пенсії.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/7029/22 Управлінням у березні 2023 року проведено перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від 10.08.2021 № 33/28-2089, внаслідок якого щомісячна доплата згідно Постанови 713 у складі пенсії позивача після перерахунку врахована у повному обсязі починаючи з 01.07.2021.

Також, відповідно до вимог Постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі Постанова №118) та від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі Постанова №168) Управлінням з 01.03.2022 та з 01.03.2023 проведено індексацію пенсії позивача із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,14 та 1,197 відповідно, в межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом.

Позивач звернувся до Управління із заявою щодо нарахування та виплати щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. з 01.07.2021 року, відповідно до Постанови №713 та виплати пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням основного розміру пенсії 80% відповідних сум грошового забезпечення.

Управління листом від 18.05.2023 повідомило, що рішення суду виконано Головним управлінням в межах покладених зобов`язань та на теперішній час позивач отримує пенсію у максимальному розмірі.

Позивач оскаржив у судовому порядку дії Управління щодо припинення нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн., у відповідності до Постанови №713 та обмеження пенсійної виплати максимальним розміром.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.08.2023 у справі №280/3520/23, яке набрало законної сили 09.09.2023, зобов`язано Управління нарахувати та виплатити позивачу щомісячну доплату до пенсії, передбачену Постановою №713 у розмірі 2 000,00 грн., з дня припинення її виплати. Крім того, зобов`язано Управління здійснити з 01.03.2023 нарахування та виплату пенсії позивачу без обмеження її максимальним розміром, згідно з Постановою №168, з урахуванням проведених виплат.

01.12.2023 позивач звернувся до Управління із заявою, в якій просив повідомити причини виплати пенсії в розмірі 23357,14 грн при нарахуванні в розмірі 25 357,14 грн.

Управління листом від 25.12.2023 №21484-21126/Р-02/8-0800/23 повідомило, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 280/3520/23 Головним управлінням проведено перерахунок пенсії позивача з 01.03.2023 без обмеження максимальним розміром згідно з Постановою №168 та нараховано щомісячну доплату, передбачену Постановою №713 у розмірі 2 000,00 грн, з дня припинення її виплати. Вищезазначене рішення виконано Управлінням в межах покладених зобов`язань у повному обсязі. Розмір пенсії без обмеження її максимальним розміром встановлено на дату, з якої судом зобов`язано здійснити такий перерахунок 01.03.2023. Сума пенсійної виплати після перерахунку на зазначену дату складає 23 357,14 грн. Таким чином, пенсія обчислена та виплачується відповідно до норм винного законодавства та зобов`язань, покладених рішенням суду у справі №280/3520/23.

Позивач отримав розрахунок своєї пенсії станом на 01.03.2024, відповідно до якого пенсійна виплата обчислена в розмірі 26 964,34 грн, водночас, пенсія обмежена максимальним розміром 23610,00 грн.

Позивач вважає протиправними дії Управління щодо обмеження максимального розміру його пенсії з 01.03.2024, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі частиною 3 статті 46 Конституції України, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спеціальним Законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, є Закон № 2262-ХІІ.

Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини п`ятої статті 43 Закону №2262-XII (в редакції Закону України від 08.07.2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Законом України від 24.12.2015 №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» частину п`яту статті 43 Закону №2262-XII доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно зі змінами, внесеними Законом України від 12.04.2016 №1080-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей» частина п`ята статті 43 Закону №2262-ХІІ стала вважатись частиною сьомою.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, а саме частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016 у справі №7-рп/2016 є втрата чинності із 20.12.2016 частиною сьомою статті 43 Закону №2262-XII.

Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №1774-VIII) передбачено, що у частині сьомій статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року замінено словами і цифрами по 31 грудня 2017 року (пункт 10 вказаного Закону). Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону №1774-VIII, встановлено, що цей Закон набирає чинності з 1 січня 2017 року.

Поряд з тим, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано неконституційними перше речення та друге речення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, тобто усю частину сьому названої статті.

Втрата з 20.12.2016 чинності частиною сьомою статті 43 Закону №2262-XII виключає можливість законодавчого органу України вносити зміни у норму, яка визнана неконституційною, оскільки після визнання неконституційною в цілому частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII така норма вважається відсутньою у тексті Закону. При цьому після прийняття Конституційним Судом України зазначеного вище рішення зміни до першого речення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII аналогічного змісту новими законами не вносились.

Отже, з 2017 стаття 43 вказаного Закону не містить норм про обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, а внесені Законом №1774-VIII до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) є нереалізованими та самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Такий висновок узгоджується зі сталою правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 30.10.2020 у справі №522/16881/17, від 09.11.2020 у справі №813/678/18, від 31.03.2021 у справі №815/3000/17, від 06.03.2023 у справі № 1340/6235/18 тощо.

При цьому, суд відхиляє посилання відповідача на Рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 12.10.2022 № 7-р(ІІ)/2022, оскільки у спірних правовідносинах підлягає застосуванню інше рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 у справі №7-рп/2016.

Враховуючи вищенаведене, обмеження максимального розміру пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, є протиправним.

Відповідно до статті 64 Закону №2262-XII (застосовується з 1 березня 2022 року) у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.

Частина 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) передбачає, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Постановою №185 встановлено, що з 1 березня 2024 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,0796 (пункт 1 Постанови №185).

Підпунктом 1 пункту 2 Постанови №185 установлено, що з 1 березня 2024 р.:

1) розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році (Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст. 968) та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році (Офіційний вісник України, 2023 р., № 26, ст. 1475) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2023 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Підвищення пенсії, передбачене абзацом першим цього підпункту, встановлюється додатково до щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р. № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб (Офіційний вісник України, 2021 р., № 57, ст. 3525).

Підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, застосовується також у разі поновлення виплати пенсії, призначеної до 31 грудня 2023 р. відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та перерахунку пенсії відповідно до зазначеного Закону, крім перерахунків у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за зазначеним Законом.

Підвищення пенсії, передбачене цим підпунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Згідно з пунктом 3 Постанови №185 установлено, що:

у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії;

розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

Отже, з 01.03.2024 пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-XII, підлягають збільшенню із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796, але не більше 1500 грн, з урахуванням індексації попередніх періодів (2022 та 20223 роки) та щомісячної доплати до пенсії відповідно до Постанови №713.

При цьому, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 23.01.2024 у справі № 160/17347/22, обмеження щодо проведення індексації пенсії в межах максимального розміру, для осіб, які отримують пенсію за нормами Закону №2262-ХІІ, не застосовується як таке, що суперечить Закону № 2262-ХІІ та Рішенню Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.

З наданого до матеріалів справи розрахунку пенсії позивача станом на 01.03.2024 судом встановлено:

- основний розмір пенсії 80% грошового забезпечення у розмірі: 14 449,36 грн. З урахуванням індексації: 19 978 грн. З урахуванням доплати: 25 590,34 грн, у тому числі: індексація базового ОСНП 2022 у розмірі 2528,64 грн; індексація базового ОСНП 2023 у розмірі 1500,00 грн; індексація базового ОСНП 2024 у розмірі 1500,00 грн; щомісячна доплата відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду) у розмірі 2000,00 грн;

- інші підвищення або надбавки до пенсії;

- підсумок пенсії (з надбавками) 26 964,34 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 23 610,00 грн.

Таким чином, наданими до матеріалів справи письмовими доказами підтверджено, що з 01.03.2024 пенсію позивача обчислено з урахуванням індексації пенсії за 2024 рік, передбаченої Постановою №185, а також щомісячної доплати до пенсії відповідно до Постанови №713, разом із тим виплату пенсії обмежено максимальним розміром.

З огляду на наведену вище сталу правову позицію Верховного Суду, суд дійшов висновку, що дії Управління щодо нарахування та виплати позивачу з 01.03.2024 пенсії з обмеженням максимального розміру є протиправними.

За наведеного, позовні вимоги про зобов`язання відповідача з 01.03.2024 виплати позивачу пенсію без обмеження максимальним розміром є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Водночас, відсутні підстави для зобов`язання відповідача виплатити пенсію позивачу в конкретно визначеному розмірі, оскільки суд в межах даної справи не досліджує числові значення складових розміру пенсії позивача та не надає їм оцінку, оскільки це знаходиться поза межами предмету доказування у справі.

Крім того, відсутні підстави для зобов`язання відповідача виплатити позивачу пенсію з урахуванням щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою №713, з моменту припинення виплати, оскільки право позивача отримання у складі пенсії такої доплати підтверджено судовим рішенням у справі №280/3520/23, яке набрало законної сили, і з розрахунку пенсії позивача встановлено, що така доплата у складі пенсії позивача встановлена.

У випадку якщо позивач вважає, що відповідач вчиняє протиправні дії (бездіяльність) або приймає протиправні рішення при перерахунку пенсії на виконанні рішення суду у справі №280/3520/23, у тому числі, щодо виплати пенсії без урахування вимог Постанови №713, позивач може скористатись спеціальним порядком, передбаченим статтею 383 КАС України, шляхом подання заяви про визнання таких рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду протиправними, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Водночас, наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Отже у відповідній частині позовних вимог підстави для їх задоволення відсутні.

Разом із тим, слід також врахувати, що розмір пенсії позивача, без обмеження максимальним розміром, має визначатись Управлінням з урахуванням судових рішень, що набрали законної сили, у справах №280/7029/22 та №280/3025/23, з урахуванням індексації пенсії відповідно до Постанови №185.

Отже, вірним способом захисту порушеного права у спірних правовідносинах є зобов`язання відповідача здійснити з 01.03.2024 виплату позивачу пенсії, з урахування раніше визначеного розміру пенсії на підставі рішень суду у справах №280/7029/22 та №280/3025/23, з урахуванням суми індексації пенсії, передбаченої Постановою № 185, без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум, отже, для повного захисту прав позивача наявні підстави для виходу за межі позовних вимог.

Суд також ураховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 04 грудня 1995 року в справі «Беллет проти Франції» (Bellet V., France, рішення від 04 грудня 1995 року, заява № 23805/94), в якому Суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Отже, хоча право доступу до суду і не є абсолютним, це право не повинно обмежуватися таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець.

Інші аргументи, викладені у заявах по суті справи, не спростовують висновків суду про протиправність обмеження пенсії позивача максимальним розміром, а тому не вимагають оцінки суду.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», інших судових витрат не заявив, отже, судові витрати, які підлягають розподілу, відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 263, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо обмеження з 01.03.2024 максимального розміру пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 01.03.2024 виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-XII, з урахування раніше визначеного розміру пенсії на підставі рішень суду у справах №280/7029/22 та №280/3520/23, з урахуванням суми індексації пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-Б; .

Повне судове рішення складено 30.04.2024.

Суддя М.О. Семененко