Справа № 377/162/24
Суддя: Бабич Н. С.
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/162/24

Провадження №2-а/377/3/24

29 квітня 2024 рокуСлавутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Пскової А.І., за відсутності учасників справи, розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гармаш Михайло Юрійович, до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, інспектор відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області лейтенант поліції Чабойда Микита Андрійович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

У С Т А Н О В И В:

До суду засобами поштового зв`язку надійшов адміністративний позов, в якому позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гармаш М.Ю., з урахуванням позовної заяви в уточненій редакції, посилаючись на статті 2, 77, 122, 160, 161 КАС України, статті 247, 268 КУпАП, просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА № 557958 від 11.02.2024 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 11 лютого 2024 року інспектор відділу реагування патрульної поліції Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області Чабойда М.А. виніс стосовно нього постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якій вказав, що начебто він 11.02.2024 о 16:17 на а/д Чернігів-Пакуль, КПП Славутич, 8 км, біля с. Киїнка, керував автомобілем PEUGEOT 508, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та був не пристебнутий ременем пасивної безпеки, чим порушив пункт 2.3. ( в) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121 КУпАП. Позивач зазначив, що в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення, оскільки він користувався ременем безпеки під час руху автомобіля та відстебнув його лише після повної зупинки транспортного засобу з метою подальшої можливості огляду автомобіля працівниками поліції, відкриття у разі необхідності багажнику та надання доступу до інших частин автомобіля на вимогу поліцейського; відсутні будь-які докази, які б могли підтвердити факт керування ним транспортним засобом без застосування ременя безпеки. Крім того, позивач вказав, що оскаржувана постанова складена на іншу особу, оскільки в ній зазначено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності: « ОСОБА_1 , ОСОБА_1 ». За наведених обставин, позивач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Ухвалою судді від 04 березня 2024 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам частини 5 статті 160 та частини 3 статті 161 КАС України та надано позивачеві строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

Ухвалою судді від 04 квітня 2024 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 15 квітня 2024 року, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 . Цією ухвалою на підставі частини 4 статті 77 КАС України витребувано в Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 та наявні відеозаписи до неї.

10 квітня 2024 року через систему «Електронний суд» від ГУНП в Чернігівській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача Миткевич Ю.В. просила відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень проти позову представник відповідача зазначила, що керування водієм транспортним засобом PEUGEOT 508, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з не пристебнутим ременем безпеки зафіксовано на камеру поліцейського, відеозапис з якої долучено до постанови та інформація про який вказана в пункті 7 постанови. З відеозапису вбачається, що позивач відразу після зупинки транспортного засобу, знаходився за кермом без пристебнутого ременя безпеки. При цьому, жодних активних дій, спрямованих на те, щоб відстебнути ремінь безпеки після зупинки транспортного засобу, відеозаписом не зафіксовано. Представник відповідача вказала, що до відзиву додано диск з відеозаписом фіксації події, яка описана в оскаржуваній постанові. Зазначила, що поліцейський виніс оскаржувану постанову в порядку та в межах повноважень, передбачених законом.

Ухвалою суду від 10 квітня 2024 року задоволено клопотання представника позивача-адвоката Гармаша М.Ю. про участь у судових засіданнях у даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням його власних технічних засобів за допомогою відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Ухвалою суду від 15 квітня 2024 року в судовому засіданні оголошено перерву до 29 квітня 2024 року на підставі частини другої статті 223 КАС України у зв`язку з ненаданням доказів, витребуваних ухвалою судді від 04 квітня 2024 року.

17 квітня 2024 року від Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області на виконання вимог ухвали судді від 04 квітня 2024 року надійшли: копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ББА № 557958 від 11.02.2024 за частиною 5 статті 121 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ; рапорт інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 11.04.2024; інформація про те, що відеозапис до постанови серії ББА № 557958 за частиною 5 статті 121 КУпАП стосовно ОСОБА_1 видалений, оскільки згідно з п.п.1 п.3 розділу 8 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018, строк зберігання відеозаписів становить 30 діб.

29 квітня 2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача- адвоката Гармаша М.Ю. надійшла відповідь на відзив, в якій він просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зазначив, що відповідач не виконав свій обов`язок доказування, покладений на нього статтею 77 КАС України; відеозапис, на який у відзиві посилається представник відповідача, в матеріалах справи відсутній. Крім того, вказував на

порушення права позивача на захист під час винесення оскаржуваної постанови.

У судове засідання, призначене на 29 квітня 2024 року, не прибули всі учасники справи, в тому числі представник позивача в режимі відеоконференції, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином в порядку, передбаченому статтею 268 КАС України.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача. У відзиві на позовну заяву представник ГУНП в Чернігівській області просила розглянути справу за відсутності представника відповідача. Третя особа інспектор відділу реагування патрульної поліції Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області лейтенант поліції Чабойда М.А. у поданій заяві також просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до положень частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 11 лютого 2024 року інспектор відділу реагування патрульної поліції Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області лейтенант поліції Чабойда М.А. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №557958, згідно з якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 121 КУпАП. Копію постанови позивач отримав 11 лютого 2024 року (а.с. 9, 38, 109).

У постанові зазначено, що 11 лютого 2024 року, о 16 годині 17 хвилин, на автодорозі Чернігів Пакуль, КПП Славутич, 8 кілометр, біля с. Киїнка, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , керував автомобілем PEUGEOT 508, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та був не пристебнутий ременем пасивної безпеки, чим порушив вимоги пункту 2.3 (в) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір згідно із встановленими обставинами справи та відповідними їм правовідносинами, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тобто обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Отже, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 вказаного Закону передбачено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до вимог пункту 2.3 (в) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Частиною 5 статті 121 КУпАП передбачено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може закріплювати на однострої, у службових транспортних засобах, монтувати /розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, та також використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я по батькові ( за наявності), дату народження, місце проживання чи перебування, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення та прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент порушення ( марка, модель, номерний знак), технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис ( якщо такий запис здійснювався), розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 ( далі-Інструкція №1395) передбачено, що у разі виявлення порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення відповідного протоколу.

З наведених вище норм можна дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення поліцейський зобов`язаний з`ясувати обставини правопорушення, встановити подію і склад адміністративного правопорушення та у винесеній постанові зазначити докази, якими підтверджується подія і склад адміністративного правопорушення, зокрема, у випадку здійснення запису порушення, зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Згідно із статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини застосовується судами як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сформульованої в пункті 43 рішення у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року ( з відсиланням на пункт 282 рішення у справі «Авшар проти Тереччини»), «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом».

Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

З оспорюваної постанови вбачається, що 11 лютого 2024 року, о 16 годині 17 хвилин, на автодорозі Чернігів Пакуль, КПП Славутич, 8 кілометр, біля с. Киїнка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем PEUGEOT 508, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та був не пристебнутий ременем пасивної безпеки, чим порушив вимоги пункту 2.3 (в) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121 КУпАП.

У пункті 7 інспектором зазначено, що до постанови додається: відео б/к 19.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначила, що керування водієм транспортним засобом PEUGEOT 508, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з не пристебнутим ременем безпеки зафіксовано на камеру поліцейського, відеозапис з якої долучено до постанови та інформація про який вказана в пункті 7 постанови.

Проте, самого відеозапису відповідач суду не надав.

Як убачається з інформації Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, наданої на виконання вимог ухвали судді від 04 квітня 2024 року, згідно з п.п.1 п.3 розділу 8 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018, строк зберігання відеозаписів становить 30 діб, станом на момент отримання запиту відеозапис до постанови серії ББА №557958 за частиною 5 статті 121 КУпАП стосовно ОСОБА_1 видалений ( а.с.108).

Водночас, описання адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 121 КУпАП, у постанові та рапорті інспектора ОСОБА_2 від 11.04.2024, що разом із копією постанови надійшов до суду на виконання вимог ухвали судді від 04 квітня 2024 року, не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Лише фіксація вчинення особою адміністративного правопорушення, а не притягнення його до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом.

Відповідно до приписів частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких випадках суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази, надані відповідачем у справі, мають бути належним чином досліджені судом із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Судом встановлено, що позивач заперечує факт порушення ним Правил дорожнього руху України, а отже обов`язок доказування правомірності винесеної постанови відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України покладається на відповідача.

Однак, відповідачем на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 121 КАС України, жодних належних, допустимих і достатніх доказів, крім винесеної постанови про накладення адміністративного стягнення та рапорту інспектора ОСОБА_2 від 11.04.2024, суду не надано.

Беручи до уваги, що відповідач на огляд суду не надав доказів, які прямо вказують на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 121 КУпАП, та факт даного правопорушення позивачем не встановлений беззаперечними доказами, тому відсутні підстави для висновку про вчинення позивачем правопорушення поза обґрунтованим сумнівом.

За вказаних обставин, суд погоджується з доводами позивача про відсутність будь-яких доказів, які б могли підтвердити факт керування ним транспортним засобом без застосування ременя безпеки, а також з доводами його представника про те, що відповідач не виконав свій обов`язок доказування, покладений на нього статтею 77 КАС України, та відеозапис, на який у відзиві посилається представник відповідача, в матеріалах справи відсутній.

Разом із тим, суд відхиляє твердження позивача про те, що оскаржувана постанова складена на іншу особу, оскільки в ній вказано особу, яка притягається до адміністративної відповідальності: « ОСОБА_1 , ОСОБА_1 », виходячи з такого.

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №557958 від 11.02.2024, складеній інспектором відділу реагування патрульної поліції Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області Чабойдою М.А. за частиною 5 статті 121 КУпАП, видно, що прізвище, ім`я, по батькові, дата народження та місце проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, збігається з прізвищем, ім`ям, по батькові, датою народження та місцем проживання позивача, тому відсутні підстави стверджувати, що оскаржувана постанова складена на іншу особу.

Також суд зазначає, що доводи представника позивача про порушення права позивача на захист під час винесення оскаржуваної постанови за відсутності доказів того, що позивач вивив бажання при розгляді справи про адміністративне правопорушення користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, автоматично не свідчать про порушення права позивача на захист, передбаченого статтею 268 КУпАП. Крім того, позивач реалізував своє право на захист шляхом звернення за юридичною допомогою під час оскарження в суді винесеної стосовно нього постанови. Тому вказані доводи представника позивача не є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки відповідач не довів правомірність винесеної постанови, суд вважає що позов підлягає задоволенню, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №557958 від 11.02.2024, винесена стосовно ОСОБА_1 інспектором відділу реагування патрульної поліції Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області Чабойдою М.А. за частиною 5 статті 121 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 510 грн, скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова або службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 605,60 грн ( а.с.42,43), який у зв`язку із задоволенням позову, за правилами частини першої статті 139 КАС України, слід стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 243-246, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №557958 від 11.02.2024, винесену стосовно ОСОБА_1 інспектором відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області лейтенантом поліції Чабойдою М.А. за частиною 5 статті 121 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, , адреса місцезнаходження: Чернігівська область, місто Чернігів, проспект Перемоги, будинок №74.

Третя особа інспектор відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області лейтенантом поліції Чабойда Микита Андрійович, адреса місцезнаходження: Чернігівська область, місто Чернігів, вулиця Шевченка, будинок №13.

Суддя Н. С. Бабич