Справа № 450/3900/23
Суддя: Добош Н. Б.
Дата ухвалення: 2024-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/3900/23 Провадження № 2-а/450/15/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2024 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Хамуляк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області про визнання неправомірними дії та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

позивач звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії інспектора поліції Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області Сень О.М., щодо складання стосовно ОСОБА_2 постанови серії ЕАС № 70230007 від 20.05.2023 року; скасувати постанову серії ЕАС № 70230007 від 20.05.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та провадження у справі закрити.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20.05.2023 року капітаном поліції ОСОБА_3 винесено постанову, згідно якої позивач 20.05.2023 року о 12 год. 09 хв. за адресою АДРЕСА_1 (біля воріт його будинку) керував скутером марки Honda без посвідчення водія, немаючи права керувати, чим порушив п. 2.1 ПДР України керування транспортним засобом, особа яка немає права керувати таким та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Позивач жодним чином не погоджується із вказаним правопорушенням, оскільки не керував скутером. Вказує, що скутер був несправний та він його вів до майстра з метою ремонту. Вийшовши з подвір`я на проїжджу частину до нього під`їхали працівники поліції та попросили пред`явити посвідчення водія, він їм пояснив, що не керував скутером та повідомив, що в нього є посвідчення водія та відповідна категорія, яка надає йому право керувати скутером. Однак працівники поліції встановивши його особу, не дочекавшись допоки він принесе з будинку посвідчення водія, поїхали. Вважає вказану постанову незаконною. На підставі наведеного просить позовні вимоги задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак представник позивача подала клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, заявлені позовні вимоги просить задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, свого представника в судове засідання не направив, відзиву на адміністративний позов, заперечень та доказів на заперечення позовних вимог суду не надав, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі доказів, що знаходяться у справі, відповідно до вимог ч. 3 ст. 205 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову виходячи із наступного.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7023007 від 20.05.2023 року, ОСОБА_2 , 20.05.2023 року о 12:08:05 год. в с. Давидів, вул. Річна, 138, керував скутером марки Honda без посвідчення водія, не маючи права керувати, чим порушив вимоги п.п. 2.1 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Цією постановою позивача притягнуто до відповідальності за вчинення, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 126 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Пунктом 2.1 а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При вирішенні спору, суд враховує, що згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем у позовній заяві обставин.

Натомість відповідач в судове засідання не з`явився, явки свого представника не забезпечив, відзиву на позовну заяву не подав. Дані обставини не були спростовані відповідачем письмовим відзивом, тобто суду не було представлено належних та допустимих доказів в підтвердження обставин, викладених в постанові по справі про адміністративне правопорушення. Суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

З матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем на підтвердження правомірності винесеної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП не надано, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині скасування постанови

Разом з цим, в частині вимоги позову щодо визнання незаконними дій Інспектора поліції суд зазначає, що така вимога не підлягає задоволенню з огляду на положення частини третьої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, якими чітко передбачено конкретний перелік рішень, які може прийняти суд за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 77, 79, 121, 139, 246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 7, 17, 18, 251, 254-257, 280, 288, 293 КУпАП, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 ,- задоволити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7023007 від 20.05.2023 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративного відповідності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 до адміністративного відповідності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.,- закрити.

В задоволення іншої частини позовних вимог,- відмовити.

Стягнути з Головного управління національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 536, 80 гривень.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

СуддяН. Б. Добош