Справа № 620/9858/23
Суддя: Василь НЕПОЧАТИХ
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 року Чернігів Справа № 620/9858/23

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Ніжинський жиркомбінат» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Ніжинський жиркомбінат» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просить визнати протиправним та частково скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівської області форми «Р» від 21.02.2022 № 2002/25010700 щодо збільшення податкового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 1009015,00 грн., без застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу).

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на рахунку 109 «Інші основні засоби» ПрАТ «НІЖИНСЬКИЙ ЖИРКОМБІНАТ» обліковується «Дооцінка основних засобів» за первинною вартістю 42935045,76 грн. Амортизація даного об`єкту основних засобів відноситься до складу інших операційних витрат та нараховується на субрахунок 136 «Дооцінка зносу», сума якої склала 1574636,00 грн. за період з 01.07.2019 по 30.09.2021. Зазначає, що позивач не допустив порушень пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України та донарахування в сумі 283434,00 грн., відповідно до акту перевірки №9760/70/00373942 від 27.01.2022 та ППР форми «Р» № 2002/25010700 від 21.02.2022. Також стверджує, що надані відповідачу документи в повній мірі підтверджують реальний рух активів у ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» не тільки щодо надання послуг перевезення ФОП та їх оплати, а і рух активів при отриманні перевезеного ФОП товару від постачальників, що свідчить про реальність господарських операцій.

Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що ПрАТ «НІЖИНСЬКИЙ ЖИРКОМБІНАТ» в порушення пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України було занижено фінансовий результат до оподаткування через не включення амортизації «Дооцінки основних засобів» до рядка 1.1.1 «Сума нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (пункт 138.1 статті 138 розділу III Податкового кодексу України)» додатку РІ до податкової декларації з податку на прибуток в сумі 1574636,00 грн. Зазначає, що ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 в момент оформлення взаємовідносин перебували на 2 групі єдиного податку, тому вони не мали права надавати послуги (транспортні послуги по перевезенню) ПрАТ «НІЖИНСЬКИЙ ЖИРКОМБІНАТ», який є платником податку на прибуток на загальних підставах. Даний факт додатково свідчить проте, що документально оформлені послуги з вищенаведеними ФОП направлені виключно на отримання податкової вигоди ПрАТ «НІЖИНСЬКИЙ ЖИРКОМБІНАТ» в частині зменшення фінансового результату до оподаткування з податку на прибуток, оскільки ФОП на єдиному податку 2 групи сплачує за місяць лише єдиний податок в розмірі 20% від мінімальної заробітної плати встановленої на 1 січня поточного року. При цьому, ПрАТ «НІЖИНСЬКИЙ ЖИРКОМБІНАТ» було недоплачено податку на прибуток в результаті документально оформлених взаємовідносин за перевіряємий період в наступних розмірах: ФОП ОСОБА_1 444869,00 грн., ФОП ОСОБА_2 149126,00 грн., ФОП ОСОБА_3 131586,00 грн.

Стверджує, що позивачем для перевірки надано акти надання послуг (при цьому акти перевірки не містять посади осіб (зі сторони замовника), а також ПІБ особи яка підписала акт надання послуг (зі сторони замовника). Згідно товарно-транспортних накладних, де ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 вказані, як автомобільний перевізник, а також зазначені різні прізвища водіїв. Проте, згідно з даними архіву звітності податкової служби, ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 за період з 01.07.2019 по 30.09.2021 не подавали звіти 1ДФ/4ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку». Тобто, не наймали та не оплачували, як посередник, послуги перевізників - фізичних осіб. Також, згідно баз даних податкової служби, відсутня інформація, що вказані ФОП наймали, як посередник, послуги перевізників - юридичних осіб. Враховуючи вищевикладене, акти надання послуг від ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 складені з порушенням статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», у зв`язку із чим не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

У поданій до суду відповіді на відзив, позивач просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково зазначив, що акти надання послуг не мають ПІБ осіб які прийняли послуги тому є неналежними первинними документами, не відповідають дійсним обставинам справи. Акти наданих послуг затверджені з одного боку вищенаведеними ФОП з іншого Головою правління ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» ОСОБА_4 . Містять підписи повноважних представників, П.І.Б. та скріплені печатками. Крім того, з тексту документу можна чітко ідентифікувати кількість отриманих послу та їх вартість і весь зміст господарської операції. Вищенаведене свідчить про відповідність актів наданих послуг вимогам до первинних документів, які висуваються Законом України «Про бухгалтерський облік». Також зазначає, що ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» не може нести відповідальність за порушення податкового законодавства ФОП, які перебувають на 2 групі єдиного податку та надавали послуги (транспортні послуги по перевезенню) ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат», платнику податку на прибуток на загальних підставах.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 01.04.2024 було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис. Основним видом господарської діяльності товариства є 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів (т. 7, а.с. 20-221).

Головним управлінням ДПС у Чернігівській області на підставі плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2021 рік, на підставі наказу від 09.11.2021 № 1929-п та направлень на перевірку від 25.11.2021 № 3816-3821 проведена документальна планова виїзна перевірка ПАТ «Ніжинський жиркомбінат» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2019 по 30.09.2021, валютного законодавства за період з 01.07.2019 по 30.09.2021, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2019 по 30.09.2021, іншого законодавства за період з 01.07.2019 по 30.09.2021, за результатами якої складено акт від 27.01.2022 № 9760/07/00373942 (т.1, а.с. 13-105).

Перевіркою дотримання податкового законодавства були встановлені порушення ПрАТ «НІЖИНСЬКИЙ ЖИРКОМБІНАТ», зокрема, пунктів 5, 15 П(с)БО 15 «Дохід», пункту 5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», пунктів 5, 6, 7, 10, 11, 19 П(С)БО 16 «Витрати», пунктів 5, 9 П(С)БО 9 «Запаси», пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1., пункту 135.1 статті 135, пункту 137.1 статті 137, пункту 138.1 статті 138, підпункту 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), у зв`язку з чим було занижено суму податку на прибуток на загальну суму 1085106 грн., в тому числі за 1 півр. 2021р. на суму 1054738 грн., за 9 міс. 2021р. на суму 1085106 грн.

Головним управлінням ДПС у Чернігівській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 21.02.2022 № 2002/25010700 щодо збільшення позивачу податкового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 1085106 грн. без застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) (т. 7, а.с. 241).

17.03.2023 ПрАТ «НІЖИНСЬКИЙ ЖИРКОМБІНАТ», не погоджуючись із висновками акту перевірки, звернулось до Державної податкової служби України, зі скаргою (т. 1, а.с. 106-114).

Рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 12.06.2023 № 14935/6/99-00-06-01-01-06 скаргу ПрАТ «НІЖИНСЬКИЙ ЖИРКОМБІНАТ» залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 21.02.2022 № 2002/25010700 без змін (т. 1, а.с. 115-122).

Позивач вважає протиправним податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівської області форми «Р» від 21.02.2022 № 2002/25010700, в частині нарахування йому податкового зобов`язання в сумі 1009 015,00 грн., а саме:

- 725581,00 грн. - за рахунок відображених у складі витрат транспортних послуг по перевезенню, наданих ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 ;

- 283434,00 грн. - за рахунок не включення дооцінки зносу основних засобів до податкової декларації з податку на прибуток.

В решті нарахувань податкового зобов`язання в сумі 76091,00 грн. позивачем не оскаржуються.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до пункту 14.1.36 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, надання послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Положеннями пункту 44.2 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) згідно з абзацом одинадцятим статті 1 якого первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За приписами статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах, зокрема, превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Наведені норми підтверджують висновок про те, що первинні документи для цілей оподаткування повинні містити відомості про факти реальної підприємницької та іншої діяльності, які впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.

Абзацом другим пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 визначено, що господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

З аналізу викладених норм слідує, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

За змістом підпункту 134.1.1. пункту 134.1. статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є, зокрема, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Статтею 135 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Приписами абзацу 1 пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат, витрати не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання, яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (підпункт 139.1.9 пункт 139.1 статті 139 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

В силу вимог пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктами 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум витрат та складу податкового кредиту, врахованих платником податків при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують дійсно мали місце.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені для оформлення такої операції, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою податкового обліку.

У той же час, норми податкового законодавства, не ставлять у залежність право платника податків на врахування витрат при визначенні оподатковуваного прибутку та на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з фактичним придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Одне тільки порушення постачальником товару (робіт, послуг) вимог податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення іншим платником податків - покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту та обліку витрат за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо протиправної податкової поведінки контрагента та про злагодженість дій між ними.

Як вбачається з матеріалів справи, висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено, зокрема, з огляду на неправомірність на думку податкового органу відображених у складі витрат ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» транспортних послуг по перевезенню, наданих ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 .

Підставами для висновку про неправомірність отримання позивачем послуг по перевезенню від ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 стали наступні підстави, зазначені у Акті перевірки:

- ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 в момент оформлення взаємовідносин з ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» перебували на 2 групі єдиного податку, а тому не мали права надавати послуги (транспортні послуги по перевезенню) ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат», як платнику податку на прибуток на загальних підставах;

- згідно баз даних податкової служби наймані працівники у ФОП ОСОБА_1 відсутні;

ФОП ОСОБА_1 не подавала звіти 1ДФ/4ДФ, що нібито свідчить про те, що ФОП ОСОБА_1 не наймала та не оплачувала послуги перевізників -фізичних осіб;

- згідно баз даних податкової служби, відсутня інформація, що ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 наймали, як посередник, послуги перевізників - юридичних або фізичних осіб;

- в ході перевірки ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» не надавався журнал заїзду автомобілів на територію підприємства;

- акти надання послуг не містять посади осіб та ПІБ осіб, які підписали Акт наданих послуг зі сторони замовника.

Судом встановлено, що у період з липня 2019 по вересень 2021 року позивач мав господарські взаємовідносини по наданню транспортних послуг з ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 на підставі договорів про надання транспортних послуг та експедиційних послуг від 23.09.2020 № 23/09/20, від 15.10.2020 № 15/10/20, від 21.11.2019 № 21/11/19 та додатковим угодам до них.

Як вбачається з акту перевірки від 27.01.2022 № 9760/07/00373942 Головного управління ДПС у Чернігівській області підтверджено перерахування грошових коштів ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» за надані послуги ФОП. Також в процесі перевірки були досліджені товаро-транспортні накладні та акти виконаних робіт, які підтверджували обсяг та вартість виконаних робіт, що наявні матеріалах справи.

Вказані товарно-транспортні накладні містять відмітки про здавання приймання вантажу третіх осіб, не тільки ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат», а і постачальників соняшнику ФГ «СОНАТА», ПП «Артаія -Агро», ТОВ «ДЕСНА», ТОВ «Плант Агро», СФГ «Лан», ФГ «Надія-8», ФГ «Ланко», ТОВ «Україна», ПП «Сагро-Норд», СФГ «ЛАН», ПрАТ «Агрокомбінат «Калита», ТОВ «БФ - АГРОІНВЕСТ», ТОВ «НИВА» та інші.

Факт надання послуг з перевезення підтверджується реєстром отриманої сировини від постачальників, яка була перевезена перевізниками ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , та видатковими накладними постачальників про надання товару.

Суд також не вважає поважними посилання відповідача на те, що Акти надання послуг не мають ПІБ осіб які прийняли послуги тому є неналежними первинними документами, оскільки Акти наданих послуг затверджені з одного боку вищенаведеними ФОП з іншого Головою правління ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» ОСОБА_4 . Містять підписи повноважних представників, П.І.Б. та скріплені печатками.

Крім того, з тексту документу можна чітко ідентифікувати кількість отриманих послу та їх вартість і весь зміст господарської операції. Вищенаведене свідчить про відповідність Актів наданих послуг вимогам до первинних документів, які висуваються Законом України «Про бухгалтерський облік».

Таким чином, вищенаведена інформація підтверджує реальний рух активів у ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» не тільки щодо надання послуг перевезення ФОП та їх оплати, а і рух активів при отриманні перевезеного ФОП товару від постачальників, що свідчить про реальність господарських операцій.

При цьому, певні недоліки первинних документів, складених за результатами проведених господарських операцій, в тому числі товарно-транспортних накладних, не тягнуть за собою втрату ними статусу належних первинних документів. Такі документи є належними і в тому разі, якщо вони заповнені з окремими недоліками або за формою, іншою, ніж, зокрема, передбачено вимогами Інструкції, але містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, а також підтверджують фактичність здійснення таких операцій.

Також Верховний суд України у постанові 18.12.2018 у справі № 816/1118/17 прийшов до висновку, що сама собою наявність або відсутність окремих документів чи допущення помилок в їх оформленні не може слугувати підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо іншими даними буде підтверджено фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податку у зв`язку з його господарською діяльністю. Окремі недоліки у оформленні первинних документів не є беззаперечним свідченням фіктивності господарської операції.

Отже, посилання контролюючого органу на окремі недоліки в оформленні актів надання послуг та товарно-транспортних накладних, як на підставу для збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств є протиправними.

Суд зазначає, що висновки про відсутність у контрагента трудових та матеріально-технічних ресурсів контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої податкової інформації, наявної в базі даних ДПС та податкової інформації, наданої іншим контролюючим органом, проте така податкова інформація, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.

Суд звертає увагу, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на додану вартість, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.05.2020 у справі № 826/11267/16, від 02.06.2020 у справі № 620/1024/19, від 30.06.2020 у справі № 440/2/426/19, від 10.07.2020 у справі № 120/4723/18-а, від 17.07.2020 у справі № 804/625/16, від 17.11.2020 у справі № 816/5040/14.

Що стосується відсутності права у фізичних особі-підприємців, які перебувають на 2 групі єдиного податку права надавати послуги (транспортні послуги по перевезенню) ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат», як платнику податку на прибуток на загальних підставах, суд зазначає таке.

Так, ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 в момент оформлення взаємовідносин з позивачем перебували на 2 групі єдиного податку.

Відповідно до пункту 291.4. статті 291 Податкового кодексу України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: 2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Пунктом 177.8 статті 177 ПК України встановлено, що під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб`єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб`єкта підприємницької діяльності. Це правило не застосовується в разі нарахування (виплати) доходу за виконання певної роботи та/або надання послуги згідно з цивільно-правовим договором, коли буде встановлено, що відносини за таким договором фактично є трудовими, а сторони договору можуть бути прирівняні до працівника чи роботодавця відповідно до підпунктів 14.1.195 та 14.1.222 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Отож, враховуючи статус ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 (фізичні особи-підприємці) ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» не виступає в якості податкового агента до цих осіб, які є самостійними платниками податків.

При цьому, чинне податкове законодавство не покладає на суб`єкта господарювання обов`язок по здійсненню оцінки правомірності надання послуг фізичними особами-підприємцями - платниками єдиного податку другої групи, оскільки у разі допущення порушення обмежень діяльності на спрощеній системі оподаткування відповідні правові наслідки, згідно з принципом індивідуальної відповідальності, мають наставати саме для порушника.

Разом з тим, Податковий кодекс України не передбачає відповідальності для підприємства-отримувача послуг від ФОП - платника єдиного податку 2 групи.

Вищенаведений висновок підтверджується існуючою судовою практикою, а саме правовим висновком викладеним в постанові Верховного Суду від 30.10.2018 по справі №810/481/16.

Таким чином, ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» було надано суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності свідчать про факт реального вчинення господарських операцій з ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 ..

Щодо не включення дооцінки зносу основних засобів до складу рядку 1.1.1 «Сума нарахованої амортизації....» у додатку РІ до податкової декларації з податку на прибуток за період з 01.07.2019 по 30.09.2021, суд зазначає наступне.

На рахунку 109 «Інші основні засоби» ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» обліковується «Дооцінка основних засобів» за первинною вартістю 42935045,76 грн. Амортизація даного об`єкту основних засобів відноситься до складу інших операційних витрат та нараховується на субрахунок 136 «Дооцінка зносу», сума якої склала 1574636,00 грн. за період з 01.07.2019 по 30.09.2021.

Згідно пункту 138.1. статті 138 Податкового кодексу України, ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» збільшено фінансовий результат до оподаткування на суму амортизації дооцінки зносу, яка склала 1574636,00 грн. Результати цього збільшення відображено у складі рядка 1.1.1. «Сума нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (пункт 138.1 статті 138 розділу III Податкового кодексу України)» розділу 1. «Різниці, які виникають при нарахуванні амортизації необоротних активів (стаття 138 розділу III Податкового кодексу України) додатку РІ до рядка 03IP Податкової декларації з податку на прибуток за період з 01.07.2019 по 30.09.2021.

Вказане підтверджується оборотно-сальдовою відомості по рахунку 13 «Знос (амортизація) необоротних активів» та Додатками РІ до рядка 03 РІ Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за період з 01.07.2019 по 30.09.2021, які підтверджують, що фінансовий результат збільшувався на всю суму амортизації рахунку 13 «Знос (амортизація) необоротних активів», в тому числі і на суму дооцінки зносу - субрахунок 136.

Таким чином, відсутні порушення позивачем пункту 138.1. статті 138 Податкового кодексу України, а вказані висновки, викладені в Акті перевірки від 27.01.2022 № 9760/70/00373942 не відповідають дійсності.

Стосовно інших посилань відповідача, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівської області форми «Р» від 21.02.2022 № 2002/25010700 в частині збільшення податкового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 1009015,00 грн., прийняте відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Ніжинський жиркомбінат» необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Приватного акціонерного товариства «Ніжинський жиркомбінат» судові витрати в розмірі 15135,23 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Ніжинський жиркомбінат» (вул. Прилуцька, 2, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600, ) до Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівської області форми «Р» від 21.02.2022 № 2002/25010700 в частині збільшення податкового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 1009015,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Приватного акціонерного товариства «Ніжинський жиркомбінат» судовий збір в розмірі 15135,23 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30.04.2024.

Суддя Василь НЕПОЧАТИХ