Справа № 120/12813/23
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 квітня 2024 р. Справа № 120/12813/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: до Військової частини НОМЕР_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - військової частини НОМЕР_2 про: визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до військова частина НОМЕР_1 (далі відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на протиправну бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 у розмірі 100 000 грн, за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської і Сумської областей, як військовослужбовцю військової частини Державної прикордонної служби України за період з 01.08.2022 по 30.11.2022 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

З метою зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити таку додаткову винагороду, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 23.08.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті.

Залучено військову частину НОМЕР_2 як третю особу на стороні відповідача, та установлено останній строк для надання письмових пояснень з приводу заявлених вимог.

Також цією ухвалою витребувано у військової частини НОМЕР_2 та зобов`язано у відповідний строк надати докази, а саме, інформацію про те чи направлялись Військовою частиною НОМЕР_2 на адресу військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України повідомлення про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях протягом серпня - листопада 2022 року, що було б підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану", якщо так, то надати копії таких; інформацію чи надходили на адресу Військової частини НОМЕР_2 рапорти (донесення) начальника командира підрозділу, в якому проходить службу ОСОБА_1 про його участь у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань за серпень - листопад 2022 року із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі, якщо надходили, то надати такі рапорти.

07.09.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. По суті позовних вимог відповідач вказав, що дійсно позивач у 2022 році проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 09.04.2022 року №7-вв позивача направлено у службове відрядження. Відтак у період з 09.04.2022 року позивач перебував у службовому відрядженні у НОМЕР_4 прикордонному загоні (військовій частині НОМЕР_2 ), що підтверджується відповідними доказами.

Також відповідач не заперечує, що у вказаний період службового відрядження позивач перебував на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 , яка і здійснювала йому нарахування та виплату грошового забезпечення.

З метою підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців в період правового режиму воєнного стану, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби виплачується додаткова винагорода, щомісячно в розмірах, передбачених вказаною Постановою.

На виконання вимог п. 2-1 Постанови №168 та з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди та підвищення рівня їх соціального захисту видано наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 березня 2022 року № 164-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168" (далі - Наказ № 164-АГ), який підлягав застосуванню з 24 лютого 2022 року по 31 липня 2022 року.

В подальшому, Адміністрацією Державної прикордонної служби України виданий наказ від 30.07.2022 №392-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168" (далі - Наказ № 392-АГ), який підлягає обов`язковому виконанню всіма органами охорони державного кордону України, з 1 серпня 2022 року до дня його скасування - 01.12.2022 року.

За період перебування позивача у службовому відрядженні у військовій частині НОМЕР_2 , а саме з 01.08.2022 по 30.11.2022, військова частина НОМЕР_2 мала б щомісячно до 5 числа повідомляти військову частину НОМЕР_1 про безпосередню участь позивача у бойових діях або заходах виключно у формі Довідки, передбаченої додатком 2 до Наказу № 392-АГ.

Відповідач наголошує на тому, що відповідні довідки на підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах за серпень-листопад 2022 року у складі військової частини НОМЕР_2 у передбаченій формі до військової частини НОМЕР_1 не надходили.

Натомість додана до позовної заяви довідка військової частини НОМЕР_2 з посиланням на одне бойове розпорядження Адміністрації ДПС України без наявності відомостей про прийняття такої участі в журналі бойових дій не може вважатися належним й достатнім доказом факту прийняття позивачем участі у бойових діях або заходах, тобто бути підставою для виплати вказаної винагороди у збільшеному розмірі. Крім того, зазначена довідка не свідчить про фактичну участь у відповідних заходах, оскільки вона не містить конкретних дат, у які позивач приймав безпосередню участь у бойових діях та заходах, що передбачені у пункті 1 Постанови № 168.

Відповідач зауважує, що участь позивача у бойових діях або заходах протягом спірного періоду, не підтверджена у порядку, який визначався Наказом № 392 АГ, що вказує на відсутність у військової частини НОМЕР_1 правових підстав для здійснення нарахування та виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі за період спірних правовідносин.

26.09.2023 позивач подав відповідь на відзив у якій останній спростовує доводи відповідача та наводить мотиви їх відхилення. Зокрема, зазначає, що відповідач обґрунтовує правомірність своїх дій по відношенню до позивача, посилаючись саме на наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 року № 392-/0/81-22-АГ.

При цьому пунктом 1 Указу Президента України "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади" від 3 жовтня 1992 року № 493/92 установлено, що з 1 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації.

Разом з цим наказ № 392-/0/81-22-АГ такої реєстрації не пройшов, відтак він не може вважатися саме нормативно-правовим актом, отже не може змінювати правове регулювання відносин щодо вказаної винагороди та фактично погіршувати правове становище військовослужбовців, тому не може бути застосований до спірних правовідносин.

Щодо посилань відповідача на відсутність належного підтвердження участі в бойових діях, позивач зазначив, що позивачем було надано довідку від 02.03.2023 № 5011 про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей в періоди з 01.08.2022 по 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 31.12.2022. Підстава: бойове розпорядження Адміністрації державної прикордонної служби України від 02.04.2022 №56 гриф.

Вказана довідка, видана Військовою частиною НОМЕР_2 , до якої позивача було відряджено, і є персональним підтвердженням участі позивача в бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії. Інших підтверджуючих документів, тим паче враховуючи воєнний стан, у позивача бути не може.

Копію ухвали від 23.08.2023 надіслано військовій частині НОМЕР_5 в її електронний кабінет та доставлено 24.08.2023 о 15:26, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Проте, військова частина НОМЕР_5 не скористалася своїм правом подати письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог.

Ухвалою від 21.02.2024 суд, з метою всебічного та об`єктивного розгляду адміністративної справи, повторно витребував у Військової частини НОМЕР_2 інформацію щодо направлення на адресу Військової частини НОМЕР_1 повідомлення про безпосередню участь позивача у бойових діях протягом серпня-листопада 2022 року, що було б підставою для нарахування та виплати йому додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, інформацію про бойові розпорядження/журнали бойових дій/рапорти (донесення) із зазначенням реквізитів таких документів, які підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях протягом серпня-листопада 2022; Довідки згідно з Додатками до Наказу №392-АГ на ім`я ОСОБА_1 , чи інші документи, які підтверджують відомості зазначені у довідці №5011 від 02.03.2023, виданої Військовою частиною НОМЕР_2 про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях та заходах за період з 01.08.2022 по 30.11.2022.

При витребуванні доказів суд ураховував висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 21.12.2023 у справі № 200/193/23, які полягають у тому, що результат вирішення справи, обумовлений встановленими судами фактичними обставинами справи щодо участі позивача у бойових діях і заходах, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168.

На виконання ухвали військовою частиною НОМЕР_2 надані письмові пояснення про те, що копії з журналу бойових дій, книги оперативно-службової діяльності та журналу надходження розпоряджень по підрозділу надати не має можливості, так як їх облік та ведення безпосередньо здійснюються у прикордонній комендатурі швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ).

Підтверджуючі документи щодо прийняття ОСОБА_1 безпосередньої участі (в сукупності) у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів до ІНФОРМАЦІЯ_2 від прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) за вказаний період не надходили.

Про бойове розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02.04.2022 № 56 гриф ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) дізнався з відрядних документів військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), у зв`язку з чим і було здійснено запис у довідку про прийняття безпосередньої участі у бойових дiях або забезпеченнi заходiв з нацiональної безпеки i оборони, ІНФОРМАЦІЯ_4 на території Чернiгiвської та Сумської областей.

Після закінчення відрядження військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) були проведені заходи щодо закриття відрядних документів та повернуті представникам ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ).

Рапорти від керівництва прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 70 000,00 грн. ОСОБА_1 за період з 01.08.2022 по 30.11.2022 залишені без реалізації, оскільки керівництвом прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до даних рапортів не надано підтверджуючих документів безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів відповідно до листа Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.04.2022 № 21-1215-2/0/22.

Інших заяв і документів на адресу суду не надходило, клопотання щодо продовження процесуального строку не подавалися, відтак суд розглядає справу в письмовому провадженні за наявними в ній доказами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 24.03.2022 №131-OC зарахований у списки особового складу частини та на всі види забезпечення.

Відповідно до витягу з наказу "Про відрядження пов`язані з виконанням заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії" від 09.04.2022 № 7-вв, молодшого сержанта ОСОБА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, інспектора прикордонної служби 3 категорії помічника гранатометника 2 відділення інспекторів прикордонної служби прикордонної застави (окремої) прикордонної комендатури швидкого реагування направлено у службове відрядження до оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », з 09.04.2022, з метою прийняття участі у заходах. Підстава: бойове розпорядження Адміністрації державної прикордонної служби України від 02.04.2022 № 56-T (а.с. 18).

Відповідно до копії довідки від 05.08.2022 № 878, молодший сержант ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони. відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей в періоди з 09.04.2022 по 30.04.2022; з 01.05.2022 по 31.05.2022; з 01.06.2022 по 26.06.2022; з 08.07.2022 по 31.07.2022. Підстава: бойове розпорядження Адміністрації державної прикордонної служби України від 02.04.2022 № 56 гриф (а.с. 19)

Відповідно до копії довідки від 02.03.2023 № 5011, молодший сержант ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей в періоди з 01.08.2022 по 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 31.12.2022. Підстава: бойове розпорядження Адміністрації державної прикордонної служби України від 02.04.2022 № 56 гриф (а.с. 20).

31.05.2023 позивач звернувся до відповідача із питанням виплати йому додаткової винагороди.

Листом від 06.06.2023 № 43/У-314-335 відповідач повідомив, що у разі надходження з військової частини НОМЕР_2 довідки військовослужбовців у формі, передбаченій додатком 2 до Наказу №392-АГ, якою буде підтверджена участь Позивача в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів з 01.08.2022 по 30.11.2022 у складі військової частини НОМЕР_2 , нарахування та виплата відповідної додаткової винагороди у збільшеному розмірі за період участі у зазначених заходах, буде здійснена в найкоротші терміни, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, наказу Адміністрації Держприкордонслужби України від 30.07.2022 № 392-АГ, а також розпорядження Адміністрації Держприкордонслужби України № 21-1215-2022 від 17.04.2022 року.

Позивач вважає, що він має право на виплату додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської і Сумської областей, що підтверджується належним та достатнім доказом, а саме довідкою №5011 від 02.03.2023, виданою Військовою частиною НОМЕР_2 (а.с. 20).

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст. 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Відповідно до ч. 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За змістом частини першої статті 6, частини першої статті 14 Закону України від 03.04.2003 № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України» Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, до особового складу якої входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Згідно зі статтею 16 цього Закону умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», дія якого, в силу приписів пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, поширюється в тому числі на військовослужбовців правоохоронних органів спеціального призначення, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У частині другій статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абзацами першим і другим частини четвертої статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 в абзаці першому пункту 1 постанови №168 слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно" замінено словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць".

В решті зміст пункту 1 цієї постанови в частині, що стосується виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби, на час виникнення спірних правовідносин (з 01.08.2022 по 31.12.2022) не змінювався.

Таким чином, на підставі аналізу наведених норм чинного законодавства України, встановлена постановою Кабінету Міністрів України №168 додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень на місяць є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби, що виплачується їм на період дії воєнного стану та підлягає збільшенню до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

30 липня 2022 року Адміністрація Держприкордонслужби, посилаючись на пункт 21 постанови №168, видала наказ №392-/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168», який був уведений в дію з 01 серпня 2022 року.

Пунктом 2 цього наказу визначено перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168, виконання яких у відповідні дні давало військовослужбовцю право на збільшення додаткової винагороди до 100 000 гривень пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Зокрема, підпунктом 7 пункту 2 цього наказу до таких заходів віднесено виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу (контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави.

У пункті 4 наказу №392-/0/81-22-АГ встановлено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Згідно з пунктом 5 наказу №392-/0/81-22-АГ для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (абзац перший пункту 5 наказу).

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця (абзац другий пункту 5 наказу).

У довідках, передбачених цих пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу (абзац третій пункту 5 наказу).

З 01 грудня 2022 року був уведений в дію наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168», в якому був дещо змінений перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, у тому числі відряджених, у таких бойових діях або заходах.

За обставин справи, позивач відповідно до наказу "Про відрядження пов`язані з виконанням заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії" від 09.04.2022 № 7-вв, направлений у службове відрядження до оперативного угрупування військ «Сіверськ», з 09.04.2022, з метою прийняття участі у заходах. Підстава: бойове розпорядження Адміністрації державної прикордонної служби України від 02.04.2022 № 56-T (а.с. 18).

Позивачу військовою частиною НОМЕР_2 видана довідка від 02.03.2023 № 5011 про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей в періоди з 01.08.2022 по 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 31.12.2022. Підстава: бойове розпорядження Адміністрації державної прикордонної служби України від 02.04.2022 № 56 гриф (а.с. 20).

Військовою частиною НОМЕР_1 , на виконання вимог Постанови № 168 та Наказу від 30.07.2022 №392-АГ, у період з вересня по грудень 2022 року позивачу нарахована та виплачена грошова винагорода у сумі по 30 000 грн за кожен місяць (серпень-листопад) пропорційно часу несення служби, в якому він мав право на отримання такої винагороди, що підтверджується інформацією про грошове забезпечення стосовно позивача, наданою фінансово-економічним відділом (бухгалтерською службою) військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, на підставі отриманої інформації від військової частини НОМЕР_2 військовою частиною НОМЕР_1 виплачена позивачу додаткова винагорода, передбачена постановою №168, за період безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів національної оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в розмірі до 70 000грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях або заходах за грудень 2022 наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 25.01.2023 №50-ОС "Про виплату додаткової винагороди".

Щодо додаткової винагороди за період з 01.08.2022 по 30.11.2022, то відповідач заперечує наявність правових підстав для її виплати, оскільки відповідні документи від військової частини НОМЕР_2 про безпосередню участь позивача до військової частини НОМЕР_1 не надходили, а довідка від 02.03.2023 № 5011 без наявності відомостей про прийняття такої участі в журналі бойових дій не може вважатися достатнім доказом факту прийняття позивачем участі у бойових діях. Крім того, зазначена довідка не свідчить про фактичну участь у відповідних заходах, оскільки вона не містить конкретних дат, у які позивач приймав безпосередню участь у бойових діях та заходах, що передбачені у пункті 1 Постанови № 168.

На противагу цим аргументам, позивач вважає, що довідка є належним та достатнім доказом його безпосередньої участі у бойових діях або заходах, а відтак і підтверджує його право на виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі за спірний період.

Суд, оцінюючи наведені доводи, зазначає, що у спірному випадку дана довідка не може бути достатнім доказом безпосередньої участі позивача у бойових діях та заходах, оскільки як повідомила військова частина НОМЕР_2 про обставини її видачі, ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) про бойове розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02.04.2022 № 56 гриф дізнався з відрядних документів військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ).

У зв`язку з цим, військовою частиною НОМЕР_2 було здійснено запис у довідку про прийняття безпосередньої участі у бойових дiях або забезпеченнi заходiв з нацiональної безпеки i оборони, вiдсiчi i стримуваннi збройної aгpeciї на території Чернiгiвської та Сумської областей, про що повідомлено суд третьою особою у додаткових поясненнях.

Крім того, у додаткових поясненнях третя особа зазначила, що підтверджуючі документи щодо прийняття ОСОБА_1 безпосередньої участі (в сукупності) у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів до ІНФОРМАЦІЯ_2 від прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) за вказаний період не надходили.

Після закінчення відрядження військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) були проведені заходи щодо закриття відрядних документів та повернуті представникам ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ).

Суд зазначає, що зміст наведеного правового регулювання свідчить на користь висновку, що для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 наказу №392-/0/81-22-АГ, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця (абзац другий пункту 5 наказу №392-/0/81-22-АГ). У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу (абзац третій пункту 5 наказу №392-/0/81-22-АГ).

При цьому такими документами, що визначені у п. 4 наказу №392-/0/81-22-АГ за сукупності наявної інформації є:

1) бойовий наказ (бойове розпорядження);

2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журнал ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;

3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Відповідно до висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 21.12.2023 у справі № 200/193/23, результат вирішення цієї справи, обумовлений встановленими судами фактичними обставинами справи щодо участі позивача у бойових діях і заходах, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168.

Суд, із оглянутої довідки від 02.03.2023 № 5011, виданої військовою частиною НОМЕР_2 , про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей в періоди з 01.08.2022 по 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 31.12.2022, встановив, що вона видана на підставі бойового розпорядження Адміністрації державної прикордонної служби України від 02.04.2022 №56 гриф. Інших відомостей довідка не містить.

Суд наголошує, що абз. 3 п. 5 Наказу № 392-АГ чітко визначено, що у довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу. Тобто, підставою видачі відповідної довідки може бути лише бойовий наказ (бойове розпорядження) командира військової частини; запис журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу); рапорт (донесення) начальник (командира) підрозділу (в розумінні Наказу №392/0/81-22-АГ).

При цьому, суд звертає увагу, що факт підтвердження участі військовослужбовців у бойових діях або заходах здійснюється не за одним документом, а лише за сукупністю обставин встановлених у документах передбачених п. 4 Наказу № 392-АГ.

Водночас, бойове розпорядження Адміністрації ДПС України від 02.04.2022 №56-Т не є таким документом в розумінні даного Наказу.

З приводу доводів позивача, що наказ № 392-/0/81-22-АГ не пройшов державної реєстрації, а тому він не може вважатися нормативно-правовим актом та не може змінювати правове регулювання відносин щодо вказаної винагороди, то суд зазначає, що з даного спірного питання Верховний Суд у п. 45 постанови від 21.12.2023 у справі № 200/193/23 вказав на застосування для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, у спірний період підлягають накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ.

Виключно зазначені накази Адміністрації Держприкордонслужби визначали механізм реалізації постанови Кабінету Міністрів України №168 щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби під час дії воєнного стану, адже наказ Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 №36 Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.01.2023 за №196/39252) набрав чинності з дня його офіційного опублікування та застосовувався з 01 лютого 2023 року, тобто не підлягав ретроспективному застосуванню до спірних правовідносин.

З урахуванням висновків Верховного Суду, суд відхиляє доводи позивача в цій частині, оскільки, як вказав суд касаційної інстанції, документування (фіксація) у спірний період органами Держприкордонслужби безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях і заходах та фактична виплата їм додаткової винагороди до 100 000 гривень відповідно до приписів наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ унеможливлює застосування іншого механізму реалізації постанови Кабінету Міністрів України №168 до правовідносин, що вже відбулися.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що безпосередня участь позивача (відрядженого військовослужбовця) у бойових діях або заходах за спірний період з 01.08.2022 по 30.11.20222 відповідно до наявних в матеріалах справи доказах не підтверджується, тому підстави для виплати позивачу додаткової винагороди згідно з мотивами цього позову відсутні.

При цьому, як зазначила третя особа, підтверджуючі документи щодо прийняття ОСОБА_1 безпосередньої участі (в сукупності) у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів до ІНФОРМАЦІЯ_2 від прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) за вказаний період не надходили. Рапорти від керівництва прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 70 000,00 грн. ОСОБА_1 за період з 01.08.2022 по 30.11.2022 залишені без реалізації, оскільки керівництвом прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до даних рапортів не надано підтверджуючих документів безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів відповідно до листа Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.04.2022 № 21-1215-2/0/22.

Також третя особа вказала, що відповідно до листа Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.04.2022 №21-1215-2/0/22 військовослужбовцям, які у районах ведення бойових дій здійснюють охорону і оборону об`єктів Державної прикордонної служби України (у т.ч. військові містечка, пункти постійної дислокації (пункти управління) органів (підрозділів), місця базування (стоянки) корабельно катерного складу, стоянки літаків (вертольотів), місця тривалого несення служби, пункти пропуску (пункти контролю) через державний кордон України, інші місця й об`єкти, де особовий склад Державної прикордонної служби України виконує визначені законодавством України завдання, а також виконують бойові (спеціальні) завдання на бойових позиціях, блокпостах (контрольно-пропускних пунктах, спостережних пунктах, тощо), збільшення додаткової винагороди визначати лише за дні безпосереднього виконання бойових завдань з відбиття атак (вогневого ураження, бойового контакту з ворогом), збройного нападу на об`єкти, які охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення (вогневого ураження), у т.ч. перебування безпосередньо цих об`єктів під бомбардуванням, артилерійським, ракетним обстрілами.

Отже, враховуючи, що до відповідача не надіслано інформації за встановленою формою та у передбачені строки, як цього вимагає наказ № 392-АГ, то відсутні підстави визнавати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 з приводу не виплати позивачу коштів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що в задоволені позову слід відмовити.

Враховуючи, що у задоволені позовних вимог відмовлено, підстави для присудження судових витрат на користь позивача відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_7 )

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна