Справа № 520/23362/23
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 р.Справа № 520/23362/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

представників відповідача: Іхненко Я.В., Столяренко Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2023, головуючий суддя І інстанції: Полях Н.А., м. Харків, повний текст складено 24.10.23 року по справі № 520/23362/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експортна компанія "Зернова долина"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 06 січня 2023 року №5 за формою "В1", яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку за січень 2022 року, у розмірі 50 056 997,00 грн. та накладено штраф 25 028 498,50 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 23 травня 2023 року №0/13127/0416 за формою "Р", яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 588 491,00 грн. та нараховані штрафні санкції на суму 58 849,10 грн.

В обґрунтування позову зазначено про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, як таких, що не узгоджуються з дійсними фактичними обставинами проведених господарських операцій, та прийнятих за наслідками документальної позапланової та камеральної перевірок, проведених з порушенням вимог пунктів 42.2, 42.4 ст.42, пункту 78.4 ст.78, пункту 79.2 ст.79 Податкового кодексу України у зв`язку з не повідомленням позивача про проведення перевірки у визначений податковим законодавством спосіб та не направленням наказу від 20.09.2023 №1191-П щодо проведення перевірки. Наполягає, що в силу порушення відповідачем порядку повідомлення про проведення перевірки, позивач був фізично позбавлений надати відповідачу первинні документи на підтвердження документального оформлення господарських операцій з ТОВ "Компанія Астерія Агро", ТОВ "Максіопт", ТОВ "Східний прайд», ТОВ "ТК "ТУРАНА" за договорами з поставки сільськогосподарської продукції, складення первинних документів, внесення відповідних даних до облікових регістрів бухгалтерського обліку та задекларованих за січень 2022 року, що в свою чергу вказує на зловживання контролюючим органом своїм посадовим становищем. А відтак, висновки акту від 17.11.2022 року № 4825/20-40-07-07-03/43916963 про завищення позивачем суми податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (р. 20.2.1) за січень 2022 року на суму 50 056 997,00 грн та завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, за січень 2022 року (р.21) на загальну суму 1 238 201,00 грн є такими, що не відповідають фактичним обставинам у справі. Як наслідок, висновок акту від 13.04.2023 № 9856/20-40-04-16-03/43916963 про завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 649 710,00 грн та заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного податкового періоду, яке сплачується

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2023 у справі №520/23362/23 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Експортна компанія "Зернова долина" (, вул. Державінська, буд. 4, м. Харків, 61001) до Головного управління ДПС в Харківській області (, вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 06 січня 2023 року №5 за формою "В1", яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку за січень 2022 року, у розмірі 50 056 997,00 грн. та накладено штраф 25 028 498,50 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 23 травня 2023 року №0/13127/0416 за формою "Р", яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 588 491,00 грн. та нараховані штрафні санкції на суму 58 849,10 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС в Харківській області (, вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Експортна компанія "Зернова долина" (, вул. Державінська, буд. 4, м. Харків, 61001) суму судового збору у розмірі 26840,00 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на прийняття вищевказаного судового рішення при неправильному застосуванні норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з викладенням в ньому висновків, які не відповідають обставинам справи, що в силу положень статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є підставою для його скасування, просив прийняти у справі нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На думку апелянта, суд першої інстанції невірно застосував приписи пунктів 44.1 та 44.5 статті 44, пункту 85.2 статті 85, підпункту «а» пункту 198.1, пункту 198.2, абзаців першого і другого пункту 198.3 та пункту 198.6 статті 198, пункту 200.7 статті 200, пункту 201.1, п. 201.10 та пункту 201.11 статті 201 Податкового кодексу України (далі ПК України), пункту 4 частини 3 статті 2 КАС України щодо недотримання такого принципу адміністративного судочинства як змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

З посиланням на пункт 42.2 ст.42 та пункт 79.2 статті 79 ПКУ стверджував про відсутність порушень у призначенні та проведенні спірних перевірок, оскільки лист із копією наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, письмове повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки та запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) від 22.09.2022 №12505/6/20-40-07-07-06 направлено платнику - 22.09.2022 шляхом надсилання засобами поштового зв`язку за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Однак, зазначені листи було повернуто 24.10.2022 на адресу ГУ ДПС у Харківській області з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, вищевказані документи направлялися також засобами електронного зв`язку в електронній формі до електронного кабінету платника податків ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина".

Але з невідомих причин суд зазначив, що контролюючий орган надав докази лише повідомлення платника про проведення перевірки через електронний кабінет, та не спростував інші письмові докази, щодо повідомлення платника засобами пошти.

Отже, ГУ ДПС у Харківській області дотримано встановлені ПК України умови для того, щоб розпочати проведення документальної перевірки, оскільки її проведення було розпочато після спливу 30 календарних дів з дати надсилання повідомлення про проведення перевірки та копії наказу.

З посиланням на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 20.10.2020 у справі № 140/30/20, відповідно до якого добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, переконує, що у разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Відносно камеральної перевірки, то в силу положень, закріплених у пункті 76.1 статті 76 ПК України вона проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Пояснив, що ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" задекларовано значення рядка «Усього» графи 7 «Сплачено постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України, отримано послуг від нерезидента на митній території України» таблиці 2 додатку 3 до декларації з ПДВ за січень 2022 року у розмірі 50 056 997 грн, у т. ч. за періодами виникнення: січень 2021 року у розмірі 825 280,50 грн; серпень 2021 року у розмірі 7 822 890,45 грн; вересень 2021 року у розмірі 16 300 051,41 грн; жовтень 2021 року у розмірі 2 755 943,44 грн; листопад 2021 року у розмірі 21 462 420,54 грн; грудень 2021 року у розмірі 890 410,74 грн.

При цьому, дотримання ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" податкового законодавства при декларуванні за листопад 2021 року від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, перевірено в межах документальної позапланової виїзної перевірки, за результатами якої складено акт від 15.02.2022 № 3312/20-40-07-07- 03/43916963, на підставі якого винесено, зокрема, але не виключно, податкове повідомлення-рішення від 08.06.2022 № 4187/13-01-07-07 (форма «В4»), яким зменшено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, за листопад 2021 року (р. 21) на загальну суму 48 608 849,00 гривень.

Таким чином, від`ємне значення (р. 21) за листопад 2021 року, яке було перевірено актом від 15.02.2022 № 3312/20-40-07-07-03/43916963, було заявлено до відшкодування у декларації за січень 2022 року. Тобто, ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" сформовано значення рядку 16 Уточнюючих розрахунків за січень 2022 року у розмірі 48 608 849 грн (період виникнення якого задекларовано у звітному податковому періоді за серпень 2021 року - листопад 2021 року) на суму від`ємного значення з ПДВ попередніх податкових періодів, сформованого за рахунок відображення у складі податкового кредиту сум податку від нереальних господарських операцій та зменшеного відповідно до податкового повідомлення- рішення від 08.06.2022 № 4187/13-01-07-07.

Ствержує, що операції ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" із ТОВ «Компанія Астерія Агро», ТОВ «Максіопт», ТОВ «Сільськогосподарська компанія «Арніка», ТОВ «Східний Прайд», ТОВ «Торгівельна компанія «Турана» не містять у суті своїй розумних економічних або інших причин (ділової мети), систематичної реалізації товарів, оскільки контрагенти позивача не мали необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині постачання значної кількості пшениці та кукурудзи через відсутність відповідного персоналу, транспортних засобів, приміщень (у т.ч. складських приміщень) та матеріальних ресурсів, що у свою чергу унеможливлює здійснення TOB "Експортна компанія "Зернова долина" з ТОВ «Компанія Астерія Агро», ТОВ «Максіопт», ТОВ «Сільськогосподарська компанія «Арніка», ТОВ «Східний Прайд», ТОВ «Торгівельна компанія «Турана» господарських операцій щодо придбання ячменю врожаю 2021 року, пшениці 2-го, 3-го класу українського походження врожаю 2021 року, кукурудзи українського походження врожаю 2021 року, а відтак надані первинні документи не відображають реального руху активів.

Вважає, що вказана правова позиція контролюючого органу відповідає правовій позиції, яка викладена у постановах Верховного Суду від 28.04.2020 у справі № 826/15568/16, від 10.04.2020 у справі № 808/954/17, від 06.03.2020 у справі № 803/13/16.

Також, звертає увагу на прийняття Комісією регіонального рівня відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165, рішень про відповідність ТОВ «Компанія Астерія Агро» (податковий номер 43827842), ТОВ «Максіопт» (податковий номер 43800265) пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, та неможливість встановити виробника реалізованого ТОВ «Компанія Астерія Агро», ТОВ «Сільськогосподарська компанія «Арніка» та ТОВ «Табакко Райсінг» товару на адресу ТОВ «Східний Прайд» та відповідно визначити ланцюг постачання товару від виробника до кінцевого споживача.

Наполягає, що позивачем до складу податкового кредиту січня 2021 року суми ПДВ по взаємовідносинах з контрагентом-постачальником ТОВ «Продекс Південь» () у розмірі 825 280,50 грн не включено, а тому від`ємне значення за цей період по вказаному контрагенту складає 0,00 гривень, що свідчить про безпідставне декларування TOB "Експортна компанія "Зернова долина" бюджетного відшкодування за січень 2021 року по взаємовідносинам з ТОВ «Продекс Південь» () та, відповідно, фактичної сплати у попередніх та звітному податкових періодах постачальнику суми у розмірі 825 281 грн.

Відносно камеральної перевірки зазначає, що TOB "Експортна компанія "Зернова долина" в декларації за лютий 2023 року не відображені висновки Акту про результати перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість та/або від`ємного значення ПДВ від 17.11.2022 № 4825/20-40-07-05-03/43916963 (податкове повідомлення рішення від 06.01.2023 № 5, дата узгодження 24.02.2023), а саме не зменшено суму від`ємного значення у рядку 16.3 «збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу» та відповідно рядку 16 «від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» на 1 238 201 гривню.

Стосовно всіх вказаних вище обставин наголошує, що суд не спростував позицію відповідача та не зазначив, з яких мотивів та підстав не бере її до уваги.

На переконання апелянта, судом не надано взагалі жодної оцінки тому факту, що позивачем до перевірки не надано жодного документу, про що складені акти від 07.11.2022 «Про ненадання ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки», у зв`язку з чим, відповідно до пункту 44.6 статті 44 ПК України наявні підстави стверджувати, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. За фактом ненадання позивачем документів до перевірки, контролюючим органом, керуючись ст.121 ПК України, винесено податкове повідомлення-рішення від 06.01.2023 № 5, яке є узгодженим та не оскаржувалось платником.

Підсумовуючи вищевикладене, вважає, що у даній справі позивач відповідних доказів на підтвердження прийняття оскаржуваних рішень з порушенням закону не навів, а тому у задоволенні позову слід було відмовити.

Також, представником відповідача було надано письмове клопотання про залишення без розгляду позовної заяви ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" () у справі № 520/23362/23 в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 06.01.2023 № 5, як такої, що подана з пропуском строку звернення до суду, встановленого ч.2 ст.122 ПК України, оскільки відповідно до п. 42.5 ст. 42 ПК України вказане рішення вважається належним чином врученим платнику 10.02.2023, натомість з позовом до суду позивач звернувся 25.08.2023.

У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу, позивач просив суд залишити апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківський області без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2023 у справі № 520/23362/23 - без змін, як законне та обґрунтоване.

Вважає, що апелянтом взагалі не зазначається у чому полягало неправильне застосування норм права чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі.

Фактично апеляційна скарга зводиться до переписування нерелевантної практики Верховного Суду та загальних норм Податкового кодексу України.

На переконання позивача, твердження контролюючого органу про відсутність порушень у призначенні та проведенні спірних перевірок не підтверджується наявними у справі доказами. Так, з наданої копії конверта з адресою ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" з відміткою Укрпошта про повернення в зв`язку із закінченням терміну зберігання встановити, який саме документ надіслано вказаним рекомендованим листом (наказ, лист, запит на отримання пояснень, тощо), неможливо, а відтак відповідачем не доведено дотримання ним вимог пункту 42.2 статті 42 ПК України при повідомленні платника про проведення перевірки у визначений законом спосіб.

Інших доказів щодо належного повідомлення платника податків у встановлений законом спосіб про проведення перевірки апелянтом не надано.

Щодо встановлених відповідачем під час проведення перевірок порушень пояснив, що дійсно правомірність формування суми від`ємного значення у розмірі 48 608 849,00 грн за період з серпня 2021 року по листопад 2021 року із заявлених позивачем до відшкодування у декларації за січень 2022 року у розмірі 50 056 997,00 грн, була раніше перевірена в межах документальної позапланової виїзної перевірки, про що складено акт від 15.02.2022 № 3312/20-40-07-07-03/43916963, на підставі якого винесено, зокрема, але не виключно, податкове повідомлення-рішення від 08.06.2022 № 4187/13-01-07-07 (форма «В4»), яким зменшено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, за листопад 2021 року (р. 21) на загальну суму 48 608 849,00 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення від 08.06.2022 № 4187/13-01-07-07 оскаржено позивачем у судовому порядку, за наслідками розгляду якого рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 у справі № 380/8731/22, залишеним без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.11.2023 року, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 08 червня 2022 року № 4188/13-01-07-07, №4187/13-01-07-07, №4189/13-01-07-07 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/107395421).

Так, при розгляді вказаної справи Верховним судом підтверджено, що Позивач сформував податковий кредит у періоді серпень 2021 - листопад 2021 за наслідком реальних господарських операцій на підставі належно оформлених первинних документів, що, як наслідок, дає право Позивачу заявити до відшкодування з бюджету за січень 2022 суму 50 056 997,00 грн.

Таким чином, судами підтверджено формування позивачем податкового кредиту за серпень 2021 року - листопад 2021 року на законних підставах, що давало право позивачу на подання заяви про відшкодування за січень 2022 року в рахунок податкового кредиту за минулий період.

Враховуючи, що податкове повідомлення-рішення від 08.06.2022 № 4187/13-01-07-07 було скасовано рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 на момент складення апелянтом Акту від 17.11.2022 року № 4825/20-40-07-07-03/43916963 та прийняття оскаржуваних у даній справі податкових повідомлень-рішень, відповідач повинен був це врахувати, чого зроблено не було.

З огляду на вищезазначене, вважає, що всі інші доводи апелянта щодо господарських операцій TOB "Експортна компанія "Зернова долина" з ТОВ «Компанія Астерія Агро», ТОВ «Максіопт», ТОВ «Східний Прайд», ТОВ «Торгівельна компанія «Турана» за період серпень-вересень та листопад 2021 року спростовано позивачем у судовому порядку при розгляді справи № 380/8731/22.

Також звернув увагу суду, що детальний опис усіх господарських операцій наведений в уточнюючому адміністративному позові, а до матеріалів справи надано усі первинні документи, які підтверджують їх реальність.

В надісланих до суду додаткових поясненнях позивач наполягав, що оскільки ним не подавалося відповідної заяви про листування в електронному кабінеті у розумінні положень п.42.4 ст.42 ПК України, він не міг отримувати жодних документів, у тому числі оскаржуваного акту перевірки та податкових повідомлень-рішень в електронному кабінеті платника податків.

Також, посилаючись на ст.ст. 118, 122 КАС України, підпункт 10 розділу XX пункту 69 ПК України просив врахувати суд апеляційної інстанції, що на час виникнення спірних правовідносин неодноразово змінювався перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, що у сукупності з військовою агресією рф на території України, яку позивач не міг жодним чином передбачити або вплинути на такі обставини, є доведеною обставиною поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Наполягав, що відповідачем до матеріалів справи надано лише докази надіслання наказу на перевірку, письмові повідомлення та запити, які направлялися на адресу Позивача 22.09.2022, з яких неможливо встановити які саме документи направлялися вказаним листом, адже відсутній опис вкладення. Позивач вказаних документів не отримував, хоча за юридичною адресою постійно отримував поштову кореспонденцію.

Більше того, доказів надсилання вказаних документів до електронного кабінету платника відповідачем до матеріалів справи не надано, адже такими доказами мають бути або квитанція про доставлення документів, або докази надіслання і прочитання листа на офіційну пошту платника податків, проте, такі докази в матеріалах справи відсутні.

Абсолютно ідентична ситуація і з актами перевірки та оскаржуваними податковими повідомленнями рішеннями. Лише 15.08.2023 року позивачем отримано позовну заяву по справі № 520/21798/23, з якої він дізнався про податкове повідомлення-рішення від 06 січня 2023 року № 5 (форма «В1»), від 23 травня 2022 року № 0/13127/0416 (форма «Р») та акти перевірки. Саме тому відповідачем не надано до матеріалів справи жодних доказів того, що позивач знав про порушене право раніше і міг звернутися до суду щодо оскарження таких рішень.

Щодо правомірності формування податкового кредиту по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Продекс Південь» пояснив, що по взаємовідносинам з вказаним контрагентом згідно з Додатком 3 розрахунок бюджетного відшкодування до уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань податку на додану вартість у зв`язку із виявленням самостійно виявлених помилок за звітний період, що уточняється січень 2022 року, поданому в звітному періоді квітень 2022 року (№ від 30.04.2022) було заявлено до бюджетного відшкодування на суму ПДВ - 825 280,50 грн. Вказана сума сформована на підставі податкових накладних, виписаних контрагентом-постачальником, зареєстрованих в ЄРПН, та фактично оплачених у попередньому податковому та звітному періоді постачальнику у сумі ПДВ 825 280,50 грн, що надає право позивачу її задекларувати до бюджетного відшкодування.

Проте, при складані уточнюючого розрахунку, бухгалтером підприємства було допущено технічну помилку, а саме помилково зазначено січень 2021 року замість січень 2022 року, яка не може бути підставою для позбавлення Позивача права на податковий кредит, та/або отримання бюджетного відшкодування.

Щодо задекларованого бюджетного відшкодування у таблиці 2 додатку 3 до декларації з ПДВ за січень 2022 року у розмірі 50 056 997 грн, знов звернув увагу на те, що дотримання TOB "Експортна компанія "Зернова долина" податкового законодавства при декларуванні за листопад 2021 року від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, перевірено в межах документальної позапланової виїзної перевірки, за результатами якої складено акт від 15.02.2022 № 3312/20-40-07-07-03/43916963, на підставі якого винесено, зокрема, але не виключно, податкове повідомлення-рішення від 08.06.2022 № 4187/13-01-07-07 (форма «В4»), яким зменшено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, за листопад 2021 року (р. 21) на загальну суму 48 608 849,00 грн.

Наводячи детальний опис складених в межах господарських операцій TOB "Експортна компанія "Зернова долина" з ТОВ «Компанія Астерія Агро», ТОВ «Максіопт», ТОВ «Східний Прайд», ТОВ «Торгівельна компанія «Турана» первинних документів бухгалтерського та податкового обліку (договорів та додатків до них, податкових та видаткових накладних, платіжних доручень, товарно-транспортних та залізничних накладних), пояснив, що з аналізу наданих ТТН та інших первинних документів вбачається, що увесь товар поставлявся партіями на умовах, які були визначені раніше підписаними та погодженими Договорами, Додатками до них. При цьому, позивач підтвердив належними первинними документами господарські операції не лише з придбання товару, а зі зберігання, сушіння, перевезення та реалізації з розвантаженням на митній території. Податкові накладні зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних вчасно, з дотриманням граничних строків реєстрації, передбачених п. 201.10 ст. 201 Кодексу, статус ПН - зареєстровано. Факт оплати розрахунків підтверджено платіжними дорученнями.

Таким чином, аналіз вищенаведених господарських операцій дозволяє дійти висновку про реальність всіх операцій, що і було підтверджено в судовому порядку позивачем при розгляді справи № 380/8731/22. Отже, на момент проведення податкової перевірки відповідач не лише мав всі необхідні первині документи по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками ТОВ «Максіопт», податковий номер 43800265, ТОВ «Компанія Астерія Агро», податковий номер 43827842, ТОВ «М.В. КАРГО», податковий номер 32834564, що підтверджують господарські операції по періодам, за які виникло від`ємне значення, а і підтверджену в судовому порядку правомірність формування податкового кредиту.

В надісланих до суду письмових поясненнях відповідач стверджував, що надані ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" копії платіжних доручень по взаємовідносинам з ТОВ «Максіопт» () на суму ПДВ - 12 464 478,01 грн та ТОВ «Східний прайд» () на суму ПДВ - 3 525 143,11 грн приймали участь в розрахунку бюджетного відшкодування по декларації за листопад 2021 року, яке відшкодовано платнику за результатами судового розгляду по справі № 380/8731/22 (акт від 15.02.2022 № 3312/20-40-07-07-03/43916963), та не можуть бути враховані при розрахунку бюджетного відшкодування по декларації за січень 2022 року.

Копії платіжних доручень на загальну суму 28 001 866,90 грн, відповідно до яких сплату за отримані ТМЦ здійснено у лютому 2022 року, що виходить за межі звітного періоду, по якому платником заявлено бюджетне відшкодування (січень 2022 року), також не можна брати до уваги, оскільки це суперечить вимогам п.200.4 ст. 200 ПК України.

Крім того, копії платіжних доручень наданих представником позивача під час судового розгляду щодо провадження у справі № 520/31098/23 не засвідчені ані платником, ані банківською установою якою здійснено операцію.

На підставі вищевикладеного, наголошує на відсутності первинних документів, які підтверджують факт оплати платником товарів/послуг сум зазначених у розрахунку бюджетного відшкодування ПДВ за звітний період січень 2022 року ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" () на загальну суму ПДВ - 40 596 765,59 грн, у тому числі по взаємовідносинам з ТОВ «Максіопт» на суму ПДВ - 4 149 969,35 грн, ТОВ «Компанія Астерія Агро» на суму ПДВ - 32 516 255,35 грн, ТОВ «Східний прайд» на суму ПДВ 3 525 143,11 грн, ТОВ «ТК «Турана» на суму ПДВ - 249 114,19 грн, ТОВ «Продекс Південь» на суму ПДВ - 156 283,59 грн.

В наданих до суду апеляційної інстанції додаткових поясненнях, позивач наголошував, що не є учасником справи № 520/31098/23, а тому жодних документів, пояснень в межах вказаної справи не надавав.

Позивач підтвердив, що дійсно до матеріалів справи № 520/23362/23 додано частково платіжні доручення, які раніше було подано в якості доказів при розгляді справи № 380/8731/22 на підтвердження податкового кредиту та бюджетного відшкодування по декларації за листопад 2021 рік. Водночас, при розгляді справи № 380/8731/22, позивачем було подано оплату більше ніж заявлено до бюджетного відшкодування, залишок по яким зараховано в якості розрахунку по декларації за січень 2022 року.

З посиланням на п. 200.4 ст. 200 ПК України вказує, оскільки при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України, така сума: б) підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує реєстраційну суму на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок, платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, подача податкової декларації за січень 2022 року 20.04.2022 року свідчить про те, що станом на момент подання/отримання контролюючим органом податкової декларації ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" повністю розрахувалося з постачальником товарів та відповідно всю суму ПДВ було сплачено.

З огляду на положення ст. ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" робить висновок, що наявна у матеріалах справи оборотно-сальдова відомість не є первинним бухгалтерським документом, а підпадає під визначення зведеного облікового документу, шо складається на підставі первинних документів.

Разом з тим, у матеріалах справи наявні платіжні доручення по розрахункам Позивача за поставлений товар з постачальниками на загальну суму ПДВ 50 056 997,08 грн (детально описано в п. 2 пояснень), а відтак в матеріалах справи наявні первинні документи у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Висновок контролюючого органу про відсутність первинних документів, що підтверджують факт оплати платником товарів/послуг сум зазначених у розрахунку бюджетного відшкодування ПДВ за звітний період січень 2022 року ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" () на загальну суму НДВ 40 596 765,59 грн., в тому числі по взаємовідносинам з : ТОВ «Максіопт» на суму ПДВ - 4 149 969,35 грн, ТОВ «Компанія Астерія Агро» на суму ПДВ - 32 516 255,35 грн, ТОВ «Східний прайд» на суму ПДВ - 3 525 143,11 грн ТОВ «ТК «Турана» на суму ПДВ - 249 114,19 грн та ТОВ «Продекс Південь» на суму ПДВ 156 283,59 грн вважає таким, що не відповідає матеріалам справи, так як, за звітний період січень 2022 року ТОВ «ЕК «ЗЕРНОВА ДОЛИНА» () задекларовано до бюджетного відшкодування на загальну суму ПДВ 50 056 997,08 грн, а не 40 596 765,59 грн), зокрема по взаємовідносинам: ТОВ «Максіопт» на суму ПДВ - 9 566 193,11 грн, ТОВ «Компанія Астерія Агро» на суму ПДВ - 33 424 479,85 грн, ТОВ «Східний прайд» на суму ПДВ 3 525 143,11 грн, ТОВ «ТК «Турана» на суму ПДВ - 249 114,19 грн, ТОВ «Продекс Південь» на суму ПДВ - 1 933 975,52 грн. та ТОВ «М.В. КАРГО» на суму ПДВ - 1 358 091,30 грн.

Тобто, загальна сума заявленого до бюджетного відшкодування є іншою ніж пише/зазначає у поясненнях відповідач, так само і в розрізі контрагентів-постачальників.

З огляду на все вище викладене, висновки/зауваження Відповідача є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

В судових засіданнях представники відповідача підтримали вимоги апеляційної скарги з підстав та мотивів, викладених у скарзі та додаткових поясненнях, просили суд апеляційної інстанції їх задовольнити.

Представник позивача в судових засіданнях проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. У задоволенні клопотання відповідача про залишення частково без розгляду позову просив відмовити.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" зареєстровано 16.11.2020 року № 000017440, орган державної реєстрації Виконавчий комітет Житомирської міської ради Житомирської області.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області та здійснює свою діяльність відповідно до статуту.

ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" є платником на додану вартість (№200533619 від 01.12.2020 року).

Позивач провадить свою господарську діяльність в орендованих приміщеннях, що підтверджується договором суборенди комерційної нерухомості № 11/01-01-2021 від 11.01.2021 року, укладеним з ТОВ "АРЕС ПЛЮС".

На підставі наказу № 1191-П від 20.09.2022 року, пп. 191.1.6 п. 191.1 ст. 191, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп.78.1.8 п. 78.1 ст. 78, ст. 79, пп.69.2 п. 69 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України посадовими особами контролюючого органу було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача.

За результатами перевірки складено акт № 4825/20-40-07-07-03/43916963 від 17.11.2022 року "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету".

Відповідно до висновків акту № 4825/20-40-07-07-03/43916963 від 17.11.2022 року перевіркою дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за січень 2022 року від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого на відшкодування з бюджету, встановлено порушення ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина":

- п.44.1, п.44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, пп. "а" п. 198.1 п. 198.2, абзаців 1 та 2 пп.198.3, пп. 198.6 ст. 198, п. 200.7 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10, п. 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України, пп.4 п.5 розділу V "Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року № 21, оскільки ним завищено суму податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (р. 20.2.1) за січень 2022 року на суму 50 056 997,00 грн;

- п.44.1 ст. 44, п. 46.5 ст. 46, п. 48.1 ст. 48, п. 50.1 ст. 50, п. 85.2 ст. 85, пп. "а" п. 198.1 п. 198.2, абзаців 1 та 2 пп.198.3, пп. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10, п. 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України, пп.4 п.5 розділу V "Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року № 21, оскільки ним завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) за січень 2022 року на суму 1 238 201,00 грн;

- п. 44.5 ст. 44, п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України, в частині ненадання платником податків контролюючому органу оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю.

На підставі висновків акту перевірки № 4825/20-40-07-07-03/43916963 від 17.11.2022 року, посадовими особами відповідача складено податкове повідомлення-рішення від 06 січня 2023 року № 5 за формою "В1", яким ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку за січень 2022 року, у розмірі 50 056 997,00 грн. та накладено штраф 25 028 498,50 грн.

Керуючись ст. 76, п.200.10 ст. 200 V Податкового кодексу України, посадовими особами контролюючого органу проведено камеральну перевірку податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2023 року ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина".

За результатами перевірки посадовими особами відповідача складено акт № 9856/20-40-04-16-03/43916963 від 13.04.2023 року "Про результати камеральної перевірки задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за лютий 2023 року ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина".

Відповідно до висновків акту № 9856/20-40-04-16-03/43916963 від 13.04.2023 року перевіркою встановлено порушення ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, пп.4 п.5 розділу V Порядку № 21, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 649 710,00 грн та заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, що сплачується до державного бюджету (рядок 18 декларації) на 588 491,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки № 9856/20-40-04-16-03/43916963 від 13.04.2023 року складено податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 23 травня 2023 року №0/13127/0416 за формою "Р", яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 588 491,00 грн. та нараховані штрафні санкції на суму 58 849,10 грн.

Не погоджуючись із рішеннями контролюючого органу та вважаючи їх такими, що порушують права позивача, ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" звернулося за захистом порушеного права до Харківського окружного адміністративного суду.

Судом першої інстанції встановлено, що основним видом діяльності позивача є гуртова торгівля зерновими (кукурудзою, пшеницею, ячменем), зокрема, придбання на митній території України з подальшим експортом відповідно до експортних контрактів, та на протязі 2021- 2023 років на підставі низки Договорів поставки продукції та Додатків до них щодо експорту продукції у країни Індонезія, Мавританія, Алжир. А саме, договорів поставки продукції № ВПЯ 01/06/21-ЗДАК, 01/06/2021-ЗДА та №ВПП 01/06/2021-ЗДАК від 01.06.2021 року з ТОВ «Компанія Астерія Агро», № ВПП 01/06/2021-ЗДМ, №ВПЯ 01/06/2021-ЗДМ, №ВПК 01/06/2021-ЗДМ з ТОВ "Максіопт", №ВПЯ-01/09/2021-СЗД з ТОВ "Східний прайд", №ВПЯ 01/09/2021 з ТОВ "ТК "Турана".

З метою реалізації статутних завдань позивачем укладено ряд договорів щодо оренди необхідних матеріальних трудових та майнових ресурсів для здійснення реальних операцій та підтвердження статусу "підприємства реального сектора економіки", як добросовісного, реально діючого суб`єкта господарювання.

Судом зазначено, що на підтвердження реальності здійснення господарської операції ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" з контрагентами ТОВ «Компанія Астерія Агро», ТОВ "Максіопт", ТОВ "Східний прайд", ТОВ "ТК "Турана" до суду були надані видаткові накладні (т. 1 а.с. 137 - 282; т. 2 а.с. 1 - 88), акти здачі-приймання робіт, акти виконаних робіт, рахунки на оплату (т. 3 а.с. 130 - 183), накладні (т. 3 а.с. 43 - 81). Транспортування товару здійснювалось автомобільним перевізником. Маршрут, відомості про вантаж, навантаження та розвантаження тощо містяться в товарно-транспортних накладних, які додані до матеріалів справи (т. 2 а.с. 89 - 250; т. 3 а.с. 1- 42).

Всі податкові накладні, які були складені за наслідками здійснення господарської діяльності з вищевказаними контрагентами зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних вчасно, з дотриманням граничних строків реєстрації, передбачених п. 201.10 ст.201 Кодексу.

З метою здійснення господарської діяльності, а також подальшого перевезення товару водним та залізничним транспортом ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" на підставі договорів транспортно-експедиторського обслуговування № 0809-2021/ТЕО від 08.09.2021, № 40 від 30.09.2021, № 290921-03 від 29.09.2021, № 2709у1 від 27.09.2021, № 129 від 03.08.2021, укладених відповідно між позивачем та ТОВ "НАТАН КОНСТРАКШН" щодо здійснення транспортного експедирування вантажів залізничним рухомим складом, з ТОВ "ЗЕРНО-ТЕК" щодо перевезення зернових та олійних вантажів залізничним транспортом, з ТОВ "ГРЕЙНСВАРД" щодо перевезення зернових та олійних вантажів залізничним транспортом, з ТОВ "РЕАЛ-ТРЕНД" на давання послуг з організації та супроводу перевезень зернових та олійних культур, що перевозяться залізничним транспортом територією України, а також вивозиться/ввозиться в митному режимі експорту/імпорту та з ПАТ "ХЕРСОНСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ" про надання послуг із приймання сільськогосподарських культур із залізничних вагонів і автотранспорту, зберіганню суднової партії та навантаженню на судна залучала до транспортування вказані сторонні організації (транспортно-експедиційні, логістичні компанії тощо), які також здійснювали митне оформлення декларацій по поставці сільськогосподарської продукції на експорт, забезпечували доставку вантажу у зону митного контролю для митного оформлення, відвантаження та відправлення вантажу з оформленням вантажних та супровідних документів та надання супутніх послуг, що підтверджується рахунками та актами наданих послуг.

Оскільки товар повинен був поставлятися на експорт, ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" було укладено контракти з іноземним суб`єктом господарювання - AGRO BORD EOOD (Bulgaria, City of Sofia 1220, Sofia District (Metropolis), Metropoliti) (АГРО БОРД ЕООД (Болгарія)), а саме:

- № GSW-01/06/21-ZD від 01.06.2021 в редакції згідно Додаткових угод №1 від 01 червня 2021 року та № 2 від 03 листопада 2021 року про продаж зернових культур в кількості та по ціні, що обумовлені в підписаних сторонами Специфікаціях до такого контракту;

- № GSС-01/06/21-ZD від 01.06.2021 про продаж зернових культур в кількості та по ціні, що обумовлені в підписаних сторонами Специфікаціях до такого контракту.

Копії вказаних вище контрактів з іноземними суб`єктами господарювання, додаткових угод та вказаних специфікацій, на підставі яких позивачем проводилися операції з вивезення товарів за межі митної території України, містяться в матеріалах справи (т. 3 а.с. 184 - 191).

Судом встановлено, що позивачем були належним чином виконані усі вимоги вищезазначених міжнародних контрактів, про що свідчать ряд документів, в тому числі відповідні інвойси та специфікації (т. 3 а.с. 192 - 250, т. 4 а.с. 1 - 69).

Вивезення товару за межі митної території у відповідності до зазначених контрактів підтверджується вантажно-митними деклараціями та міжнародними товарно-транспортними накладними, копії в матеріалах справи (т. 4 а.с. 70 - 250, т. 5 а.с. 1 -17).

На виконання приписів податкового законодавства позивачем були складені відповідні податкові накладні, які в подальшому були зареєстровані в ЄРПН. Зміна майнового стану позивача підтверджується відповідними платіжними дорученнями, карткою рахунку 63, а також квитанціями (т.5 а.с. 18 - 253, т. 6 а.с. 1 - 280, т. 7 а.с. 1 - 84).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" в порушення пункту 78.4 ПК України не було належним чином повідомлено про проведення позапланової перевірки (позивач від посадових осіб контролюючого органу не отримував ані наказу від 20.09.2023 року №1191-П, ані будь-яких документів, які повідомляють його про проведення перевірки, при цьому, контролюючим органом не запитувались жодні документи для проведення як камеральної, так і позапланової невиїзної перевірки), вини в діях позивача не встановлено. Проаналізувавши матеріали справи суд першої інстанції дійшов висновку про реальність господарських операцій позивача з вказаними вище контрагентами.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність в даному випадку доводів контролюючого органу та про скасування оскаржуваних податкових повідомлень рішень, як таких, що не ґрунтуються на приписах закону.

При цьому, суд першої інстанції вважав позовну заяву такою, що подана з дотриманням строку звернення до суду.

Вирішуючи клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 06.01.2023 № 5, колегія виходить з такого.

Так, позивач зазначає, що про порушення свого права він дізнався лише 15.08.2023 року після отримання позовної заяви по справі № 520/21798/23, зі змісту якої вбачалося прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 06 січня 2023 року №5 (форма «В1»), від 23 травня 2022 року №0/13127/0416 (форма «Р») та Актів перевірки.

Заперечуючи проти доводів ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" про дотримання ним строку звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення від 06 січня 2023 року № 5, відповідач стверджував, що позивач пропустив такий строк, оскільки, вказане рішення було надіслано засобами поштового зв`язку, однак повернуто 10.02.2023 року на адресу ГУ ДПС у Харківській області з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується сканованими копіями конверту з відправленням, повернутого на адресу відповідача, які додані до матеріалів справи під час розгляду в суді першої інстанції. А відтак, відповідно до п. 42.5 ст. 42 ПК України податкове повідомлення-рішення від 06.01.2023 № 5 вважається належним чином врученим платнику 10.02.2023 року. Також, 06.01.2023 року засобами електронного зв`язку в електронній формі до електронного кабінету платника податків направлено скановану копію вказаного рішення. Відповідний запис щодо направлення документів до електронного кабінету платника відображено в ІС «Управління документами», отже технічну можливість ознайомитись з ним платник податків отримав ще 06.01.2023 року. Однак до суду звернувся лише 25.08.2023.

Колегія суддів зауважує, що клопотання про залишення позову без розгляду в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 06.01.2023 № 5 було заявлено і у суді першої інстанції, за наслідками розгляду якого суд відмовив у його задоволенні.

Судом взято до уваги твердження позивача, що сам факт ознайомлення зі змістом оскаржуваних актів перевірки та податкових повідомлень-рішень відбувся 15.08.2023 року після ознайомлення з додатками до позовної заяви по справі № 520/21798/23, а тому про порушене право позивач дізнався лише 15.08.2023 року.

Вирішуючи питання, пов`язане з обчисленням строку звернення до адміністративного суду, колегія суддів керується таким.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною першою статті 5 КАС України закріплено право особи на звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому цим Кодексом, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, та викладено перелік можливих способів їх захисту.

Загальні норми процедури судового оскарження в межах розгляду публічно-правових спорів регулюються КАС України.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з пунктом 58.3 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 42.2 статті 42 ПК України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

За правилами пункту 45.2 статті 45 ПК України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Платник податків, який обирає спосіб взаємодії з контролюючим органом засобами електронного зв`язку в електронній формі, зобов`язаний під час обрання способу взаємодії повідомити контролюючому органу свою електронну адресу (адреси) шляхом внесення цієї інформації до своїх облікових даних через електронний кабінет (пункт 45.3 статті 45 ПК України).

За правилами пунктів 2, 3 та 4 Розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року № 1204, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.

Дата надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення проставляється:

1) посадовою особою платника податків - юридичної особи (фізичною особою - платником податків або її законним представником) - у разі вручення податкового повідомлення-рішення під розписку (на обох примірниках, а при врученні податкових повідомлень-рішень форм «Ф» та «МПЗФ» - на корінці податкового повідомлення-рішення);

2) працівником структурного підрозділу контролюючого органу, якій склав це податкове повідомлення-рішення,- у разі надіслання податкового повідомлення-рішення листом з повідомленням про вручення. При цьому повідомлення про вручення прикріплюється до примірника податкового повідомлення-рішення, який залишився в контролюючому органі (при направленні податкових повідомлень-рішень форм «Ф» та «МПЗФ» - до корінця податкового повідомлення-рішення);

3) працівником структурного підрозділу контролюючого органу, якій склав це податкове повідомлення-рішення, - у разі надіслання документа засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» відповідно до пункту 42.4 статті 42 Кодексу (починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем впровадження у роботу відповідного програмного забезпечення). При цьому квитанція про доставку в текстовому форматі, що свідчить про дату та час доставки документа платнику податків, прикріплюється до примірника податкового повідомлення-рішення, який залишився в контролюючому органі (у разі направлення податкових повідомлень-рішень форм «Ф» та «МПЗФ» - до корінця податкового повідомлення-рішення).

Якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Якщо контролюючим органом не отримано квитанції про доставку податкового повідомлення-рішення в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання, таке податкове повідомлення-рішення у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків (його представнику).

Аналіз вищенаведених норм права дозволяє дійти висновку, що підтвердженням вручення податкового повідомлення-рішення засобами поштового зв`язку є повідомлення про вручення, яке прикріплюється до примірника податкового повідомлення-рішення, а у разі відсутності за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмовою прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, - повідомлення про вручення із зазначенням причини невручення.

Підтвердженням надіслання документа засобами електронного зв`язку в електронній формі є квитанція про доставку в текстовому форматі, що свідчить про дату та час доставки документа платнику податків.

Колегією суддів встановлено, що на підтвердження надіслання позивачу податкового повідомлення-рішення від 06.01.2023 № 5 засобами електронного зв`язку в електронній формі відповідачем надано витяг з інформаційно-моніторингової картки вихідного документу щодо направлення через електронний кабінет та поштою 06.01.2023 реєстраційного документа 5.

Враховуючи, що вказаний витяг не є квитанцією про доставку в текстовому форматі, що свідчить про дату та час доставки документа платнику податків, колегія суддів вважає неприйнятним його в якості доказу на підтвердження надіслання позивачу податкового повідомлення-рішення від 06.01.2023 № 5 засобами електронного зв`язку.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи відсутність такої квитанції і слугувало підставою для направлення вказаного податкового повідомлення-рішення поштою, оскільки саме в цьому випадку (не отримання квитанції про доставку податкового повідомлення-рішення в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання) таке податкове повідомлення-рішення у паперовій формі надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків (його представнику).

Відповідачем на підтвердження виконання вказаного обов`язку було надано до суду копію конверта та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення щодо надіслання податкового повідомлення-рішення від 06.01.2023 № 5 на податкову адресу позивача. Направлена контролюючим органом поштова кореспонденція повернулася із зазначенням причини повернення - «за закінченням терміну зберігання».

Разом з тим, із зазначених доказів неможливо встановити беззаперечний факт направлення відповідачем у справі саме вказаного податкового повідомлення-рішення.

Так, дослідивши наявні в матеріалах справи копію конверта та повідомлення про вручення поштового відправлення, колегією суддів встановлено, що згідно з інформацією, зазначеною у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення ф. 119 зі штрих-кодом Харків 865, 06.01.2023 на поштову адресу ТОВ ЕК «Зернова долина»: 61001, м.Харків, вул.Державінська, 4 надсилалося «ППР № 0000296/298/2990705»; даний запис зазначений у повідомленні кульковою ручкою.

Слід зауважити, що податкове повідомлення-рішення від 06.01.2023 має інший номер, а саме, № 5.

Також, у вказаному повідомленні не зазначено у відповідній графі про його не вручення та причини невручення, підпис працівника поштового зв`язку відсутній.

Не містять матеріали справи також і доказів вручення платнику податкового повідомлення-рішення від 06.01.2023 № 5.

Крім того, з копії вказаного конверту вбачається, що до останнього прикріплено довідку АТ «Укрпошта» ф.20 з відміткою «повертається» із зазначенням причини повернення (досилання) «за закінченням встановленого строку зберігання», проте, прізвища працівника поштового зв`язку у довідці ф. 20, як це передбачено п. 3.1.1.3 Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" від 12 травня 2006 р. № 211, не вказано (т. 7 а.с. 131). Відповідно до папірця, прикріпленого до конверту (довідки форми 20), неможливо ідентифікувати, до якого саме документу (вкладення) у поштовому відправленні цей папірець (довідка форми 20) має відношення.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлені обставини відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження факту надіслання відповідачем до ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" податкового повідомлення-рішення від 06.01.2023 № 5 та, як наслідок, його належного вручення.

Враховуючи, що іншої дати ознайомлення зі змістом податкового повідомлення-рішення від 06.01.2023 № 5, окрім 15.08.2023 року, на яку посилається позивач, відповідачем належними та допустимими доказами не доведено, слід дійти висновку про відсутність підстав для залишення позову у вищевказаній частині без розгляду та правильність висновків суду першої інстанції у цій частині.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України (далі ПК України).

Також ПК України визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до підпункту 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Положеннями підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Порядок проведення документальних планових виїзних перевірок визначає стаття 77 ПК України, а строки їх проведення, в тому числі підстави для зупинення, визначено статтею 82 ПК України.

Положеннями підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно з пунктом 77.4 статті 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

За змістом пунктів 77.6-77.9 статті 77 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Колегією суддів встановлено, що на підставі наказу ГУ ДПС у Харківській області від 20.09.2022 № 1191-п ініційовано проведення відповідно до пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

Нормативною підставою для її проведення вказано пп.19-1.1.6, п.19-1.1, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.8 п.78.1 ст.78, ст.79, пп.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.

Відповідно до пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Згідно з пунктом 79.1 статті 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Аналіз вищенаведених норм права свідчить про те, що документальна позапланова перевірка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

На виконання вимог п.79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок визначено положеннями статті 81 ПК України.

Згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Як стверджує відповідач, лист із копією наказу ГУ ДПС у Харківській області від 20.09.2022 № 1191-п, повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки від 20.09.2022 № 195 та запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) від 22.09.2022 №12505/6/20-40-07-07-06 було надіслано платнику 22.09.2022 засобами поштового зв`язку за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина": вул. Державінська, буд. 4, м. Харків, 61001 рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Однак, зазначені листи було повернуто 24.10.2022 року на адресу ГУ ДПС у Харківській області з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Крім того вказує, що вищевказані документи направлялися також засобами електронного зв`язку в електронній формі до електронного кабінету платника податків ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина". Водночас, належних доказів, зокрема, квитанції про доставку в текстовому форматі таких документів, відповідачем до матеріалів справи не надано.

На підтвердження надіслання поштою наказу, повідомлення та запиту відповідачем було надано до суду копії конвертів та рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень щодо надіслання наказу ГУ ДПС у Харківській області від 20.09.2022 № 1191-п, повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки від 20.09.2022 № 195 та запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) від 22.09.2022 №12505/6/20-40-07-07-06 на податкову адресу позивача. Направлена контролюючим органом поштова кореспонденція повернулася із зазначенням причини повернення - «за закінченням терміну зберігання».

Разом з тим, із зазначених доказів неможливо встановити беззаперечний факт направлення відповідачем у справі саме вказаних документів.

Так, дослідивши наявні в матеріалах справи копії конвертів та повідомлень про вручення поштового відправлення, колегією суддів встановлено, що у вказаних повідомленнях не зазначено у відповідній графі про його не вручення та причини невручення, підпис працівника поштового зв`язку відсутній.

Не містять матеріали справи також і доказів вручення платнику податків наказу, повідомлення та запиту.

Крім того, з копій вказаних конвертів також вбачається, що до останніх прикріплено довідку АТ «Укрпошта» ф.20 з відміткою «повертається» із зазначенням причини повернення (досилання) «за закінченням встановленого строку зберігання», проте, прізвища працівника поштового зв`язку у довідці ф. 20, як це передбачено п. 3.1.1.3 Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" від 12 травня 2006 р. № 211, не вказано (т. 7 а.с. 131). З прикріпленого до конверту (довідки форми 20) папірця неможливо ідентифікувати, до якого саме документу (вкладення) у поштовому відправленні цей папірець (довідка форми 20) має відношення.

Отже, за встановлених обставин, у суду апеляційної інстанції відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту надіслання ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" наказу ГУ ДПС у Харківській області від 20.09.2022 № 1191-п, повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки від 20.09.2022 № 195 та запиту про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) від 22.09.2022 №12505/6/20-40-07-07-06 та, як наслідок, їх належного вручення.

Слід зазначити, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України.

Під час розгляду даної справи суд апеляційної інстанції враховує, що у постанові від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18 судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду сформувала правовий висновок про те, що оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Таким чином, у будь - якому випадку, першочерговим критерієм, за яким оцінюються акти контролюючого органу, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 640/21536/19, перевірка не може бути проведена податковим органом довільно. Під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених ПК України.

Як зазначено у пункті 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.8 статті 86 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами. Тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів наголошує, що невиконання вимог ПК України, якими встановлені умови та порядок ініціювання та прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, призводить до визнання такої перевірки незаконною та, як наслідок, нівелює її правові наслідки.

Таким чином, у випадку незаконності перевірки прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Вищевказаний висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеною у постановах від 16.02.2016 (справа № 826/12651/14), від 27.01.2015 (справа № 21-425а14) та у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.03.2018 (справа № 1570/7146/12), від 24.10.2018 (справа № 808/1746/15), від 04.02.2019 (справа № 807/242/14).

За висновком Верховного Суду у складі колегії суддів палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, який викладено у постанові від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18, незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості послатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Водночас, підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Приписами п. 9 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року № 727 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 грудня 2021 року № 702, зі змінами) (далі ПОРЯДОК) у разі неможливості проведення документальної перевірки посадовими особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу.

Колегією суддів встановлено, що в порушення вказаної норми права, за відсутності первинних документів, що підтверджено актами «Про ненадання ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" (податковий номер 43916963 документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки» від 07.11.2022 № 1126/20-40-07-07-03/43916963 та від 11.11.2022 № 1168/20-40-07-07-03/43916963, всупереч підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 та пункту 79.1 статті 79 ПК України, контролюючим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача, про що складено акт від 17.11.2022 № 4825/20-40-07-07-03/43916963, замість акту про неможливість проведення перевірки, як це передбачено п. 9 розділу ІІ ПОРЯДКУ.

Колегією суддів також враховано, що відповідно до абзаців 9-13 підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» ПК України документальні позапланові перевірки під час дії воєнного стану проводяться за наявності під час проведення перевірок безпечного:

доступу, допуску до територій, приміщень та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування такими платниками податків;

доступу, допуску до документів, довідок про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншої інформації, пов`язаної з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансової і статистичної звітності у порядку та на підставах, визначених законом;

проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Документальні позапланові перевірки за зверненням платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальні позапланові перевірки платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями, що були розпочаті та не завершені до 24 лютого 2022 року, поновлюються та закінчуються протягом 60 днів з дня, наступного за днем набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану". Такі перевірки поновлюються на невикористаний строк.

Водночас, зазначаючи в акті від 17.11.2022 № 4825/20-40-07-07-03/43916963 про знаходження станом на 11.11.2022 ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" за адресою: вул. Державінська, буд. 4, м. Харків, 61001, яка розташована в межах Харківської міської територіальної громади Харківського району Харківської області, що входить до переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових дій) або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідач, незважаючи на приписи абзаців 9-13 підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» ПК України, існуючої небезпеки, 17.11.2022 проводить документальну позапланову перевірку позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що контролюючий орган при прийнятті вищевказаного наказу та проведенні перевірки діяв всупереч та не у відповідності до вимог ПК України та п. 9 розділу ІІ ПОРЯДКУ.

У цій справі, застосовними є також висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18, відповідно до яких контролюючі органи та їх посадові особи при виконанні владних повноважень, у тому числі при прийнятті наказів та проведенні перевірок, зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений ПК України, та не допускати згідно зі статтею 21 ПК України порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Щодо фактичних підстав прийняття податкового повідомлення-рішення від 06 січня 2023 року №5 за формою "В1", яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку за січень 2022 року, у розмірі 50 056 997,00 грн. та накладено штраф 25 028 498,50 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1.1 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Податковий кодекс України (далі по тексту ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що господарська діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку (пункт 22.1 статті 22 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Положеннями підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності. Економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому (п.п. 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Розділом V ПК України врегульовані питання, пов`язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.

Положеннями пункту 198.1 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У пункті 198.6 статті 196 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків регламентовано статтею 200 ПК України.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Підпунктами «б» та «в» пункту 200.4 статті 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 ПК України платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 ПК України).

На виконання приписів пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Аналіз вищенаведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є зареєстрована податкова накладна без будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Отже, законодавцем презюмується реальність оподатковуваних операцій та витрат платника податку, достовірність документів податкового обліку.

Таким чином, право платника податків на включення сум ПДВ до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання цим платником податків товарів (послуг) або основних фондів, призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; підтвердження обліковими, розрахунковими документами, зокрема податковою накладною, виписаною постачальником - платником ПДВ, митною декларацією (іншими подібними документами, перелік яких встановлений пунктом 201.11 статті 201 ПК України) суми витрат на придбання товару (послуг) та ПДВ, нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з частиною другою статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватися відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).

Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (частина друга статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Вказане також закріплене у пунктах 2.1, 2.4, 2.15 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, згідно з п. 2.4 якого первинні документи це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення; господарські операції це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

З наведених законодавчих положень вбачається, що обов`язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

А відтак, документальному підтвердженню підлягає одна із вищезазначених подій, і якщо ця подія оформлена первинним документом, що містить усі обов`язкові реквізити, визначені частиною другою статті 9 Закону України № 996-XIV, зазначена обставина є належним доказом реальності господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.99 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватися відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку, при цьому визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Наведене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 16 березня 2021 року у справі № 580/2490/19.

Згідно з частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як зазначено безпосередньо в акті перевірки від 17.11.2022 № 4825/20-40-07-07-03/43916963, ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" безпідставно задекларовано податковий кредит (рядок 17 Уточнюючого розрахунку) за січень 2022 року на загальну суму 48 608 849 грн, оскільки не враховано результати проведеної документальної позапланової виїзної перевірки, викладені в акті від 15.02.2022 № 3312/20-40-07-07-03/43916963 та прийняті відповідно до висновків цього акту податкові повідомлення-рішення.

З огляду на вищенаведене, відповідачем зроблено висновок про те, що ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" завищено показники Уточнюючого розрахунку до податкової декларації з ПДВ за січень 2022 року: рядка 19 на суму 48 608 849 грн; рядка 20.2.1 на суму 48 341305 грн; рядка 21 на суму 267 544 грн, що мало наслідком і кінцевий висновок відповідача про порушення позивачем п.44.1, п.44.6 ст.44, п.85.2 ст.85, пп. «а» п.198.1, п.198.2, абзаців першого і другого пп.198.3, пп.198.6 ст.198, п.200.7 ст.200, п.201.1, п.201.10, п.201.11 ст.201, пп.4 п.5 розділу V «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. № 21, оскільки ним завищено суму податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (р.20.2.1): за січень 2022 року на суму 50 056 997 грн, у т. ч. за періодами виникнення: січень 2022 року у розмірі 825 280,50 грн; серпень 2021 року у розмірі 7 822 890,45 грн; вересень 2021 року у розмірі 16 300 051,41 грн; жовтень 2021 року у розмірі 2 755 943,44 грн; листопад 2021 року у розмірі 21 462 420,54 грн; грудень 2021 року у розмірі 890 410,74 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 у справі № 380/8731/22, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 13.11.2023 визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Львівський області від 08 червня 2022 року № 4188/13-01-07-07, № 4187/13-01-07-07 та № 4189/13-01-07-07. Вказані рішення були прийняті на підставі висновків акту від 15.02.2022 № 3312/20-40-07-07-03/43916963 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету з контрагентами ТОВ «Компанія Астерія Агро», ТОВ «Максіопт», ТОВ «Сільськогосподарська компанія «Арніка», ТОВ «Східний Прайд», ТОВ «Торгівельна компанія «Турана», які за твердженням ГУ ДПС у Харківській області підлягали врахуванню позивачем при складенні Уточнюючого розрахунку до податкової декларації з ПДВ за січень 2022 року.

Верховний Суд вважав правильним висновок суду першої інстанції про те, що первинні документи, надані позивачем на підтвердження дійсності господарських операцій із контрагентами: ТОВ «Компанія Астерія Агро», ТОВ «Максіопт», ТОВ «Сільськогосподарська компанія «Арніка», ТОВ «Східний Прайд», ТОВ «Торгівельна компанія «Турана», ураховуючи співвідношення вчинених господарських операцій з основним видом діяльності позивача та у сукупності зі встановленими обставинами господарських операцій, підтверджують формування показників податкової звітності та вказують на реальність господарських операцій, які достовірно відображені у бухгалтерському обліку, є підставою для формування податкового кредиту.

Колегією суддів встановлено, що саме на висновках акту від 15.02.2022 №3312/20-40-07-07-03/43916963 фактично ґрунтуються висновки акту перевірки від 17.11.2022 № 4825/20-40-07-07-03/43916963, під час якої будь-які первинні документи ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" не досліджувалися взагалі.

Однак, висновки акту від 15.02.2022 № 3312/20-40-07-07-03/43916963 про порушення ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" п. 198.5 ст. 198 ПК України в частині заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду, яке сплачується до Державного бюджету (р. 18) за листопад 2021 року на суму 3 437 151,00 гривень, п. 44.1. ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п. п. «а» п. 198.1, п. 198.2, абз. 1 і 2 п. п. 198.3, п.п. 198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10, п.201.11 ст.201 Кодексу щодо завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (р. 20.2.1) за листопад 2021 року на 18 507 131,00 грн, п. 44.1. ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п. п. «а» п. 198.1, п. 198.2, абз. 1 і 2 п. п. 198.3, п.п. 198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10, п.201.11 ст.201 Кодексу в частині завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) за листопад 2021 року на 48 608 849,00 грн не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи № 380/8731/22 та визнані судами безпідставними. При цьому, Верховним Судом констатовано, що висновок суду першої інстанції про необ`єктивність доводів контролюючого органу щодо неправомірності відображення позивачем даних податкового обліку за оспорюваними господарськими операціями ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

За таких обставин, в силу частини 4 статті 78 КАС України правомірність формування від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) за листопад 2021 року на 48 608 849,00 грн, яке безпосередньо вплинуло на обрахування позивачем податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню (р.20.2.1): за січень 2022 року на суму 50 056 997 грн, не підлягає доказуванню у цій справі.

Колегія суддів зауважує, що на дату складання перевірки від 17.11.2022 № 4825/20-40-07-07-03/43916963, висновки якого слугували підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 06.01.2023 № 5 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 у справі № 380/8731/22 вже існувало, однак ця обставина була проігнорована контролюючим органом, що призвело до врахування необ`єктивних доводів контролюючого органу щодо неправомірності відображення позивачем даних податкового обліку за оспорюваними господарськими операціями.

Доречно зауважити, що на час подання апеляційної скарги (29.11.2023) постанова Верховного Суду від 13.11.2023 у справі № 380/8731/22 вже була оприлюднена в реєстрі судових рішень, а тому її висновки згідно з частиною 5 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" мали статус обов`язкових для відповідача, як суб`єкта владних повноважень.

Щодо посилань контролюючого органу на не включення позивачем до складу податкового кредиту січня 2021 року суми ПДВ по взаємовідносинах з контрагентом-постачальником ТОВ «Продекс Південь» () у розмірі 825 280,50 грн, що свідчить про безпідставне декларування TOB "Експортна компанія "Зернова долина" бюджетного відшкодування за січень 2021 року по взаємовідносинам з ТОВ «Продекс Південь» () та, відповідно, фактичної сплати у попередніх та звітному податкових періодах постачальнику суми у розмірі 825 281 грн, вони є хибними з огляду на таке.

Згідно з Додатком 3 розрахунок бюджетного відшкодування до уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань податку на додану вартість у зв`язку із виявленням самостійно виявлених помилок за звітний період, що уточняється, січень 2022 року, подано в звітному періоді квітень 2022 року (№ від 30.04.2022), заявлено до бюджетного відшкодування по податковому кредиту минулого періоду по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ТОВ «Продекс Південь»: листопад 2021 року - 218 284,28 грн, грудень 2021 року - 890 410,74 грн та січень 2021 року - 825 280,50 грн.

Проте, при складані уточнюючого розрахунку, бухгалтером TOB "Експортна компанія "Зернова долина" було допущено технічну помилку, а саме помилково зазначено січень 2021 року, замість січень 2022 року. На переконання колегії суддів, вказана технічна описка, допущена у Декларації, не може бути підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит та/або отримання бюджетного відшкодування у разі фактично оплачених у попередньому податковому та звітному періоді постачальнику у сумі ПДВ 825 280,50 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в січні 2022 року подано декларацію, якою задекларовано податковий кредит по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ТОВ «Продекс Південь» на суму ПДВ - 825 280,50 грн.

Так, в декларації за січень 2022 року, додаток 1 Відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податковий кредит з урахуванням його коригування (Д1) в розділі II Податковий кредит (рядок 3, 4) відображено індивідуальний податковий номер постачальника 38, період складання податкової накладної грудень 2021 року, січень 2022 року, обсяг постачання (без податку на додану вартість) відповідно: 1 681 976,66 грн та 2 444 425,80 грн, сума податку на додану вартість, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою відповідно: 336 395,33 грн та 488 885,17 грн.

Усього за звітний (податковий) період, у тому числі: обсяг постачання (без податку на додану вартість) - 4 155 090 грн, сума податку на додану вартість, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою - 831 018 грн.

Зазначену суму податкового кредиту сформовано по податковим накладним, виписаним контрагентом-постачальником ТОВ «Продекс Південь», що включено за періодом виникнення січень 2022 року, та фактично сплачено у попередніх та звітному періоді постачальнику у розмірі суми ПДВ 825 280,50 грн.

Всього контрагентом ТОВ «Продекс Південь» на адресу позивача було виписано податкові накладні в листопаді 2021 року, зокрема: № 15 на суму 1 309 705,68 грн, у т.ч. ПДВ 20% - 218 284,28 грн; в грудні 2021 року на суму 3 200 797,38 грн, у т.ч. ПДВ 20% - 533 466,23 грн, № 7 на суму 2 141 667,06 грн, у т. ч. ПДВ 20% - 356 944,51 грн, № 38 на суму 632 283,78 грн, у т.ч. ПДВ - 105 380,63 грн, № 24 на суму 1 174 088,22 грн, у т.ч. ПДВ - 195 681,37 грн, № 25 на суму 211 999,98 грн, у т.ч. ПДВ - 35 333,33 грн, № 11 на суму 953 171,70 грн, у т.ч. ПДВ - 158 861,95 грн, № 12 на суму І 042 437,78 грн, у т.ч. ПДВ - 173 739,63 грн, № 21 на суму 438 799,14 грн, у т.ч. ПДВ - 73 133,19 грн, № 22 на суму 260 609,46 грн, у т.ч. ПДВ - 43 434,91 грн, № 23 на суму 238 292,94 грн, у т.ч. ПДВ - 39 715,49грн.

Як пояснив представник позивача, ТОВ «Продекс Південь» надавались послуги згідно з договором № 2021- 11/01-ТЕО на транспортно-експедиційне обслуговування від 01.11.2021 року. По факту надання послуг контрагентом виписано рахунки на оплату та сторонами підписано Акти надання послуг: № 180 від 30.11.2021; № 191 від 03.12.2021; №17 від 31.01.22; № 18 від 31.01.2022; № 31 від 31.01.2022; № 197 від 31.12.2022; № 205 від 31.12.2021; № 209 від 31.12.2021; № 197 від 31.12.2021.

Факт оплати позивачем на рахунок контрагента - ТОВ «Продекс Південь» підтверджується платіжними дорученнями на суму ПДВ - 1 933 975,52 грн (№ 158 від 19.11.2021 на суму 1 309 705,69 грн, у т.ч. ПДВ - 218 284,28 грн, № 190 від 07.12.2021 на суму 2 560 637,89 грн, у т.ч. ПДВ - 426 772,98 грн, № 199 від 08.12.2021 на суму 640 159,47 грн, у т.ч. ПДВ - 106 693,25 грн, № 26 від 13.12.2021 у сумі 2 141 667,07 грн, у т.ч. ПДВ - 356 944,51 грн, №28 від 21.12.2021 на суму 632 283,78 грн, у т.ч. ПДВ - 105 380,63 грн, № 36 від 29.12.2021 на суму 1 174 088,21 грн, у т.ч. ПДВ - 195 681,37 грн, № 13 від 30.12.2021 на суму 212 000,00 грн, у т.ч. ПДВ - 35 333,33 грн, № 40 від 27.01.2022 на суму 953 171,68 грн, у т.ч. ПДВ - 158 861,95 грн, № 39 від 27.01.2022 на суму 1 042 437,80 грн, у т.ч. ПДВ - 173 739,63 грн, № 28 від 01.02.2022 на суму 351 039,30 грн, у т.ч. ПДВ - 58 506,55 грн, № 29 від 04.02.2022 на суму 87 759,82 грн, у т.ч. ПДВ - 14 626,64 грн, № 30 від 04.02.2022 на суму 238 292,92 грн, у т.ч. ПДВ - 39 715,49 грн, № 31 від 04.02.2022 на суму 260 609,45 грн, у т.ч. ПДВ - 43 434,91 грн.

Таким чином, TOB "Експортна компанія "Зернова долина" задекларовано до бюджетного відшкодування суму ПДВ по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ТОВ «Продекс Південь» за період виникнення січень 2022 у розмірі суми ПДВ - 825 280,50 грн, на підставі податкових накладних, виписаних контрагентом-постачальником, зареєстрованих в ЄРПН та фактично оплачених у попередньому податковому та звітному періоді постачальнику у сумі ПДВ 825 280,50 грн, що надає право позивачу задекларувати до бюджетного відшкодування вказану суму ПДВ.

Колегія суддів наголошує, що вищевказані обставини відповідачем під час апеляційного розгляду справи не спростовано. Будь-яких пояснень або доказів зворотного до матеріалів справи не надано.

Крім того, у тексті акту від 17.11.2022 № 4825/20-40-07-07-03/43916963 з посиланням на дані Додатку 1 «Відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податковий кредит з урахуванням його коригування» до поданої звітності та даних ЄРПН встановлені основні постачальники, придбання ТМЦ/послуг у яких мало вплив на формування податкового кредиту TOB "Експортна компанія "Зернова долина" грудні 2021 року та січні 2022 року, а саме, ТОВ «Новік Порт Сервіс» (податковий номер 36201877), ТОВ «Продекс Південь» (податковий номер 42645338), ТОВ «Піллар Лоджистікс» (податковий номер 43956964), Спільне підприємство у вигляді ТОВ «Трансбалктермінал» (податковий номер 24528065), ТОВ «Омела» (податковий номер 19218693), ТОВ «ЄВТ Грейн» (податковий номер 41730338), ТОВ «Одемара Інтер» (податковий номер 23869953), ТОВ «Компанія Транско» (податковий номер 41640716), ТОВ «Центр сертифікації ключів «Україна» (податковий номер 36865753), ТОВ «СМТ Южний ЛТД» (податковий номер 20937387), придбано послугу перевезення, зберігання, митного оформлення на загальну суму ПДВ 1 960 776 грн, з яких до податкового кредиту включено 1 855 331 грн, у т.ч. у рядок 10.1Б Декларації за грудень 2021 року у сумі 1 024 313 грн, та у рядок 10.1Б Декларації за січень 2022 року у сумі 831 018 грн.

Податкові накладні включені до податкового кредиту грудня 2021 року та січня 2022 року, зареєстровано в ЄРПН вчасно, з дотриманням граничних строків реєстрації, передбачених п.201.10 ст.201 ПК України, статус ПН зареєстровано.

Отже, безпосередньо відповідачем визнано, що сумі ПДВ 825 280,50 грн по ТОВ «Продекс Південь» (податковий номер 42645338) з придбання послуг перевезення, зберігання сформована за період грудня 2021 року січень 2022 року.

Посилання в акті від 17.11.2022 № 4825/20-40-07-07-03/43916963 на не надання позивачем первинних документів по взаємовідносинам з вищевказаними контрагентами, з огляду на не доведення апелянтом обізнаності TOB "Експортна компанія "Зернова долина" з наказом на проведення перевірки, та неотриманням позивачем запитів про надання документів, не є прийнятним.

Твердження контролюючого органу щодо відсутності первинних документів, які підтверджують факт оплати платником товарів/послуг сум зазначених у розрахунку бюджетного відшкодування ПДВ за звітний період січень 2022 року TOB "Експортна компанія "Зернова долина" на загальну суму ПДВ 40 596 765,59 грн, у тому числі по взаємовідносинам з: ТОВ «Максіопт» на суму ПДВ - 4 149 969,35 грн, ТОВ «Компанія Атерія Агро» на суму ПДВ - 32 516 255,35 грн, ТОВ «Східний прайд» на суму ПДВ - 3 525 143,11 грн, ТОВ «ТК «Турана» на суму ПДВ - 249 114,19 грн, ТОВ «Продекс Південь» на суму ПДВ 156 283,59 грн колегія суддів відхиляє, як такі, що не були підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 06.01.2023 № 5.

До того ж, відповідач не надає доказів того, що позивач не розрахувався повністю з постачальником товарів та відповідно не сплатив всю суму ПДВ до бюджету.

Також, слід зауважити, що загальна сума, заявлена до бюджетного відшкодування, є іншою (50 056 997,08 грн) ніж пише/зазначає у поясненнях відповідач (40 596 765,59 грн), так само і в розрізі контрагентів-постачальників, що з урахуванням відсутності порівняльного аналізу із зазначенням дати, номеру та суми, вказаних у платіжних дорученнях, які, як вважає відповідач є повторно поданими, приймали участь в розрахунку бюджетного відшкодування по декларації за листопад 2021 року, відшкодовані платнику за результатами судового розгляду по справі № 380/8731/22, або виходять за межі звітного періоду, по якому платником заявлено бюджетне відшкодування (січень 2022 року), або не відображені у бухгалтерському обліку платника, є такими, що не доведені в установлений законом спосіб.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження фактичної відсутності у контрагентів позивача об`єктивної неможливості здійснення господарської діяльності з поставки товару та надання послуг, адже у комерційній діяльності поставка товару та надання послуг з перевезення, зокрема, не завжди вимагає наявності власних основних засобів, значної кількості персоналу, оскільки наявна можливість укладення договорів найму тощо.

Крім того, податкова інформація самостійно не може безумовно підтверджувати фінансово-господарську неспроможність господарюючого суб`єкта щодо виконання узятих на себе зобов`язань. Зокрема, відсутність трудових та матеріальних ресурсів самостійно не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних операцій за умови наявності у платника первинних документів, які спростовують такі доводи, які перш за все підлягають дослідженню та оцінці судом.

Колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 02.04.2020 по справі № 160/93/19, за якою будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, в тому числі і отримана з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону.

З огляду на вищевикладене, висновки контролюючого органу про порушення ТОВ "Експортна компанія "Зернова долина" вимог п.44.1, п.44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, пп. "а" п. 198.1 п. 198.2, абзаців 1 та 2 пп.198.3, пп. 198.6 ст. 198, п. 200.7 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10, п. 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України, пп.4 п.5 розділу V "Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року № 21, що призвело до завищення суми податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (р. 20.2.1) за січень 2022 року на суму 50 056 997,00 грн, слід вважати недоведеними, а тому винесене на підставі них податкове повідомлення-рішення 06.01.2023 № 5 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 23 травня 2023 року №0/13127/0416 за формою "Р", яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 588 491,00 грн. та нараховані штрафні санкції на суму 58 849,10 грн колегія суддів зазначає, що оскільки підставою для його прийняття слугувало твердження контролюючого органу про невиконання обов`язку позивача відобразити в декларації за лютий 2023 року висновки Акту про результати перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість та/або від`ємного значення ПДВ від 17.11.2022 № 4825/20-40-07-05-03/43916963, відповідно до яких прийнято податкове повідомлення рішення від 06.01.2023 № 5, яке судом визнано протиправним, відсутні підстави для зменшення позивачу суми від`ємного значення у рядку 16.3 «збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу» та відповідно рядку 16 «від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» на 1 238 201 гривню.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За встановлених у справі обставин, колегія суддів вважає, що ГУ ДПС у Харківській області при винесенні податкових повідомлень-рішень від 06.01.2023 № 5 та від 23.05.2023 діяло не на підставі, поза межами повноважень та не у спосіб, передбачений Законом, та погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для його скасування та задоволення позовних вимог.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

За визначенням, наведеним у ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд прийшов до вичерпних юридичних висновків на підставі встановлених фактичних обставин справи та правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 по справі № 520/23362/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено та підписано 30.04.2024 року