Справа № 753/2542/24
Суддя: Цимбал І. К.
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2542/24
провадження № 2-а/753/96/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі :

головуючого - судді Цимбал І.К.

при секретарі - Козін В.Є.

розглянувши розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції інспектора 2 взводу 2 роти УПП батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Єщенко Андрія Олеговича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №1284169 від 21.01.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 21.01.2024 відносно нього працівником патрульної поліції винесено постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, за те, що цього ж дня, о 11 год. 36 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «HYUNDAI Tucson» д.н.з. НОМЕР_1 на а/д М06, 19 км., обладнаним ременем безпеки та не був пристебнутий ним, чим порушив п. 2.3 «в» ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 510 грн.

Позивач зазначає, що правил дорожнього руху не порушував та пояснив, що він рухаючись по автодорозі М06, рухався на своєму транспортному засобі та був пристебнутий паском безпеки. Пасок безпеки він відщебнув після зупинки його транспортного засобу працівниками поліції, оскільки він залишав авто та виходив до працівників поліції, крім того мав намір зняти верхній одяг. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим, а складання оскаржуваної постанови було вчинене з порушенням норм закону.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

26.03.2024 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вказує, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 1284169 від 21.01.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП - винесена законно та обґрунтовано. Вказує, що працівниками Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції як уповноваженими та відповідальними особами вірно винесено постанову, з дотриманням правил чинного законодавства, а тому немає підстав для її скасування, оскільки доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, останнім суду не надано. Зокрема на відеозаписі чітко видно, що позивач керує транспортним засобом без паска безпеки та не мав наміру зупинятися, як пояснював працівникам патрульної поліції, оскільки рухався в крайній лівій смузі. Щодо інвалідності наявної в позивача то останній не повідомляв працівників поліції щодо наявності відповідного посвідчення, крім того з матеріалів справи вбачається, що строк останнього закінчився в 2023 році.

Просив суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі. Розгляд справи просив проводити без участі працівника відповідача.

Позивач не погоджуючись з доводами представника відповідача, 02.04.2024 подав відповідь на відзив в якому зазначає наступне.

Чинним законодавством не передбачено обов`язку водія пред`являти посвідчення особи з інвалідністю, довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією. А тому, працівники патрульної поліції під час розгляду справи на місці повинні були встановити всі обставини справи, проте таких дій останні не вчинили. посилання представника відповідача стосовно непред`явлення довідки до акту огляду МСЕК є безпідставними, оскільки працівники поліції не запитували про наявність будь-яких інших посвідчень у позивача. Разом з тим, посилання представника відповідача на строк дії посвідчення сплинув в 2023 році є безпідставними, оскільки відповідно до п. 3 до Постанови Кабінету Міністрів України №390 від 30.03.2022 «Про внесення до деяких постанов Кабінету Міністрів України змін щодо строку повторного огляду осіб з інвалідністю та продовження строку дії деяких медичних документів в умовах воєнного стану» у разі коли в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю встановлений строк повторного огляду, що припав на період дії воєнного стану на території України, та в особи з інвалідністю відсутня можливість пройти медико-соціальну експертну комісію, а в дитини з інвалідністю - лікарсько-консультативну комісію закладу охорони здоров`я, їх індивідуальна програма реабілітації продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд і не отримано відповідну індивідуальну програму реабілітації. Таким чином. термін дії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією продовжено до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану.

В судове засідання сторони не з`явилися, просили проводити розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

З матеріалів справи вбачається, що 21.01.2024 відносно ОСОБА_1 працівником патрульної поліції винесено постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Згідно постанови серії ЕНА№1284169, 21.01.2024 о 11 год. 33 хв. траса М-06 19 км, ОСОБА_1 керував т/з обладнаними засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 «в» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Даною постановою на позивачку накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Разом з тим, суд вважає, що дана постанова була винесена без урахування всіх вимог закону.

Дослідивши складену постанову ЕНА№1284169 від 24.01.2024 та матеріали справи, суд не знайшов пояснень свідків та інших належних доказів - фото чи відео фіксації, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України, зокрема того, що 24.01.2024 ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи не пристебнутим паском безпеки, чим порушив п. 2.3 «в» ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, крім викладених інспектором обставин.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, при її винесені не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок працівників поліції про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП.

Згідно з відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції, з останнього не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без застосування паска безпеки. Зокрема на останньому чітко відображено, що працівник поліції після зупинки транспортного засобу підійшов до ОСОБА_1 через деякий проміжок часу, що в свою чергу дає підстави вважати, що останній відстебнувся після зупинки транспортного засобу.

Крім того, чинним законодавством встановлено, зокрема п. 5.2 «б» ПДР України, в якому зазначено, що пасажири, користуючись транспортним засобом, повинні під час пересування на транспортному засобі, користуватися засобами пасивної безпеки (підголовниками, ременями безпеки, де їх установка передбачена конструкцією) (крім пасажирів з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки)Ю а на мотоциклі і мопеді - в застебнутому мотошоломі.

Проте, працівник поліції при розгляді справи не встановив всі обставини та факти, та не з`ясував дані обставини та виніс оскаржувану постанову.

Разом з тим, згідно відеозапису вбачається, що позивач перебував в транспортному засобі з пасажиром, який міг бути допитаний як свідок, стосовно інкримінованого правопорушення позивачу, проте працівники поліції не допитали останню як свідка в даній справі, задля неупередженого та справедливого розгляду справи.

Крім того на вимогу позивача стосовно перегляду відеозапису подій, що відбулися 21.01.2024, відповідач всупереч чинному законодавству надати таке відео для перегляду на місці відмовився.

Таким чином, суд вважає, що винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Доказів того, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, відповідачем до суду надано не було та такі докази в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду належних доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1284169 від 21.01.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень підлягає скасуванню.

Враховуючи наведе вище, позов підлягає задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає відшкодуванню сплачений позивачем при подачі даного позову до суду судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 122 ч.5, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції інспектора 2 взводу 2 роти УПП батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Єщенко Андрія Олеговича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1284169 від 21.01.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень - скасувати.

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП - закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 605,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: