Справа № 300/8679/23
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" квітня 2024 р. справа № 300/8679/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Шумея М.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, за правилами спрощеного позовного провадження.
22.01.2024 року на адресу суду від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти позову з підстав викладених у відзиві. Просить відмовити у задоволенні позову.
05.02.2024 року через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої викладено пояснення, міркування та аргументи щодо наведених у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення, позовні вимоги просить задоволити в повному обсязі.
Розглянувши позовну заяву в порядку визначеному ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах адміністративної справи, судом встановлено наступні обставини.
Між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 та «GREEN FILTER RADOSLAW WALUK» 17.01.2019 року заключено Контракт № 1 щодо поставки товару.
Відповідно до умов Контракту №1 від 17.01.2019р. фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 згідно Митної декларації UA206060/2019/000300 від 21.01.2019р. було поставлено контрагенту «GREEN FILTER RADOSLAW WALUK», Польща продукцію власного виробництва - картриджі для водяних побутових фільтрів в асортименті загальною вартістю 6468 доларів США.
21.01.2019. позивачем було виставлено та надіслано покупцю Рахунок-фактуру (invoice) №1 для оплати поставленого товару за Контрактом №1 від 17.01.2019р.
Після поставки продукції за укладеними контрактами покупець періодично здійснював оплату отриманого товару, однак, здійснював її не у чіткій відповідності до умов укладених сторонами Контрактів та не у розмірі вартості поставок за митними деклараціями, а частково, по мірі наявності у нього грошових коштів на рахунку у банківській установі, як він пояснював при спілкуванні засобами телефонного зв`язку.
Після закінчення передбаченого Контрактом № 1 від 17.01.2019р. 90-денного строку для оплати, покупцем ще не було здійснено оплату поставки продукції згідно Митної декларації UA206060/2019/000300 від 21.01.2019р. та виставленого рахунку-фактури №1 від 21.01.2019р. загальною вартістю 6468 доларів США, продавцем було повторно виставлено рахунок-фактуру № 2 від 17.06.2019р. про оплату поставленої 21.01.2019р. продукції у сумі 6468 доларів США.
Згідно Виписки від 25.09.2023р. за особовим рахунком позивача, відкритому у АТ «Укрсиббанк» платіжним документом від 01.07.2019р. № 629090030 покупець «GREEN FILTER RADOSLAW WALUK» згідно виставленого продавцем повторно рахунку-фактури № 2 від 17.06.2019р. частково оплатив продукцію, поставлену згідно Митної декларації UA206060/2019/000300 від 21.01.2019р. у сумі 1492 долари США. Залишок неоплаченої продукції складав 4976 долари США.
Позивач стверджує, що Контракт № 1 від 17.09.2019р. було укладено раніше і поставка продукції за ним теж також відбулась раніше (21.01.2019р.), ніж поставки продукції за умовами наступного Контракту № 3 від 19.03.2019р., однак відповідач усю суму сплачених контрагентом коштів відніс на рахунок погашення заборгованості виключно за Контрактом №3 від 19.03.2019р.
Грошові кошти, які надійшли продавцю від контрагента за поставлену продукцію це грошові кошти уже продавця, які він приймає та зараховує в рахунок поставленої продукції і нормативно не передбачено пріоритетне право контролюючого органу визначати на власний розсуд призначення платежів за господарськими операціями платника податку.
Посадовими особами Головного управління ДПС в Івано-Франківській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку платника податків дотримання вимог валютного законодавства України при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності за період з 01.01.2017р. по 31.08.2023р.
Згідно висновків Акту перевірки перевіркою встановлено порушення термінів проведення платником податків розрахунків по експортному контракту № 1 від 17.01.2019р.
На підставі акту перевірки Головного управління ДПС в Івано-Франківській області складено та надіслано позивачу податкове повідомлення-рішення від 20.10.2023р. №010905/2407, яким нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 157338,63 грн. Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області отримано позивачем засобами поштового зв`язку 10.11.2023 р. за зареєстрованим місцем проживання позивача.
Позивач не погоджуючись із висновками Акту документальної перевірки та прийнятим на його підставі податковим повідомленням-рішенням звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.
Відповідно до ч.1, 2 ст.13 Закон України № 2473-VШ «Про валюту та валютні операції» Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Відповідно до ч.5 ст.13 вказаного Закону порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.
Постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5,яка набрала чинності з дня введення в дію Закону України «Про валюту і валютні операції», затверджено Положення Про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, пунктом 21 якого встановлено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Вищезазначеним Положенням встановлено що даним Положенням визначаються заходи захисту, запроваджені Національним банком України (далі - Національний банк), порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті.
Відповідно до вимог п.22 цього Положення граничні строки розрахунків, зазначені в пункті 21 розділу ІІ цього Положення не поширюються на операцію з експорту, імпорту поварів уключаючи незавершені розрахунки за операцією), сума якої (в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату здійснення операції) є меншою, ніж розмір, передбачений статтею 20 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" (далі - незначна сума), крім дроблення операцій з експорту товарів або дроблення валютних операцій.
Згідно з п.п. 7 п. 2 розд. І цього Положення незначний розмір валютної операції (далі - незначний розмір) це розмір валютної операції (в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим НБУ на дату здійснення операції), який с меншим, ніж розмір, передбачений ст. 20 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», крім дроблення операцій з експорту товарів або дроблення валютних операцій. На даний час відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» фінансові операції є пороговими, якщо сума, на яку здійснюється кожна із них, дорівнює чи перевищує 400 тисяч гривень на момент проведення фінансової операції.
Враховуючи вищенаведене, до 28.04.2020р. відповідно до вимог ч.1 ст.15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014р. № 1702-VII в редакції Закону, чинній на момент здійснення позивачем господарської операції по експортному контракту № 1 від 17.01.2019р. (МД № 206060/2019/000300 від 21.01.2019р.) фінансова операція підлягала обов`язковому фінансовому моніторингу у разі, якщо сума, на яку вона здійснюється, дорівнює чи перевищує 150 000 гривень.
Таким чином, оскільки, сума незавершеного розрахунку за господарською операцією позивача (Контракт №1 від 17.01.2019р. поставка МД №206060/2019/000300 від 21.01.2019р.) є незначною сумою (4976 доларів США, або 138283,54грн.), тобто, меншою ніж розмір, передбачений чинною на день проведення цієї операції редакцією ст.15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»(150000грн.) то на незавершену (незначну) суму розрахунку за операцією з експорту (у даному випадку 138283,554 гривень) не поширюються граничні строки розрахунків, зазначені в пункті 21 розділу ІІ «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019р. № 5 та, відповідно, законодавчо не передбачено нарахування пені чи застосування штрафних санкцій.
Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що спірне податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 20.10.2023 року № 010905/2407 є протиправним та підлягає скасуванню
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, наступне.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином з урахування задоволення позовних вимог, суд приходить висновку про необхідність стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 1573,39 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1573,39 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шумей М.В.