Справа № 320/3031/24
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про зміну предмету позову

23 квітня 2024 року № 320/3031/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Кочанова П.В., за участю секретаря Зубачевської М.С., розглянувши у підготовчому засіданні заяву позивача про зміну предмету позову в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії,-

за участю представників сторін:

позивач Бойко А.А.

представник відповідача Калюжний П.В.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністра оборони України (по особовому складу) від 20.12.2023 № 1646 в редакції наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 09.01.2024 № 27 в частині звільнення полковника ОСОБА_1 , директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, з займаної посади та зарахування його у розпорядження начальника Національного університету оборони України,

- поновити полковника ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України з 21.12.2023,

- зобов`язати Міністерство оборони України виплатити полковнику ОСОБА_1 різницю грошового забезпечення, яку він недоотримав внаслідок незаконного звільнення (переміщення) з посади директора Департаменту внутрішнього аудиту Міноборони, за час виконання ним військового обов`язку в розпорядженні начальника Національного університету оборони України або на нижчеоплачуваній посаді, починаючи з 21.12.2023 по день поновлення на посаді директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 19 березня 2024 року о 16:00 год.

У підготовчому засіданні 19 березня 2024 року судом оголошено перерву до 23 квітня 2024 року об 11:00 годині.

15 квітня 2024 року позивачем подана до суду заява про зміну предмету позову, визначивши позовні вимоги наступним чином:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України від 08.12.2023 № 74 «Про введення переліку змін до штату Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України»,

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністра оборони України (по особовому складу) від 20.12.2023 № 1646 в редакції наказу Міністра оборони України по особовому складу) від 09.01.2024 № 27 в частині звільнення полковника ОСОБА_1 , директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, з займаної посади та зарахування його у розпорядження начальника Національного університету оборони України,

3. Поновити полковника ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України з 21.12.2023,

4. Зобов`язати Міністерство оборони України виплатити полковнику ОСОБА_1 різницю грошового забезпечення, яку він недоотримав внаслідок незаконного звільнення (переміщення) з посади директора Департаменту внутрішнього аудиту Міноборони, за час виконання ним військового обов`язку в розпорядженні начальника Національного університету оборони України або на нижчеоплачуваній посаді, починаючи з 21.12.2023 по день поновлення на посаді директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України.

Заява мотивована тим, що фактично підставою для видання оскаржуваного п. 2 Наказу МОУ № 1646, крім директиви МОУ від 05.12.2023 №Д-226/33, був наказ директора Департаменту внутрішнього аудиту МОУ від 08.12.2023 № 74 Про введення переліку змін до штату Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, який виданий не у відповідності до вимог підпункту 6 п. 12 та п. 14 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 671 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 730) та в порушення вимог п. 12 Положення про Департамент внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, затвердженого наказом МОУ від 05.06.2019 № 280 (зі змінами).

Представником Міністерства оборони України було подано заперечення на заяву про зміну предмету позову, в якій відповідач зазначає, що порівняльний аналіз предмету та підстав позову, який подано позивачем первісно за позовною заявою у даній справі, та за заявою про зміну предмету позову і уточненою позовною заявою, дозволяє дійти висновку, що заява позивача про зміну предмету позову фактично містить нову позовну вимогу немайнового характеру, до іншого суб`єкта, що характеризуються самостійним предметом спору та правовими підставами для звернення до суду, що вказує на одночасну зміну предмета та підстави позову, що адміністративно-процесуальним законом не допускається.

Вирішуючи заяву позивача про зміну предмета позову, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно із частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Зміст статті 160 КАС України передбачає, що в позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

За змістом статті 160 КАС України предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення, а підставою позову обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які складаються із фактів, що тягнуть за собою певні правові наслідки: зміну чи припинення правовідносин.

Розміром позову є кількісна характеристика позовних вимог. Отже, збільшення або зменшення розміру позовних вимог може відбутися шляхом зміни кількісних характеристик позовних вимог, але в межах спірних правовідносин.

Водночас предмет позову кореспондує із способами судового захисту права (змістом позову), які визначені статтею 5 КАС України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що свідчить про обрання позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права або його доповнення, у межах спірних правовідносин.

Позивач розпоряджається своїми правами відносно предмета спору, підстав позову та розміру позовних вимог на власний розсуд, але це право обмежене певними стадійними вимогами.

Отже, наведені норми процесуального закону обмежують право позивача змінювати одночасно предмет та підстави позову.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Аналогічна правова позиція викладена в низці постанов Верховного Суду, зокрема від 30.11.2018 у справі №806/1723/17, від 10.12.2019 у справі №923/1061/18, від 19.12.2019 у справі № 925/185/19, від 23.01.2020 у справі № 925/186/19, від 09.07.2020 у справі № 922/404/19.

Згідно приписів частини першої ст. 47 КАС України, позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача. Зміна предмету адміністративного позову здійснюється шляхом заміни одних позовних вимог іншими, доповненням позовних вимог новими, вилученням деяких із позовних вимог, пред`явленням цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Доповнення позовних вимог новими відбувається, шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

При цьому, підставою позову є обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з відповідними позовними вимогами до відповідача. Зміна підстави адміністративного позову можлива у такі способи: 1) заміна одних фактичних чи правових підстав позову іншими; 2) доповнення фактичних чи правових підстав новими; 3) вилучення деяких із зазначених фактичних чи правових підстав.

Тобто зміна (доповнення) підстав позову - це зміна (доповнення) обставин, на яких ґрунтується вимога позивача, фактичних та/або юридичних.

Водночас, загальноприйняте тлумачення терміну/дії "зміна" передбачає зміну чого-небудь чимось іншим, перетворення чогось у дещо інше, наприклад, відносно даної ситуації, передбачає зміну (заміну) предмету позову іншим предметом, а не фактичне формування в рамках існуючого позову іншого (додаткового/нового) позову, що забезпечує при здійсненні адміністративного процесу дотримання принципу правової визначеності по відношення до всіх учасників процесу, як складової принципу верховенства права.

Тобто, під зміною предмету позову розуміється заявлення інших вимог, замість раніше визначених, при збереженні раніше існуючих підстав позову. Заявлення нових (додаткових) вимог не є зміною предмету позову, а є заявленням нових вимог, що не допускається за правилами ст. 47 КАС України.

В контексті викладеного, суд зазначає, що зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову зміну обставин, на яких ґрунтуються вимоги особи, яка звернулася з позовом. Зміна предмету або підстав позову може відбуватися лише у межах спірних правовідносин. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Водночас у таких випадках позивач не позбавлений права звернутися з новим окремим позовом у загальному порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.01.2020 у справі №826/19197/16, від 31.07.2020 у справі №826/11947/18.

Відтак, порівняльний аналіз предмету та підстав позову, який подано позивачем первісно за позовною заявою у даній справі, та за заявою про зміну предмету позову, дозволяє дійти висновку, що позивачем заявлено нову позовну вимогу, яка виникла у зв`язку з іншими обставинами, а також характеризується самостійним предметом спору та правовими підставами для звернення до суду, що вказує, що така заява не підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ч. 1 ст. 47, ч. 2 ст. 167, ст. ст. 243, 248, 250 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну предмету позову у справі №320/3031/24 - відмовити.

Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи (їхнім уповноваженим представникам).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено впродовж п`яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Суддя Кочанова П.В.