Справа № 580/2338/24
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року справа № 580/2338/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Уманської районної державної лікарні ветеринарної медицини до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся адвокат Ремша Д.С. в інтересах Уманської районної державної лікарні ветеринарної медицини (20301, м. Умань, вул. Пушкіна, 21Б) до Головного управління ДПС у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 14.02.2024 №1692/23-00-07-03-01, №1695/23-00-07-03-01, №1693/23-00-07-03-01.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваними ППР відповідач збільшив суму грошового зобов`язання за платежем земельний податок з юридичних осіб з огляду на те, що Маньківська районна державна лікарня ветеринарної медицини не відноситься до закладів охорони здоров`я людини та крім фінансування з державного бюджету за загальним фондом, отримує кошти від надання платних послуг з лікування тварин, які зараховуються до спеціального фонду та в подальшому витрачаються на потреби Лікарні. Позивач вважає прийняті ППР протиправними, зазначивши, що Маньківська РДЛВМ забезпечує медичне обслуговування, зокрема щодо захисту населення від хвороб, спільних для тварин і людей, отже вказаний заклад відноситься до закладів охорони здоров`я. Маньківська районна державна лікарня ветеринарної медицини є неприбутковою організацією, яка повністю утримувалась за рахунок коштів місцевого та державного бюджету: у 2017 році фінансувалась з обласного бюджету, у 2018 - 2022 роках - з державного бюджету, що підтверджується довідкою Управління Державної казначейської служби України у Маньківському районі Черкаської області від 16.02.2024 № 02-11-06/153. Наявність у Маньківської РДЛВМ надходжень від надання платних послуг не свідчить про неповне утримання її за рахунок державного або місцевого бюджету.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач позов не визнав, надав до суду письмовий відзив, у якому зазначив, що Маньківська ветлікарня за період з 01.01.2017 по 10.12.2023 задекларувала плату на землю в сумі 0 грн. з посиланням на пільгу зі сплати земельного податку. Разом з тим вказав, що Маньківська ветлікарня є неприбутковою організацією, фінансується з державного бюджету за загальним фондом та надавала власні послуги по лікуванню тварин і отримувала доходи, які становили третину загального фінансування установи. Крім того вказав, що Маньківська РДЛВМ входять до структури Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, що не віднесено до органів охорони здоров`я. З урахуванням зазначеного вважає спірні ППР правомірними, а позовні вимоги не обґрунтованими.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій, крім доводів, аналогічних зазначеним у позові, вказав, що всупереч наданим поясненням щодо правомірності своїх дій відповідач так і не спростував і не довів належними та допустимими доказами факт часткового або неповного утримання позивача за рахунок державного або місцевого бюджетів, та більше, в порушення вимог частини 2 статті 77 КАС України, не довів факт правомірності своїх дій в частині винесення ППР відповідними доказами. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

Маньківська районна державна лікарня ветеринарної медицини зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як юридична особа з 14.04.1993, , та перебуває у відповідача на обліку як платник податків (в стані припинення, 16.12.2022, внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації).

Маньківська районна державна лікарня ветеринарної медицини реорганізована шляхом приєднання до Уманської районної державної лікарні ветеринарної медицини згідно наказу № 415 від 07.10.2022. 31.03.2023 комісією з реорганізації державних установ Держпродспоживслужби у Черкаській області затверджено передавальний акт майна, землі, прав та обов`язків з балансу Маньківської районної державної лікарні ветеринарної медицини на баланс правонаступника Уманської районної державної лікарні ветеринарної медицини.

Таким чином Уманська районна державна лікарня ветеринарної медицини є правонаступником Маньківської районної державної лікарні ветеринарної медицини.

За наслідками здійснення документальної позапланової перевірки Маньківської районної державної лікарні ветеринарної медицини відповідач склав Акт від 24.01.2024 № 749/23-00-07-03-01/00709359.

Відповідно до п. 3.1.4.1 Акту Маньківська РДЛВМ у періоді з 01.01.2017 по 10.12.2023 мала у користуванні, наступні земельні ділянки, згідно державних актів на право постійного користування земельними ділянками, а саме (станом на 10.12.2023 ):

1)Маньківська об`єднана тергромада земельні ділянки площею 0,6309 га, кадастровий номер :01:003:0611, за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги, за адресою: Черкаська обл., Уманський р-н., смт. Маньківка, вул. Соборна ,140, площею 1,1025 га, кадастровий номер :01:003:0612, за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоровя та соціальної допомоги, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2552 га, кадастровий номер :01:002:0193, за цільовим призначенням: іншого громадського призначення, за адресою: Черкаська обл., Уманський р-н., с Нестерівка вул. Шевченка,75;

2) Буцька об`єднана тергромада земельна ділянка площею 0,1902 га, кадастровий номер :01:001:0173, за цільовим призначенням: іншого громадського призначення, за адресою: АДРЕСА_2 ;

3) Іваньківська об`єднана тергромада земельна ділянка площею 0,3840 га, кадастровий номер :01:001:0265, за цільовим призначенням: іншого громадського призначення , за адресою: АДРЕСА_3 .

За період з 01.01.2017 по 10.12.2023 Маньківська РДЛВМ задекларовано плати за землю у сумі 0 грн. з посиланням на пільгу зі сплати земельного податку за кодом 18010510 «Органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території ».

Маньківська РДЛВМ є неприбутковою організацією фінансується з державного бюджету за загальним фондом та надає платні послуги з лікування тварин, кошти отримані від надання таких послуг спрямовуються до спеціального фонду, з наступним витрачанням на потреби наведені у підрозділі 3.1.1.2 розділу III матеріалів перевірки.

Доходна частина від господарської діяльності з надання платних послуг з лікування тварин становить, в середньому, третину загального фінансування установи.

Встановлено факт приналежності Маньківської РДЛВМ до структури Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, що не віднесено до органів охорони здоров`я.

Зазначено, що в наслідок необґрунтованого застосування норм пп.282.1.4 п.282.1 ст.282 Податкового кодексу, оскільки доходна частина підприємства Маньківської РДЛВМ від господарської діяльності з надання платних послуг з лікування тварин становить, в середньому, третину загального фінансування установи, за умови вимоги законодавства щодо повного утримання установи за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, виникло заниження плати заземлю у періоді з 01.01.2017 по 10.12.2023 року.

За висновками Акту перевірки встановлено порушення Маньківською РДЛВМ вимог пп.270.1.1 п.270.1 ст.270, п.286.1 ст.286, п.286.2. ст.286 Податкового кодексу, внаслідок чого занижено плату за землю у періоді з 01.01.2017 по 10.12.2023 року:

по Маньківській ОТГ у розмірі 51371,05 грн., в т. ч.: за 2017 рік - 5479,59 грн , за 2018 рік -5479,59 грн, за 2019 рік - 6772,21 грн, 2020 рік - 9789,98 грн, 2021 рік - 7924,02 грн.; за 2022 рік - 7708,94 грн. та за 2023 рік - 8216,72 грн ;

по Іванківській ОТГ у розмірі 55581,72 грн., в т. ч.: за 2017 рік - 4158,75 грн, за 2018 рік - 4158,75 грн, за 2019 рік - 16635,00 грн, 2020 рік - 16635,00 грн, 2021 рік-4158,75 грн.; за 2022 рік - 4574,64 грн. та за 2023 рік - 5260,83 грн.;

по Буцькій ОТГ у розмірі - 6123,90 грн., в т. ч.: за 2017 рік - 1961,75 грн, за 2018 рік -653,92 грн, за 2019 рік - 653,91 грн, 2020 рік - 653,91 грн, 2021 рік - 653,91 грн.; за 2022 рік -719,30 грн. таза2023 рік - 827,20 грн.

На підставі висновків акта відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 14.02.2024:

№ 1692/23-00-07-03-01 про збільшення сум грошового зобов`язання за платежем земельний податок з юридичних осіб за земельі ділянки, які знаходяться в адміністративних межах Маньківської ОТГ, на суму 49 001,68 грн, в тому числі за основним платежем - 46217,47 грн, штрафні санкції 2784,21 грн;

№ 1695/23-00-07-03-01 про збільшення сум грошового зобов`язання за платежем земельний податок з юридичних осіб за земельні ділянки, які знаходяться в адміністративних межах Буцької ОТГ, на суму 5018,25 грн, в тому числі за основним платежем - 4692,45 грн, штрафні санкції - 325,80 грн;

№1693/23-00-07-03-01 про збільшення сум грошового зобов`язання за платежем земельний податок з юридичних осіб за земельн ділянки, які знаходяться в адміністративних межах Іваньківської ОТГ, на суму 54581,73 грн, в тому числі за основним платежем - 51331,12 грн, штрафні санкції - 3250,61 грн.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі ПК України).

Статтею 282 ПК України врегульовано пільги щодо сплати податку для юридичних осіб.

Відповідно до пп. 282.1.4 п. 282.1 ст. 282 ПК України від сплати податку звільняються дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади незалежно від форми власності і джерел фінансування, заклади культури, науки (крім національних та державних дендрологічних парків) (за умови використання за цільовим призначенням), освіти, охорони здоров`я, соціального захисту, фізичної культури та спорту, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Таким чином, визначальним для звільнення від сплати земельного податку у спірних правовідносинах є дві умови: 1) належність до закладів охорони здоров`я; 2) повне утримання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Відповідно до абз. 9 ч. 1 ст. 3 Закону України Основи законодавства України про охорону здоров`я заклад охорони здоров`я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації.

Згідно пп. 2, 5 п. 4 Положення про Маньківську районну державну лікарню ветеринарної медицини, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 23.08.2017 № 739, основними завданнями лікарні є зокрема: ветеринарне обслуговування тварин господарств різних форм власності та фізичних осіб на відповідній території; захист населення від хвороб, спільних для тварин і людей. Згідно пп. 1 п. 5 Лікарня організовує та здійснює профілактичні, діагностичні, лікувальні заходи.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права:

-земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0611, площею 0,6309 га знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги;

-земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0612, площею 1,1025 га знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги;

-земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0193, площею 0,2552 га знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , цільове призначення іншого громадського призначення;

-земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0173, площею 0,1902 га знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , цільове призначення іншого громадського призначення;

-земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0265, площею 0,3840 га знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , цільове призначення іншого громадського призначення.

З урахуванням встановлених обставин та беручи до уваги, що Маньківська районна державна лікарня ветеринарної медицини забезпечує медичне обслуговування, зокрема щодо захисту населення від хвороб, спільних для тварин і людей, суд доходить висновку, що вказаний заклад відноситься до закладів охорони здоров`я, у зв`язку із чим протилежні доводи відповідача суд вважає необґрунтованими.

Щодо висновків контролюючого органу у Акті перевірки щодо безпідставності зазначення пільги у розрахунках суми земельного податку згідно п.п. 282.1.4 п. 282.1 ст. 282 ПК України, суд зазначає таке.

Як встановлено судом, в обґрунтування вказаного висновку контролюючий орган зазначив, що Маньківська ветлікарня є неприбутковою організацією, фінансується з державного бюджету за загальним фондом та надавала платні послуги по лікуванню тварин і отримувала доходи за спеціальним фондом. У структурі доходів власні послуги по лікуванню тварин за перевіряємий період становили, в середньому, третину загального фінансування установи.

Надавши оцінку вказаним обґрунтуванням відповідача суд зазначає, що згідно з пунктами 12, 23, 37 ч. І ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджетні установи це органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими. Доходами бюджету є податкові, неподаткові та інші надходження на безповоротній основі, справляння яких передбачено законодавством України (включаючи трансферти, плату за надання адміністративних послуг, власні надходження бюджетних установ). Надходження бюджету - це доходи бюджету, повернення кредитів до бюджету, кошти від державних (місцевих) запозичень, кошти від приватизації державного майна (щодо державного бюджету), повернення бюджетних коштів з депозитів, надходження внаслідок продажу/пред`явлення цінних паперів.

За змістом частин 1-4 статті 13 Бюджетного кодексу України бюджет може складатися із загального та спеціального фондів.

Складовими частинами загального фонду бюджету є: 1) всі доходи бюджету, крім тих, що призначені для зарахування до спеціального фонду бюджету; 2) всі видатки бюджету, що здійснюються за рахунок надходжень загального фонду бюджету; 3) кредитування бюджету (повернення кредитів до бюджету без визначення цільового спрямування та надання кредитів з бюджету, що здійснюється за рахунок надходжень загального фонду бюджету); 4) фінансування загального фонду бюджету.

Складовими частинами спеціального фонду бюджету є: 1) доходи бюджету (включаючи власні надходження бюджетних установ), які мають цільове спрямування; 2) видатки бюджету, що здійснюються за рахунок конкретно визначених надходжень спеціального фонду бюджету (у тому числі власних надходжень бюджетних установ); 3) кредитування бюджету (повернення кредитів до бюджету з визначенням цільового спрямування та надання кредитів з бюджету, що здійснюється за рахунок конкретно визначених надходжень спеціального фонду бюджету); 4) фінансування спеціального фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ отримуються додатково до коштів загального фонду бюджету і включаються до спеціального фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ використовуються (з урахуванням частини дев`ятої статті 51 цього Кодексу) на:

- покриття витрат, пов`язаних з організацією та наданням послуг, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю (за рахунок надходжень підгрупи 1 першої групи);

- організацію додаткової (господарської) діяльності бюджетних установ (за рахунок надходжень підгрупи 2 першої групи);

- утримання, облаштування, ремонт та придбання майна бюджетних установ (за рахунок надходжень підгрупи 3 першої групи);

- ремонт, модернізацію чи придбання нових необоротних активів та матеріальних цінностей, покриття витрат, пов`язаних з організацією збирання і транспортування відходів і брухту на приймальні пункти (за рахунок надходжень підгрупи 4 першої групи);

- господарські потреби бюджетних установ, включаючи оплату комунальних послуг і енергоносіїв (за рахунок надходжень підгруп 2 і 4 першої групи);

- організацію основної діяльності бюджетних установ (за рахунок надходжень підгруп 1, 3 і 4 другої групи);

- виконання відповідних цільових заходів (за рахунок надходжень підгрупи 2 другої групи).

Згідно із статтями 47, 48, 57 Бюджетного кодексу України відповідно до затвердженого розпису бюджету розпорядники бюджетних коштів одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів. Казначейство України здійснює контроль за відповідністю кошторисів розпорядників бюджетних коштів розпису бюджету. Розпорядники бюджетних коштів забезпечують управління бюджетними асигнуваннями і здійснення контролю за виконанням процедур та вимог, встановлених цим Кодексом.

Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років. Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання за спеціальним фондом бюджету виключно в межах відповідних фактичних надходжень спеціального фонду бюджету (з дотриманням вимог частини другої статті 57 цього Кодексу). На кінець бюджетного періоду Казначейство України зберігає залишки коштів на рахунках спеціального фонду державного бюджету та щодо субвенцій із спеціального фонду державного бюджету на рахунках спеціального фонду місцевих бюджетів для покриття відповідних витрат у наступному бюджетному періоді з урахуванням їх цільового призначення. У разі відсутності відповідних бюджетних призначень на наступний бюджетний період залишки коштів спеціального фонду перераховуються до загального фонду державного бюджету.

Частинами 8, 9 ст. 51 Бюджетного кодексу України установлено, що якщо фактичний обсяг власних надходжень за спеціальним фондом кошторису бюджетної установи з урахуванням залишків бюджетних коштів на початок року менший від планових показників, врахованих у спеціальному фонді її кошторису, розпорядник бюджетних коштів зобов`язаний до закінчення бюджетного періоду внести зміни до спеціального фонду кошторису щодо зменшення власних надходжень і видатків з урахуванням очікуваного виконання спеціального фонду кошторису у відповідному бюджетному періоді. Розпорядники бюджетних коштів упорядковують бюджетні зобов`язання з урахуванням внесених змін до спеціального фонду кошторису.

Якщо фактичні обсяги власних надходжень бюджетних установ з урахуванням залишків відповідних бюджетних коштів на початок року перевищують відповідні витрати, затверджені законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), розпорядник бюджетних коштів передбачає спрямування таких надпланових обсягів у першу чергу на погашення заборгованості з оплати праці, нарахувань на заробітну плату, стипендій, комунальних послуг та енергоносіїв.

Якщо такої заборгованості немає, розпорядник бюджетних коштів спрямовує 50 відсотків коштів на заходи, що здійснюються за рахунок відповідних надходжень, і 50 відсотків коштів - на заходи, необхідні для виконання основних функцій, але не забезпечені коштами загального фонду бюджету за відповідною бюджетною програмою.

У такому разі розпорядник бюджетних коштів здійснює перерозподіл обсягів узятих бюджетних зобов`язань за загальним фондом бюджету для проведення видатків за цими зобов`язаннями із спеціального фонду бюджету.

Аналіз вказаних положень вказує на те, що власні надходження бюджетних установ є доходом спеціального фонду бюджету та спрямовуються на покриття видатків, що здійснюються за рахунок конкретно визначених надходжень спеціального фонду бюджету відповідно до бюджетних призначень за встановленими напрямами використання. При цьому розпорядник здійснює коригування обсягів узятих бюджетних зобов`язань за загальним фондом кошторису для проведення видатків за цими зобов`язаннями із спеціального фонду кошторису відповідно до бюджетного законодавства.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що обставина наявності у Маньківської районної державної лікарні ветеринарної медицини власних надходжень не може слугувати самостійною підставою для висновку про її неповне утримання за рахунок державного або місцевого бюджету.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з частиною 1 статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до частини 1 статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частинами 1, 4 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи.

Згідно з частиною 2 цієї ж статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд зазначає, що відповідач, на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не надав до суду належних та допустимих доказів, що підтверджували б часткове або неповне утримання Маньківської районної державної лікарні ветеринарної медицини за рахунок державного або місцевого бюджетів.

Суд врахував, що відповідно до правових висновків Верховного Суду, що висловлені у постанові від 18.03.2021 у справі № 280/4057/19, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених відповідачем в основу спірних ППР, на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд встановив, що вказані рішення є необґрунтованими, оскільки відповідач не зазначив жодних належних доказів, що беззаперечно вказували б на обставину часткового або неповного утримання Маньківської районної державної лікарні ветеринарної медицини за рахунок державного або місцевого бюджетів.

Суд врахував, що згідно довідки УДКСУ у Маньківському районі № 02-11-06/153 від 16.02.2024 Маньківська районна державна лікарня ветеринарної медицини у 2017 році фінансувалась з обласного бюджету, а з 2018 по2022 роки фінансувалась з державного бюджету.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення, що є підставою для визнання його протиправним та скасування.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити.

Питання про розподіл судових витрат з надання правничої допомоги судом не розглядались.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 14.02.2024 №1692/23-00-07-03-01, №1695/23-00-07-03-01, №1693/23-00-07-03-01.

Стягнути з Головного управління ДПС у Черкаській області () на користь Уманської районної державної лікарні ветеринарної медицини () судові витрати зі сплати судового збору у сумі 9084 (дев`ять тисяч вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Петро ПАЛАМАР