Справа № 240/7935/24
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

30 квітня 2024 року м. Житомир справа № 240/7935/24

категорія 105000000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Панкеєва В.А., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Корнєєва М.М. у виконавчому провадженні №66603714 з примусового виконання виконавчого листа Житомирського окружного адміністративного суду, виданого у справі №240/7183/20, що полягає у не вчинені та не прийнятті з 06 лютого 2024 року всіх передбачених законодавством дій та рішень, спрямованих на забезпечення примусового виконання виконавчого документа;

- зобов`язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Корнеєєва М.М. у виконавчому провадженні №66603714 з примусового виконання виконавчого листа Житомирського окружного адміністративного суду, виданого у справі №240/7183/20, вжити всіх передбачених законодавством заходів забезпечення його примусового виконання.

Перевіряючи адміністративний позов на відповідність його вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку, що дана позовна заява не відповідає положенням вказаних статей з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин; вирішуючи спір суд повинен встановити, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин; при цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

При цьому слід зазначити, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку, право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Тобто, визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору.

У мотивувальній частині позовної заяви позивач указує, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року №240/7183/20 фактично не виконане, оскільки боржником не проведено виплату нарахованої при його виконані за період з 17 липня 2018 року по 31 грудня 2022 року додаткової пенсії у сумі 412464,90 грн та у порушення законодавства божником з січня 2024 року проведено перерахунок підвищення до пенсії та з лютого 2024 року розпочато виплату у розмірах, що не дорівнюють розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої частиною 1 статі 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік". Також зазначає, що бездіяльність виконавця виражена в очікуванні інформації та не вжитті заходів забезпечення належного виконання судового рішення.

При цьому, у прохальній частині позовної заяви, просить державного виконавця зобов`язати здійснити всіх передбачених законодавством заходів забезпечення примусового виконання рішення суду.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно уточнити мотивувальну та прохальну частину позову, з огляду на те, що мотивувальна частина позову стосується невиплати позивачу заборгованості доплати до пенсії по рішенню суду та зменшення розміру доплати з 01 січня 2024 року, однак у прохальній частині позову не конкретизовано, які саме всі заходи необхідно зобов`язати вчинити державного виконавця.

Згідно ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби визначені ст.287 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Пунктом 1 частини 2 статі 287 КАС України передбачено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Тобто, ст.287 КАС України встановлено спеціальні строки на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця - у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Позивач зазначає, що починаючи з 06 лютого 2024 року виконавець ухиляється від вчинення виконавчих дій та прийняття відповідних рішень, отже саме з цієї дати позивач дізналась про порушення своїх прав, натомість позовну заяву подано до Житомирського окружного адміністративного суду 20 квітня 2024 року.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (ч.6 ст.161 КАС України).

В порушення вимог ч.6 ст.161 КАС України, заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску позивачем не надано.

Відповідно до ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду:

- нової (уточненої) позовної заяви із викладенням обґрунтованих обставин у 2-х примірниках;

- обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду разом з відповідними доказами.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя В.А. Панкеєва