Справа № 707/739/24
Суддя: Тептюк Є. П.
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2024 р. місто Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого-судді Тептюка Є.П.,

при секретарі Заїчко Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білозірської сільської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 2/02-17 від 05.03.2024 року -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

18.03.2024 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 2/02-17 від 05.03.2024 р. за вчинення правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, з накладанням стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн, та про закриття провадження у справі.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.03.2024 р. адміністративною комісією при виконавчому комітеті Білозірської сільської ради була винесена оскаржувана постанова, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ст.183 КУпАП у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосування адміністративного стягнення стало те, що 21.02.2024 р. о 10 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , він здійснив завідомо неправдивий виклик поліції.

Позивач вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення № 2/02-17 від 05.03.2024 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП є протиправною, оскільки винесена з порушенням норм права і суперечить фактичним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву в якому заперечував щодо задоволення заявлених позовних вимог. Узагальнений зміст заперечень зводився до того, що позивач здійснив завідомо неправдивий виклик поліції наперед знаючи про відсутність в цьому жодної необхідності. Не обґрунтував підстави незаконності постанови, не надав відповідних доказів.

Заяви (клопотання) та пояснення учасників справи.

Позивач у судове засідання не з`явився. Від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У задоволенні позову просив відмовити.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 04.04.2024 р. відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Постановою № 2/02-17 від 05.03.2024 р. адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білозірської сільської ради ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Вказана постанова винесена на підставі протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАВ №359199 від 21.02.2024 р. у якому суть адміністративного порушення, допущеного ОСОБА_1 викладена наступним чином: «21.02.2024 р. о 10 год. 27 хв. гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , викликав поліцію, та під час спілкування повідомив, що він вживав, тому звернеться наступного разу». Своїми діями вчинив правопорушення передбачене ст.183 КУпАП».

Згідно рапорту ст. інспектора Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області зміст повідомлення заявника зводився до того, що 21.02.2024 р. о 10 год. 27 хв. гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , повідомив, що два місяці тому громадяни ОСОБА_3 і ОСОБА_4 роздягали і робили боляче його сину ОСОБА_5 .

З талону повідомлення єдиного обліку №9441 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію вбачається, що ОСОБА_1 21.02.2024 р. о 10 год. 17 хв. на лінію 102 повідомив, що два місяці тому громадяни ОСОБА_3 і ОСОБА_4 роздягали і робили боляче його сину ОСОБА_5 .

Оцінка суду.

Предметом розгляду даної справи є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Перевіряючи правомірність та законність прийняття оскаржуваної постанови у спірних правовідносинах, з урахуванням доводів сторін, суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб у вигляді накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, в конкретному випадку для правомірного притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем повинно бути надано докази в підтвердження факту завідомо неправдивого ним виклику поліції

Суд, з огляду на ч.1 ст.78 КАС України, визнає обставиною, що не підлягає доказуванню факт повідомлення о 21.02.2024 р. о 10 год. 17 хв. ОСОБА_1 поліції по номеру «102».

Враховуючи конкретні обставини справи, суд зосереджується на з`ясуванні та перевірці доводів сторін з приводу можливості визнання вказаного повідомлення як «завідомо неправдивого виклику».

Диспозиція ст.183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

При цьому дії особи спрямовані саме на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як, зокрема, поліції. Особа викликає поліцейського нібито для надання допомоги, знаючи наперед те, що у цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Особа, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику поліцейських, у тому числі.

Положеннями ч.1 ст.9 КАС України регламентовано, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Визначений вимогами ч.2 ст.77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність за ст.183 КУпАП настає саме за завідомо неправдивий виклик поліції, тобто за виклик, при якому відсутні буд-які порушення прав заявника або небезпека та відповідно відсутня необхідність прибуття на місце події працівників поліції, а не виклик, за результатами розгляду якого не підтверджено у повному обсязі всі твердження чи слова заявника, повідомлені ним під час здійснення такого виклику.

Аналізуючи доводи позивача викладені в заяві та контраргументи представника відповідача викладені у відзиві, суд вважає, що в оспорюваній постанові всупереч вимогам ст.ст.283,284 КУпАП не зазначено яке конкретно повідомлення позивача було неправдивим викликом та не надано жодних доказів на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Обов`язок доказування відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності своїх дій, рішень чи бездіяльності в адміністративних справах не може бути перекладено на позивача. Відповідачем не наведено достатніх відомостей та доказів тому, що позивачем було викликано поліцію знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Натомість з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що ОСОБА_1 не викликав працівників поліції, а повідомив на лінію «102» про те, що відносно його пасинка ОСОБА_6 був вчинений злочин. З тексту заяви чітко вбачається, що від ОСОБА_1 надійшло саме повідомлення, а не був здійснений виклик працівників поліції, що спростовує факт наявності у позивача прямого умислу на вчинення завідомо неправдивого виклику працівників поліції, що на думку суду свідчить про формальне прийняття адміністративною комісією постанови без урахування всіх обставин справи.

Статтею 55 Конституції України гарантовано, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про Національну поліцію України», Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (стаття 6 Закону).

Отже, в разі наявності факту чи з метою недопущення факту порушення прав та свобод особи від порушень і протиправних посягань, кожен має право звернутися до органу Національної поліції з метою захисту, а відповідний орган Національної поліції має обов`язок відреагувати на таке звернення і вжити визначених законодавством заходів для забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Таким чином, з урахуванням фактичних обставин у даній адміністративній справі, дії позивача щодо повідомлення (виклику) на спецлінію «102» Національної поліції з приводу вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_6 не можуть бути кваліфіковані як завідомо неправдиве повідомлення (виклик) поліції, і відповідно, не можуть кваліфікуватись як адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.183 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які дані щодо перевірки даного виклику працівниками поліції відповідно до вимог КПК України. Відсутні жодні відомості, що прийнято рішення за результатами заяви ОСОБА_1 .

Вказані обставини не дають можливості оцінити суду повідомлення ОСОБА_1 на «102» як «завідомо неправдиві».

Суд також враховує, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП є недоведеним, оскільки відповідачем не надано суду доказів на підтвердження вказаних у постанові обставин.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, матеріали справи не містять, а також не містять доказів наявності ознак суб`єктивної сторони правопорушення, а саме: прямого умислу особи на здійснення завідомо неправдивого виклику працівників поліції, а тому постанова № 2/02-17 від 05.03.2024 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що оскаржувана постанова № 2/02-17 від 05.03.2024 р. підлягає скасуванню, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп., а тому витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з виконавчого комітету Білозірської сільської ради на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.3,4,9,72,78,241-246,255,286,293,295-297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білозірської сільської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 2/02-17 від 05.03.2024 року - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення № 2/02-17 від 05.03.2024 року на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400 грн скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.183 КУпАП - закрити.

Судовий збір в розмірі 605,60 грн стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з виконавчого комітету Білозірської сільської ради на користь ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у порядку, передбаченого ч.2 ст.255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Є. П. Тептюк