Справа № 460/961/19
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2024 року м. Рівне №460/961/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного
доОСОБА_1
про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:

Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані з його утриманням у закладі вищої освіти, в розмірі 211243,70грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач навчався у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та перебував на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України. У зв`язку з небажанням відповідача продовжувати навчання у вказаному навчальному закладі з ним розірвано контракт про проходження військової служби в Збройних Силах України. Так, у березні 2019 року відповідача відраховано з числа курсантів ІНФОРМАЦІЯ_1 та знято з усіх видів забезпечення, у зв`язку з чим за останнім рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі. Відповідно до вимог чинного законодавства відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі за період навчання в сумі 211243,70 грн, проте у добровільному порядку вказані витрати відповідачем не відшкодовані. З наведених підстав, позивач просив позовні вимоги задовольнити повністю

Ухвалою від 24.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче засідання. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав відзив, у якому заперечив проти позовних вимог. Зокрема, зазначив про хибність твердження відповідача про те, що він вирішив розірвати контракт у зв`язку з небажанням продовжувати навчання. Відповідач стверджує, що в дійсності підставою для дострокового розірвання контракту слугувало погіршення стану його здоров`я, а тому обов`язок щодо відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі відсутній. Також, відповідач звертає увагу, що він має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 05.01.2016. Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 12 вказаного Закону держава забезпечує учасникам бойових дій та їхнім дітям, у тому числі дітям, які навчаються за денною формою навчання у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, державну цільову підтримку для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у державних та комунальних навчальних закладах. Державна цільова підтримка для здобуття професійно-технічної та вищої освіти надається у вигляді, зокрема, повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів. Враховуючи, що на момент проходження навчання та відрахування з вищого навчального закладу відповідач вже набув статус учасника бойових дій, тому він мав право на навчання за рахунок коштів державного бюджету, у з в`язку з чим просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що доводи відповідача щодо розірвання контракту за станом здоров`я не відповідають дійсності, оскільки наявною в матеріалах справи копією рапорту відповідача від 19.03.2019 підтверджується, що останній просив відрахувати його з числа курсантів саме у зв`язку з небажанням продовжувати навчання. Також позивач наголосив на тому, що державна цільова підтримка учасникам бойових дій для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у державних та комунальних навчальних закладах надається у вигляді повної або часткової оплати навчання за рахунок державного та місцевих бюджетів відповідно до Порядку та умов надання державної цільової підтримки деяким категоріям громадян для здобуття професійно-технічної та вищої освіти, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2016 № 975. Підпунктом 1 пункту 1 вказаних Порядку та умов встановлено, що особам, визнаним учасниками бойових дій відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, державна цільова підтримка для здобуття професійно-технічної та вищої освіти надається до закінчення навчальних закладів, але не довше, ніж до досягнення ними 23 років. Крім того, за змістом пункту 8 вказаних вище Порядку та умов, для отримання державної цільової підтримки особи, зазначені у пункті 1 цих Порядку та умов, подають особисто на ім`я керівника відповідного професійно-технічного або вищого навчального закладу заяву, складену в довільній формі, із зазначенням конкретних видів державної цільової підтримки, на які особи претендують. При укладенні контракту та зарахуванні на перший курс навчання до Національної академії відповідач не подав заяви із зазначенням конкретних видів державної цільової підтримки, на яку претендує.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив, що при укладенні контракту та зарахуванні на перший курс навчання позивачем не було роз`яснено йому про право скористатися державною цільовою підтримкою для здобуття професійно-технічної та вищої освіти, у зв`язку з чим заява про надання такої підтримки і не була подана.

Рішенням суду від 19.08.2019 відмовлено у задоволенні позовних вимог повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 скасовано рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 та прийнято нову постанову, якою позов задоволено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.11.2023 скасовано рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019, а справу № 460/961/19 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Адміністративна справа № 460/961/19 надійшла до Рівненського окружного адміністративного суду 11.12.2023. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу передано для розгляду судді Дорошенко Н.О.

Ухвалою від 14.12.2023 адміністративну справу №460/961/19 прийнято до провадження та призначено у справі підготовче засідання.

Протокольною ухвалою від 10.01.2024 відкладено підготовче засідання.

Ухвалою від 29.01.2024 запропоновано позивачу у встановлений судом строк подати суду письмові пояснення та документально підтверджену інформацію щодо складових державної цільової підтримки, порядку її надання та складові витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в Національній академії.

Протокольною ухвалою від 29.01.2024 оголошено перерву у підготовчому засіданні.

Ухвалою від 12.02.2024 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання.

Ухвалою від 21.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 13.03.2024 відкладено розгляд справи.

Ухвалою від 01.04.2024 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував таке.

Відповідач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 05.01.2016 (т. 1 а.с. 64).

Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 20.08.2017 № 52-КС (по особовому складу) відповідача зараховано на перший курс навчання до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (т. 1 а.с. 12).

Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 28.08.2017 № 217 (по стройовій частині) відповідача зараховано до списків особового складу Національної академії та на усі види забезпечення, а на котлове забезпечення з обіду 28.08.2017 (т. 1 а.с. 13).

Того ж дня, між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та відповідачем укладений Контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, відповідно до якого останній зобов`язувався сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів та добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому військовому закладі, зокрема, у разі дострокового розірвання контакту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість (т. 1 а.с. 14).

В подальшому відповідач подав рапорт про його відрахування з числі курсантів Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у зв`язку з небажанням продовжувати навчання, зазначивши, що зобов`язується відшкодувати витрати на утримання у закладі вищої освіти (т. 1 а.с. 15).

Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 19.03.2019 № 10-КС (по особовому складу) з відповідачем розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України у зв`язку з небажанням продовжувати навчання та відраховано останнього з числа курсантів другого курсу у зв`язку з розірванням контракту (т. 1 а.с. 16).

Наказом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 19.03.2019 № 70 (по стройовій службі) відповідача з 19.03.2019 виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення, а також зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії за період з 28.08.2017 по 19.03.2019 в сумі 215180,89 грн (т. 1 а.с.17).

Згідно з довідкою від 19.03.2019 №24 витрати, пов`язані з утриманням відповідача в Національній академії за період з 28.08.2017 по 19.03.2019, становлять 215180,89 грн (т. 1 а.с.18).

26.03.2019 відповідачем частково погашено вказану вище заборгованість на суму 3937,19 грн, що підтверджується довідкою Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 02.04.2019 № 296 (т. 1 а.с. 24).

З огляду на те, що витрати в сумі 211243,70 грн відповідачем у добровільному порядку не відшкодовано, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Спірні правовідносини щодо проходження громадянами України військової служби, навчання у вищих військових навчальних закладах, врегульовані Законом України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону №2232-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Згідно з ч. 5 ст. 25 Закону №2232-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом 4 частини другої статті 23 цього Закону.

Частиною десятою статті 25 Закону №2232-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів е, є, ж, і, и частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначає Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 (далі Порядок № 964).

У пункті 4 Порядку №964 встановлено, що розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Відповідно до пункту 8 Порядку №964 сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони.

При цьому, нормами Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України 16.07.2007 №419/831/240/605/ 537/219/534, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.07.2007 за №863/14130 (далі Порядок), закріплено механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

Положеннями пункту 3 Порядку № 964 визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів та відповідно до Порядку за пунктом 2.1 якого відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно з підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 Порядку витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту. Витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування, які провадяться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби. Витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях. До спожитих курсантом вищого навчального закладу комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія (підпункти 2.1.2, 2.1.4, 2.1.6 пункту 2.1 Порядку).

З матеріалів справи суд встановив, що за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного Міністерства оборони України в сумі 211243,70 грн, що підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, зокрема, й власним письмовим підтвердженням відповідача та зобов`язанням повернути витрати, пов`язані з утриманням, відповідно до його рапорту.

Згідно з пунктами 7-8 Порядку №964 у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку, а сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.

Відтак, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, відповідач зобов`язаний відшкодувати зазначену у Довідці-розрахунку, з урахуванням уже відшкодованих, суму коштів, що не сплачена у добровільному порядку.

Відповідно до пункту 7 Порядку №964 у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

При вирішенні цього судового спору суд також встановив, що 29.01.2014 відповідач був прийнятий на військову службу, приймав безпосередню участь в проведенні АТО на території Донецької та Луганської областей, з 05.01.2016 набув статусу ветерана війни - учасника бойових дій та, відповідно, з вказаного часу користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 № 3551-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон № 3551-XII).

Статтею 6 Закону № 3551-XII встановлено, що учасниками бойових дій визнаються, зокрема:

військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до частини сьомої статті 12 Закону № 3551-XII держава забезпечує учасникам бойових дій та їхнім дітям, у тому числі дітям, які навчаються за денною формою навчання у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, державну цільову підтримку для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у державних та комунальних навчальних закладах.

За приписами частин восьмої статті 12 Закону № 3551-XII державна цільова підтримка для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти надається у вигляді:

повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів;

пільгових довгострокових кредитів для здобуття освіти;

соціальної стипендії;

безоплатного забезпечення підручниками;

безоплатного доступу до мережі Інтернет, систем баз даних в закладах освіти;

безоплатного проживання в гуртожитку;

інших заходів, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Порядок та умови надання державної цільової підтримки для здобуття професійно-технічної та вищої освіти зазначеним категоріям громадян визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 9 ст. 12 Закону № 3551-XII).

Механізм надання державної цільової підтримки деяким категоріям громадян для здобуття професійно-технічної та вищої освіти, які навчаються у державних або комунальних професійно-технічних, вищих навчальних закладах, зокрема, особам, визнаним учасниками бойових дій відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, - до закінчення навчальних закладів, але не довше, ніж до досягнення ними 23 років, визначають Порядок та умови надання державної цільової підтримки деяким категоріям громадян для здобуття професійно-технічної та вищої освіти, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2016 №975 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі Порядок та умови №975).

Відповідно до п. 2 Порядку та умов №975 особа, яка належить до однієї з зазначених в пункті 1 категорій громадян, яка навчалася за державним (регіональним) замовленням у державному (комунальному) вищому навчальному закладі відповідно до умов, визначених цими Порядком та умовами, і не завершила навчання за певним рівнем вищої освіти і яка бажає повторно здобути вищу освіту в державному (комунальному) вищому навчальному закладі за тим самим рівнем вищої освіти за державним (регіональним) замовленням, має право на отримання пільг та гарантій, визначених цими Порядком та умовами, за умови відшкодування коштів державного або місцевих бюджетів відповідно до Порядку відшкодування коштів державного або місцевого бюджету, витрачених на оплату послуг з підготовки фахівців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2015 р. № 658 (Офіційний вісник України, 2015 р., № 72, ст. 2361).

Згідно з пп. 1 п. 4 Порядку та умов №975 державна цільова підтримка надається особам, визнаним учасниками бойових дій відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, у вигляді:

повної оплати за навчання для здобуття професійно-технічної та вищої освіти за певним освітньо-кваліфікаційним рівнем (рівнем вищої освіти) за рахунок коштів загального фонду державного або місцевих бюджетів - у разі зарахування на місця державного (регіонального) замовлення відповідно до умов та правил прийому (з урахуванням квот, установлених відповідно до законодавства);

соціальної стипендії;

безоплатного забезпечення підручниками;

безоплатного доступу до Інтернету, систем баз даних у державних та комунальних навчальних закладах;

безоплатного проживання в учнівських та студентських гуртожитках.

Пунктом 6 Порядку та умов №975 визначено, що державна цільова підтримка осіб, зазначених у пункті 1 цих Порядку та умов, надається певним навчальним закладом, до якого здобувача освіти зараховано в установленому порядку, та її надання припиняється у разі відрахування особи з такого навчального закладу в порядку та на підставах, визначених законом.

За змістом п. 7 Порядку та умов №975 документами, які підтверджують право на одержання державної цільової підтримки, є: для осіб, визнаних учасниками бойових дій відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, - посвідчення учасника бойових дій, видане відповідно до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413 (Офіційний вісник України, 2014 р., № 73, ст. 2068). Перевірка зазначеного посвідчення проводиться шляхом надіслання навчальним закладом запиту до Єдиного державного реєстру учасників бойових дій, ведення якого здійснює Державна служба у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (пп. 1).

Згідно з п. 8 Порядку та умов №975 для отримання державної цільової підтримки особи, зазначені у пункті 1 цих Порядку та умов, подають особисто на ім`я керівника відповідного професійно-технічного або вищого навчального закладу заяву, складену в довільній формі, із зазначенням конкретних видів державної цільової підтримки, на які особи претендують. До заяви додаються завірені в установленому порядку копії документів, зазначених у пункті 7 цих Порядку та умов (абз. 1).

Державна цільова підтримка певного виду надається за рішенням керівника навчального закладу (абз. 3).

Таким чином, державна цільова підтримка у вигляді повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного бюджету здійснюється у випадку дотримання Порядку та умов №975.

При цьому, право особи скористатися такою державною цільовою підтримкою відповідно до п. 8 Порядку та умов №975 реалізується шляхом подання відповідної заяви в довільній формі із завіреними в установленому порядку копії документів.

Суд зазначає, що відповідач, маючи статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 05.01.2016, безумовно мав право скористатися державною цільовою підтримкою у вигляді повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного бюджету відповідно до Порядку та умов №975.

Разом з тим, в матеріалах судової справи відсутні докази подання ним заяви для отримання такої державної цільової підтримки, як це передбачено п. 8 Порядку та умов №975.

Крім того, як встановлено судом, відповідно до наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по стройовій частині) від 28.08.2017 №217 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , зарахованого наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по особовому складу) від 11.08.2017 № 52-КС на перший курс навчання та призначено на посаду курсанта Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, який прибув з військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , з 28.08.2017 зараховано до списків особового складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та на всі види забезпечення (т. 1 а.с. 12-13).

28.08.2017 між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та солдатом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (т. 1 а.с. 19).

Суд зазначає, що такі документи не містять жодних відомостей про надання відповідачу державної цільової підтримки у вигляді повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного бюджету відповідно до Порядку та умов №975.

При цьому, за змістом вищевказаного контракту відповідач був ознайомлений із законами та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють порядок проходження військової служби (навчання), і добровільно взяв на себе відповідні зобов`язання, в тому числі й щодо відшкодування Міністерству оборони України витрат, пов`язаних із його утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання.

У зв`язку з цим суд вважає, що відповідач був належно обізнаний з умовами навчання, а тому покликання представника відповідача на те, що при укладанні контракту та зарахуванні ОСОБА_1 на перший курс навчання до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного позивач не роз`яснив відповідачу про його право скористатися державною цільовою підтримкою, суд вважає безпідставним та необґрунтованим.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у спірних правовідносинах відповідач помилково ототожнює поняття "цільова підтримка у вигляді повної оплати за навчання" та "витрати, пов`язані з утриманням особи у вищому військовому навчальному закладі". Судом встановлено, що кошти, які просить стягнути позивач, не є вартістю навчання (освіти), а є вартістю утримання у навчальному закладі та відповідно до довідки-розрахунку (а.с. 49 т. 2) такі витрати складаються з грошового забезпечення, продовольчого забезпечення, медичного забезпечення, спожитих комунальних послуг та енергоносіїв.

Зі змісту рапорту відповідача про відрахування його з числа курсантів (т. 1 а.с. 15) суд встановив, що відповідач власноручно зазначив, що зобов`язується відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у ВНЗ. Таким чином, відповідач погодився з необхідністю відшкодувати витрати.

Витрати, пов`язані з утриманням відповідача в Національній академії за період з 28.08.2017 по 19.03.2019, з урахуванням часткової їх сплати, становлять 211243,70 грн.

Згідно з п. 7 Порядку № 964 у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (ч. 10 ст. 25 Закону №2232-XII).

На час вирішення цього судового спору сума витрат 211243,70 грн, пов`язаних з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі, залишається не відшкодованою.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, відповідають обставинам справи, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З огляду на наведене, підстави для розподілу судових витрат за результатами судового розгляду справи відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного витрати, пов`язані з його утриманням у закладі вищої освіти, в сумі 211243,70 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Повний текст рішення складений 29 квітня 2024 року

Суддя Н.О. Дорошенко