Справа № 120/15183/23
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

30 квітня 2024 р. Справа № 120/15183/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що після звільнення з військової частини НОМЕР_1 з ним не проведено повного розрахунку, а саме: грошового забезпечення за період з 01.02.2020 по 31.12.2020 та з 01.01.2021 по 18.02.2021 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2020 та 01.01.2021 відповідно; грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020-2021 роки із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2020 та 01.01.2021; грошової компенсації за дні невикористаної додаткової пільгової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2017 по 2021 роки при звільненні у 2021 році із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2021.

Ухвалою від 06.10.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

17.10.2023 на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду з заявленими позовними вимогами.

Розглянувши подане клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою та п`ятою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За приписами частин першої та другої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Так, у цій справі позивач звернувся до суду з позовом, в якому, зокрема, просить надати оцінку протиправним діям військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невиплаті йому грошового забезпечення без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на відповідний календарний рік.

При цьому, у позовній заяві позивач вказує, що розрахунок з ним відповідач повинен був провести після звільнення згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2021 №33.

Втім, положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, зокрема, частиною другою цієї статті (в редакції, яка набула чинна на час звільнення позивача з військової служби) було визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Водночас згідно з ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 № 9-рп/2013 (справа № 1-13/2013), у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці, не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить висновку, що позивачем не було пропущено строк звернення до суду, а тому клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 122, 248, 256 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна