Справа № 520/7571/24
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 квітня 2024 року № 520/7571/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

установив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просить суд: визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у проведенні ОСОБА_1 розрахунку пенсії з 01.12.2019 року з обмеженням максимального розміру пенсії - протиправними; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію з 01.12.2019 року без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених раніше виплат; стягнути сплачений судовий збір.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у обмеженні пенсії позивача після проведеного перерахунку на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 року по справі №520/18933/23 максимальним розміром є протиправними.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначив, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 по справі № 520/18933/23 головним управлінням у грудні 2023 року проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 у розмірі 76 % грошового забезпечення. Оскільки перерахунок проведено з урахуванням максимального розміру пенсії, розмір пенсії з 01.04.2023 залишився без змін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 по справі № 520/18933/23 скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 27.06.2023 року "Про розгляд звернення ОСОБА_1 щодо перерахунку розміру пенсії за вислугу років, передбаченої Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.12.2019 пенсію у розмірі 76% грошового забезпечення із урахуванням проведених виплат.

На виконання рішення суду від 11.10.2023 по справі № 520/18933/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 року. Разом з тим, розмір пенсії після перерахунку обмежено максимальним розміром, що підтверджено протоколом перерахунку пенсії позивача.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 11.01.2024 року щодо виплати пенсії без обмеження максимальним розміром.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області позивачу повідомлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 по справі №520/18933/23 головним управлінням у грудні 2023 року проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 у розмірі 76% грошового забезпечення. За результатом перерахунку нараховано різницю в пенсії за період з 01.12.2019 по 31.03.2023, виплату якої буде проведено за наявності виділення коштів на цю мету з Державного бюджету України. Оскільки перерахунок проведено з урахуванням максимального розміру пенсії, розмір пенсії з 01.04.2023 залишився без змін. Станом на 01.01.2024 року пенсія становить 20930,00 грн.

Не погодившись з діями відповідача щодо обмеження розміру його пенсії максимальним розміром, позивач звернувся до суду з даним позовом за для захисту своїх прав.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, вперше введено в дію Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.

Відповідно до ст.2 Закону №3668-VI, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас, Законом №3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч.7 ст.43 Закону №2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом №3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI.

Тобто, положення ч.7 ст.43 Закону №2262-XII та положення ч.1 ст.2 Закону №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.

При цьому положення ст. 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст ч.7 ст.43 Закону №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців, оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення у частині обмеження пенсії максимальним розміром та явно суперечать один одному.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

З урахуванням вказаного вище, в спірних правовідносинах застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.

Аналогічний правий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 та від 11.07.2022 у справі №620/613/21.

Також одним із аргументів відзиву є те, що зазначені правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді, а саме, у постанові від 24.06.2020 (справа №580/234/19) де суд сформував правовий висновок в цій категорії справ.

Суд відхиляє цей довід, оскільки у справі №580/234/19 (справа розглянута у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду) вирішувалося питання перерахунку та виплати пенсії, згідно із пунктом 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробувального складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 № 418 (в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 № 713).

В цій справі зазначено, що позивач одержує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівник льотного складу. В контексті правовідносин, що склалися, Верховним Судом зроблено правовий висновок про те, що на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Законом № 3668-VI від 08.07.2011, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Аналізуючи викладене, суд зазначає, що у справі, що розглядається та у справі №580/234/19 йдеться про застосування формально різних правових актів: Закону №2262-XII і Закону №3668-VI, та, відповідно, різних норм матеріального права.

Отже, враховуючи приписи ст.9 КАС України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обмеження пенсії максимальним розміром при проведенні ОСОБА_1 розрахунку пенсії з 01.12.2019 року на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/18933/23 та зобов`язання здійснити відповідні дії.

Вимога щодо перерахунку пенсії задоволенню не підлягає, оскільки пенсія позивачу перерахована, проте виплата проводиться з обмеженням максимального розміру (у межах десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність).

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 210 КАС України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку визначеному ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обмеження пенсії максимальним розміром при проведенні ОСОБА_1 розрахунку пенсії з 01.12.2019 року на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/18933/23.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/18933/23 починаючи з 01.12.2019 року з урахуванням фактично виплачених сум.

В частині інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судовий збір у розмірі 800 (вісімсот) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя Зоркіна Ю.В.