Справа № 953/12193/23
Суддя: Бородіна Н. М.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року Київський районний суд м.Харкова у складі:

головуючої судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Свириденкова К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області про оскарження акту індивідуальної дії, -

встановив:

До Київського районного суду м. Харкова надійшов позов, ОСОБА_1 , до відповідача, Управління патрульної поліції в Харківській області, про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА № 1101196 від 10.12.2023

В обґрунтування поданого позову зазначає, що інспектором патрульної поліції порушена процедура розгляду справи, у постанові не зазначено на який саме пристрій велась фіксація (модель, номер), були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу та перевірки документів. Враховуючи, що відсутні докази вчинення правопорушення, постанова підлягає скасуванню.

Відповідач - Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП, у поданому відзиві проти задоволення позову заперечував, зазначаючи, що дії інспектора були в межах діючого законодавства, позивач законно та обґрунтовано притягнутий до адміністративної відповідальності.

Суд дослідивши надані докази приходить до наступного.

10.12.2023 Управлінням патрульної поліції в Харківській області в особі інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Ковригою Ігорем Петровичем була с прийнята постанова відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1101196, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400,00 грн.

Згідно оскаржуваної постанови 10.12.2023р. о 14:42:17 в м.Харкові , вул.Танкопія , б.22Б, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Honda Civic , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , без права керування транспортним засобом, а саме: була позбавлена права керування, чим порушила п.2.1.а ПДР .

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до приписів статті 15 Закону України «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Право особи керувати транспортними засобами є спеціальним правом.

Спеціальне право полягає в наданому державою окремо передбаченого законодавчим актом дозволу, який підтверджує законність здійснення певних операцій / відносин / дій конкретним суб`єктом - отримувачем дозволу.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його на керування транспортними засобами

Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Диспозицією ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

02.06.2023 Комінтернівським районним судом міста Харкова, за результатами розгляду справи № 641/2681/23, винесено постанову, якою визнано позивачку, винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та накладено адміністративне у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно статті 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішення за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Вказана постанова не оскаржувалась (дані щодо оскарження, які є в загальному доступі на сайт судова влада відсутні) та набула законної сили 13.06.2023р.

У відповідності до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами і встановлюється шляхом повного, всебічного та об`єктивного з`ясування компетентним суб`єктом владних повноважень всіх обставин справи, а також причин та умов, що сприяли його вчиненню.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною першою статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

У оскаржувані постанові іде посилання на доказ - відеофіксація з електронного носі.

Відповідачем до відзиву додано диск із відеозаписом, засвідченими електронно-цифровим підписом, відповідно до якого вбачається, що 10.12.2023 здійснення руху транспортного засобу автомобіля Honda Civic , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зупиняється, з водійського сидіння виходь позивача (в подальшому представилась та надала паспорт), поліцейський повідомляє їй про причини зупинки п. 3 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме, що базою даних, яка мається у поліції, водій транспортного засобу на якому перебувала за кермом позивачка, позбавлений водійських прав.

Позивачка повідомляє про обізнаність рішення суду про позбавлення її права керування, зазначаючи, що її адвокат оскаржує рішення суду, проте даних про оскарження не надає.

Не надані такі докази і під час розгляду даної справи , більш того спростовуються постановою суду , в якій зазначено про набрання нею чинності 13.06.2023р. та даними судова влада, про відсутність апеляційного провадження по справі № 641/2681/23.

Із самого запису вбачається, що відеофіксація проводиться із камери закріпленої на одязі патрульного поліцейського, що передбачено ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію».

Вказані докази свідчать, що позивачка будучи обізнаною про позбавлення її водійських прав за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, умисно керувала автомобілем Honda Civic , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Ті обставини, що у оскаржуваній постанові відсутнє посилання на модель, номер пристрою на який велась відоефіксація, не є підставою для скасування постанови.

Постанови ВС на які посилається позивач №№428/2769/17, 524/9716/16, 524/1284/17 містять висновки про обставини відсутності в оскаржуваних постановах інформації про будь-яку фіксацію правопорушення. Тоді як в постанові яку оскаржує позивач наявне посилання на доказ відеофіксація з електронного носія.

У самому позові позивачка фактично визнає ті обставини, що вона керувала автомобілем, оскільки зазначає, що були відсутні підстави для зупинки автомобіля. Наявна постанова суду про позбавлення її права керування транспортними засобами, яка набула законної сили та є обов`язковою для виконання на всій території України, свідчать про підтвердження вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 с. 126 КУпАП.

Щодо підстав для зупинки транспортного засобу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до адміністративного правопорушення.

Згідно картки обліку адміністративних правопорушень, роздрукованої із поліцейської бази «armor» - інтегрована інформаційно-пошукова система Міністерства внутрішніх справ України - на водія транспортного засобу із номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_1 Комінтернівським районним судом м.Харкова накладено стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП, вилучено посвідчення водія.

Внаслідок чого патрульними поліцейськими правомірно зупинений транспортний засіб Honda Civic , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керування позивачки, оскільки у них була наявна інформація про позбавлення водія вказаного автомобіля права керування , про що і повідомим поліцейській позивачці .

Усі вказані обставини , свідчать про вчинення позивачкою адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП за яке її правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Також, суд зазначає, що не може бути скасовано правильне по суті рішення , викладене у формі постанови та відступлено від принципу правової визначеності, лише за для правового пуризму - надмірного прагнення до чистоти, переваги форми над змістом, що узгоджується із рішенням ЄСПЛ від 23.07.2009 у справі «Сутяжник проти РФ».

Істотних порушень, які б вплинули на винесення оскаржуваної постанови, судом не встановлено.

Європейським судом з прав людини, у рішенні, яке ним було ухвалено 29.06.2007 у складі Великої палати у справі «Огаллоран та Франціє проти Сполученого Королівства», постановив, що будь-яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди, і ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акту адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо- транспортних пригод та їх наслідків, а винесення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивачки відповідало вимогам закону і було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху, підстави для задоволення позову відсутні..

Керуючись ст.ст. 2, 7, 19, 77, 79, 159-163, 242, 246, 286 КАС України суд,

вирішив:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області про оскарження акту індивідуальної дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст складено 23.04.2024р.

Суддя Н.М. Бородіна