Справа № 480/6776/23
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2024 року Справа № 480/6776/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Опімах Л.М.,
розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6776/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
30 червня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, мотиивуючи вимоги тим, що ним як начальником відділу правового забезпечення Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області була отримана частина щорічної основної відпустки з 24.01.2022 по 28.01.2022 на підставі наказу від 17.01.2022 №24-вк.
При цьому, 25.08.2022 він звернувся до Головного управління Дсржпродспоживслужби в Сумській області з окремою заявою про надання матеріальної допомоги до відпустки за 2022 рік, на яку листом від 29.08.2022 №2110-13/22 в наданні грошової допомоги було відмовлено. При цьому в обгрунтування було зазначено, що позивач лише отримав перехідну відпустку ще в грудні 2021 році.
Позивач вважає, що відповідач протиправно позбавив його у 2022 році права на грошову допомогу до відпустки передбаченого статтею 57 Закону України "Про державну службу", тому просить зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області провести нарахування та виплату грошової допомоги до відпустки за 2022 рік в розмірі середньомісячної заробітної плати на підставі його заяви від 25.08.2022.
Відповідач подав відзив на позов, в якому проти задоволення вимог заперечив, зазначивши, що 01.10.2021р. позивач подавав заяву до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про надання частини щорічної основної відпустки за період роботи з 14.09.2020 по 13.09.2021р, яка була задоволена. Також 01.10.2021р. позивач подав заяву про надання грошової допомоги, яка теж була задоволена та проведена оплата у найближчу виплату заробітної плати.
21.12.2021 позивач подав заяву до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про надання частини щорічної основної відпустки за період роботи з 14.09.2021 по 13.09.2022, яка була задоволена, про що 21.12.2021 виданий наказ №1035-від. 25.08.2022 позивач подав заяву до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про надання частини щорічної основної відпустки та надання грошової допомоги за період роботи з 14.09.2021 по 13.09.2022. Ця заява не була задоволена, скільки 04 травня 2022 року ОСОБА_1 уклав контракт добровольця територіальної оборони (добровольче формування № НОМЕР_1 Сумської територіальної громади) і 17 травня 2022 року виданий наказ № 69-К про увільнення від роботи позивача з 04.05.2022 р. зі збереженням займаної посади та середньої заробітної плати на період проходження служби у складі добровольчого формування.
Правомірність відмови позивачеві у наданні частини щорічної основної відпустки на підставі його заяви від 25.08.2022 була предметом судового розгляду у справі № №480/6391/22, у якій суд відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , вказавши про відсутність підстав для надання частини щорічної основної відпустки відповідно до п.2 ч.2 ст.11 ЗУ «Про відпустки», оскільки заява про надання частини цієї відпустки подана позивачем в період виконання ним державних або громадських обов`язків, коли згідно із законодавством на той час він підлягав звільненню від основної роботи зі збереженням заробітної плати.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задовленню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та визнається сторонами що на підставі заяви позивача від 21.12.2021 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Сумській області 21.12.2021 був виданий наказ №1035-від про надання частини щорічної основної відпустки ОСОБА_1 тривалістю 16 календарних днів з 31.12.2021 по 17.01.2022 включно, за період роботи з 14.09.2021 по 13.09.2022 ( а.с.40). При цьому, питання про виплату грошової допомоги у розмірі середньомісячної запобітної плати позивачем не піймалось та, відповідно, не вирішувалось.
04 травня 2022 року начальник відділу правового забезпечення Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області ОСОБА_1 уклав контракт добровольця територіальної оборони (добровольче формування № НОМЕР_1 Сумської територіальної громади).
Головним управлінням Держпродспоживслужби в Сумській області 17 травня 2022 року було видано наказ № 69-К про увільнення від роботи позивача з 04.05.2022 р. зі збереженням займаної посади та середньої заробітної плати на період проходження служби у складі добровольчого формування ( а.с.44).
25.08.2022 позивач подав заяву до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про надання частини щорічної основної відпустки тривалістю 14 календарних днів за період роботи з 14.09.2021 по 13.09.2022 та заяву про виплату грошової допомоги до відпустки в розмірі середньомісячної заробітної плати. У задоволенні заяв позивачу було відмовлено у зв`язку з увільненням від роботи ( звільненням від виконання посадових обов`язків) та роз`яснено, що скористатись частиною відпустки та правом на отримання грошової допомоги позивач зможе після припинення увільнення. ( а.с.41,42,43).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу».
Відповідно до ст.57, 59 Закон України «Про державну службу» державним службовцям надається щорічна основна оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законом не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати.
Щорічні відпустки надаються державним службовцям у порядку та на умовах, визначених законодавством про працю.
При цьому, законодавством не передбачено обмежень щодо кількості днів щорічної основної відпустки для виплати грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати.
Так, згідно зі статтею 12 Закону України «Про відпустки» щорічну основну відпустку на прохання працівника може бути поділено на частини будь-якої тривалості за умови, що основна, безперервна її частина становитиме не менше 14 календарних днів. При цьому ця частина відпустки не обов`язково повинна бути першою її частиною.
Отже, у випадку поділу щорічної основної відпустки на частини грошова допомога у розмірі середньомісячної заробітної плати виплачується за заявою працівника один раз на рік при наданні будь-якої з частин щорічної основної відпустки, незалежно від кількості днів такої відпустки.
Під час формування фонду оплати праці на відповідний бюджетний рік для кожного працівника передбачається одна грошова допомога у розмірі середньомісячної заробітної плати, яка є гарантованою виплатою один раз на рік при наданні щорічної основної оплачуваної відпустки за відповідний робочий рік.
Згідно з положеннями ст.57 Закону України «Про державну службу» підставою для виплати грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати під час отримання щорічної відпустки визначено саме факт отримання працівником такої щорічної основної відпустки за відповідний рік.
При цьому, наведені положення законодавства не пов`язують виплату такої грошової допомоги з тривалістю отриманої державним службовцем частини щорічної відпустки, а заборони виплати вказаної допомоги під час отримання працівником відпустки, тривалістю менше 14 календарних днів нормами чинного законодавства не встановлено. Так само законодавство не містить норми, які б прив`язували виплату матеріальної допомоги на оздоровлення до факту надання щорічної відпустки.
З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем проиправно відмовлено у виплаті позивачу грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати при наданні щорічної основної відпустки за 2022 рік, тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, передбачену ст.57 Закону України «Про державну службу».
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправною відмову Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області у наданні ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати при наданні щорічної основної відпустки за 2022 рік.
Зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі середньомісячної заробітної плати при наданні щорічної основної відпустки за 2022 рік.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах