Справа № 143/80/24
Суддя: Бойко А. В.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 143/80/24
РІШЕННЯ

Іменем України

18 квітня 2024 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бойка А. В.,

з участю секретаря судових засідань Шуваріної В.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Воловодівського І. В.,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Воловодівський Ігор Васильович, до інспектора ВБДР УПП у Вінницькій області Горкуші Дениса Петровича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

Встановив:

29.01.2024 ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Воловодівський І. В., звернувся з позовом до інспектора ВБДР УПП у Вінницькій області Горкуші Д. П. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, згідно з яким оскаржив постанову інспектора ВБДР УПП у Вінницькій області Горкуші Д. П. серії БАВ №201087 від 10.01.2024 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1020 грн. за ч. 1 ст.140 КУпАП.

Позов мотивований тим, що 10.01.2024 інспектором ВБДР УПП у Вінницькій області Горкушою Д. П. було винесено постанову серії БАВ №201087 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП, а саме за те, що 10.01.2024 о 14:21 год. ОСОБА_1 перебуваючи на посаді майстра Погребищенського ДРП філії «Липовецький райавтодор» порушив правила норми, стандарти, що стосуються безпеки дорожнього руху, при утриманні дорожньої мережі, не вжив дієвих заходів із ліквідації зимової слизькості і цим порушив п.1.5 ПДР України, ДСТУ 3988-2022. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 грн.

Позивач стверджує, що жодних правил дорожнього руху він не порушував. Зазначає, що власником автомобільних доріг державного значення в Україні є держава в особі уповноваженого органу державного управління автомобільними дорогами Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор), а на місцях Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області, на який покладено всю повноту відповідальності за стан автомобільних доріг та їх належне утримання з дотриманням норм та стандартів. Згідно з постановою КМУ від 30.01.2019 №55 «Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення» автомобільна дорога Турбів-Погребище-Сквира Т-02-03 відноситься до доріг 3 категорії державного значення.

ДП «Вінницький облавтодор» не входить до структури Укравтодору і виконує роботу з поточного ремонту та експлуатаційного утримання доріг Вінницької області на підставі договору №1/21-Е від 04.01.2021 укладеного між ДП «Вінницький облавтодор» та Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області, з дотриманням Єдиних правил зимового утримання автомобільних доріг, які затверджені наказом Укравтодору №525 від 15.11.2005.

10.01.2024 боротьбу зі слизькістю на дорозі Т-02-03 здійснено з чітким дотримання як умов Договору, так і Правил, що вказує на відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, а тому просив постанову інспектора ВБДР УПП у Вінницькій області Горкуші Д. П. серії БАВ №201087 від 10.01.2024 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1020 грн. за ч. 1 ст.140 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 01.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

05.03.2024 надійшов відзив на позовну заяву, однак в силу ч.7 ст.162 КАС України суд його до уваги не бере, у зв`язку з пропуском процесуального строку на його подання без поважних причин.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Воловодівський І. В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 10.01.2024 о 14:21 год. ОСОБА_1 перебуваючи на посаді майстра Погребищенського ДРП філії «Липовецький райавтодор» порушив правила норми, стандарти, що стосуються безпеки дорожнього руху, при утриманні дорожньої мережі, не вжив дієвих заходів із ліквідації зимової слизькості і цим порушив п.1.5 ПДР України, ДСТУ 3988-2022, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень.

Диспозиція ч. 1 ст. 140 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Відповідно до п. 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган..

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчиненні) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями ч. 1 ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що умовою надання судом захисту прав є встановлення їх порушення відповідачем, який перебуває у відповідних публічних правовідносинах із позивачем, проте своїми протиправними рішеннями, діями (бездіяльністю) впливає на його обов`язки, права чи інтереси.

Предметом розгляду у даній справі є постанова інспектора поліції по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Згідно зі ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Суд зазначає, що відповідачем у справі зазначено інспектора ВБДР УПП у Вінницькій області Горкушу Дениса Петровича.

В силу п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VІІІ (далі - Закон №580-VІІ), поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону №580-VІІІ у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 140 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Системний аналіз наведених вище норм свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 1 ст. 140 КУпАП, інспектори Національної поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу (Національної поліції), на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч. 1 ст. 140 КУпАП. Працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції, мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів.

Отже, відповідні інспектори та управління не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП, покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене зокрема ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 25, 26, 42 КАС України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. Водночас позивач не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про залучення до участі у справі співвідповідачів і третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.ст. 222-244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 у справі №724/716/16-а.

Органом Національної поліції у справі, що розглядається, є Департамент патрульної поліції Національної поліції України, від імені якого, зокрема інспектор ВБДР УПП у Вінницькій області Горкуша Д. П. уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Однак Департамент патрульної поліції Національної поліції України, як суб`єкт владних повноважень, до участі у розгляді цієї адміністративної справи позивачем залучений не був, клопотань про заміну неналежного відповідача або залучення співвідповідача до суду також подано не було. Суд не має переважного права на зміну сторін у справі за власною ініціативою та розглядає позов в межах позовних вимог визначених позивачем.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21 грудня 2018 року у справі №803/1252/17.

Отже визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції. Отже, з наведеної норми слідує, що можливість заміни неналежного відповідача може здійснюватися виключно під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Таку ж правову позицію висловив у своїй постанові Верховний Суд у постанові №162/445/16-а від 02.09.2020.

Враховуючи ту обставину, що адміністративний позов заявлено до неналежного відповідача та з врахуванням відсутності у суду можливості замінити його належним відповідачем, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, який заявлений до неналежного відповідача.

При цьому суд зауважує, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, враховуючи неможливість його заміни з власної ініціативи суду, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте вже до належного відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 122, 213, 222, 245 251, 258, 276, 280, 285 КУпАП, ст.ст.2, 5, 6, 9, 72-78, 90, 241-243, 246, 250, 271, 286, 295 КАС України, суд, -

Ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Воловодівський Ігор Васильович, до інспектора ВБДР УПП у Вінницькій області Горкуші Дениса Петровича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 23.04.2024.

Суддя