Справа № 160/10248/24
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Коренев А.О., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про забезпечення адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправними та скасування наказів,
19.04.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, в якій позивач просить:
визнати неправомірним та скасувати наказ Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 17.04.2024 р. № 687/ПС про анулювання дозволу № 0379.21.12 від 21.07.2021 р. (на виконання робіт підвищеної небезпеки);
визнати неправомірним та скасувати наказ Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 17.04.2024 р. № 692/ПС про анулювання дозволу № 0311.22.12 від 05.04.2022 р. (на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху.
30 квітня 2024 року до суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про забезпечення позову, у якій позивач просить забезпечити позовні вимоги шляхом зупинення дії:
наказу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 17.04.2024 р. №687/ПС про анулювання дозволу № 0379.21.12 від 21.07.2021 р. (на виконання робіт підвищеної небезпеки);
наказу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 17.04.2024 р. №692/ПС про анулювання дозволу № 0311.22.12 від 05.04.2022 р. (на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки) Кривий Ріг» до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі за позовною заявою ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про скасування Наказів про анулювання дозволів від 17.04.2024 р. №№ 687/ПС, 692/ПС.
На обґрунтування заяви позивачем зазначено, що згідно з оскаржуваними наказами Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці вищевказані Дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію механізмів анульовано, у зв`язку з чим, відповідно до п. 17 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1107 від 26.10.2011 р. (зі змінами), його дія припиниться через 10 (десять) робочих днів з дня прийняття наказу. Отже, незабезпечення позову призведе до анулюванням Дозволів та підприємство буде вимушене повністю зупинити роботу таких підрозділів, зокрема, Доменний цех №1 (у складі доменні печі №№ 6, 7, 8), Доменний цех №2. До складу цеху входить одна з найбільших в Європі доменна піч №9., Конвертерний цех. У конвертерному цеху здійснюється виплавка киплячих, напівспокійних, спокійних, легованих і низьколегованих марок сталі; Цех підготовки потягів. У цеху ведеться підготовка сталерозливних потягів для конвертерного цеху, роздягання і доставка злитків в обтискні цехи прокатного переділу; Вогнетривко-вапняний цех. Забезпечує цехи сталеплавильного і аглодоменного виробництва вапном, конвертерного виробництва вогнетривами та вогнетривкою масою для торкретування конвертерів Копровий цех. У цеху здійснюється переробка металобрухту і скрапу, а також їх навантаження в потяг для подальшої виплавки сталі в сталеплавильних цехах; Цех ремонту металургійних печей для проведення ремонтів вогнетривкої кладки металургійних агрегатів в цехах аглодоменного, сталеплавильного і прокатного департаментів; гірничотранспортний підрозділ (рудоуправління, дробильні фабрики № № 3, 4; гірничотранспортний цех, управління залізничного транспорту); дробильно-збагачувальний підрозділ (дробильна фабрика, рудозбагачувальні фабрики №№ 1, 2, цех шламового господарства); допоміжні цеха (цех технологічного водопостачання, цех мереж та підстанцій, ремонтний цех). Цех Блюмінг - призначений для виробництва заготовки для дрібносортних і дротяних станів підприємства, а також виробництва заготовки для відвантаження на експорт;Сортопрокатний цех №1 (три дрібносортних і один дротовий стан). Виробництво арматурних профілів, куточків, смуг, катанки, кіл, квадратів. Сортопрокатний цех №2 (два дрібносортних стани). Виробництво арматурних профілів, кіл, квадратів. Прокатний цех №3. Виробництво кругів і катанки з конструкційних марок сталі, арматурного прокату в мотках. Вальцетокарний цех. Розточування, ремонт, фрезерування валків для випуску металопрокату, що відповідає вимогам світових стандартів. Цех переробки металопродукції. Виробництво наплавочного, зварювального дроту, а також металевої сітки та нестандартних виробів для цехів підприємства, виробництво гнутої арматури і металопрокату кратних мірних довжин. Позивач зазначає, що наслідком прийняття Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці Наказів про анулювання дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки і експлуатацію механізмів, є виникнення у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» обов`язку подати оригінал дозволів Відповідачу для поставлення позначки щодо його анулювання та припинення їх дії. У зв`язку з чим Позивач втратить право здійснювати види робіт підвищеної небезпеки, експлуатувати обладнання вказане у дозволах. Тобто, через виконання Наказів з анулювання дозволів необхідно буде зупинити всі вищезазначені технологічні процеси Позивача, незважаючи на ту обставину, що рішення Відповідача фактично зумовлені претензіями щодо порушень в одному структурному підрозділі - Доменному цеху №1 Доменна піч №8. Таким чином, наслідки виконання оскаржуваних Наказів Відповідача про анулювання дозволів є вочевидь неспівмірними для Позивача за своїм спрямуванням до належного виконання ним вимог з охорони праці.
Суд зазначає, що згідно частин 1, 2 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.
Судом не встановлено підстав для необхідності виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, відтак заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.
Вирішуючи подану заяву, суд виходить з такого.
Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення у справі.
За змістом статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
При цьому, суд зазначає, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову та доведеності належними доказами обставин, на які посилається заявник в заяві; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи наявна хоча б одна з вищенаведених обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
За правилами частини 1 статті 77 КАС України тягар доведення необхідності вжиття заходів забезпечення позову з наданням відповідних доказів покладається саме на позивачів, які ініціюють таке клопотання.
Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи з забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.
За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.
Із наведеного випливає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.
Так, відповідно до Наказів № 687/ПС від 17 квітня 2024 року та № 692/ПС від 17 квітня 2024 року, Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці керуючись ч. 12 ст.21 Закону України «Про охорону праці» та протоколів засідання Комісії Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці з розгляду матеріалів щодо наявності підстав для анулювання дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки від 17.04.2024 року №2 та з розгляду матеріалів щодо наявності підстав для анулювання дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки від 17.04.2024 року № 2 відповідно, анулювало: дозвіл № 0379.21.12 від 21.07.2021 р. (на виконання робіт підвищеної небезпеки), та дозвіл № 0311.22.12 від 05.04.2022 р. (на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки), виданий ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
Частиною третьою ст. 21 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно- технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці.
Процедуру видачі або відмови у видачі, переоформлення, анулювання Держпраці та її територіальними органами дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки визначено Порядком видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1107 (надалі - Порядок).
Відповідно до п.17 Порядку Дозвіл може бути анульований у випадках, передбачених статтею 21 Закону України "Про охорону праці". Рішення про анулювання дозволу приймається органом, що його видав.
Згідно з ч.12-14 ст. 21 Закону України «Про охорону праці» підставою для анулювання дозволу є:
заява роботодавця або уповноваженої ним особи про анулювання дозволу;
припинення юридичної особи (злиття, приєднання, поділ, перетворення або ліквідація) або підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем;
виявлення у поданих роботодавцем документах недостовірних відомостей щодо виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл;
повторне порушення вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл;
виникнення аварії, вибуху, пожежі, нещасного випадку, якщо в акті розслідування встановлено, що причиною такої події стало недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл;
створення перешкод під час проведення посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або його територіального органу перевірки додержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл.
Перелік підстав для анулювання дозволу, наведений у частині дванадцятій цієї статті, є вичерпним.
Про анулювання дозволу роботодавець повідомляється у письмовій формі із зазначенням підстав щодо анулювання цього дозволу протягом п`яти днів з дня прийняття рішення органом, який видав дозвіл.
Згідно з п. 18 Порядку роботодавець, виробник або постачальник повинен протягом десяти робочих днів після одержання повідомлення про анулювання дозволу подати оригінал такого дозволу або його дублікат до органу, що видав дозвіл, особисто чи надіслати рекомендованим листом з описом вкладення.
Зазначений орган робить на оригіналі дозволу або його дублікаті позначку про анулювання дозволу, вносить відповідну інформацію до реєстру дозволів та повертає протягом трьох робочих днів оригінал дозволу або його дублікат роботодавцеві, виробникові або постачальникові.
Аналізуючи вищевказане, суд звертає увагу, що наслідком прийняття відповідачем наказів про анулювання дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки, та дозволу на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки є виникнення у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» обов`язку подати оригінали дозволів відповідачу для проставлення позначки щодо їх анулювання та припинення дії цього дозволів, у зв`язку з чим позивач втратить право здійснювати певні види робіт підвищеної небезпеки.
При цьому, законодавство з питань охорони праці встановлює процедуру отримання дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки, їх переоформлення та анулювання, а також закріплює право особи повторно отримати дозвіл у разі його анулювання і, в той же час, не передбачає можливості й процедури поновлення дії анульованого дозволу у разі визнання протиправним та скасування рішення відповідного органу про його анулювання.
У зв`язку з прийняттям Наказу дія дозволу в безумовному випадку має припинитись через десять робочих днів з дня отримання повідомлення, проставлення на оригіналі дозволу позначки про його анулювання та внесення відповідної інформації до реєстру дозволів, у зв`язку з чим апелянт втратить право здійснювати обумовлені дозволом роботи.
В той же час, у разі задоволення позовних вимог та скасування вказаного Наказів, позивач буде вимушений докладати певних зусиль для відновлення дії дозволів при тому, що така процедура не передбачена законодавством про охорону праці і, в будь-якому випадку, матиме можливість відновити своє право на здійснення обумовлених дозволом робіт, про захист якого поданий позов, лише з моменту відновлення дії цього дозволу.
Суд, звертає увагу, що анулювання дозволу № 0311.22.12 від 05.04.2022 р призведе до зупинення роботи Доменних печей № 6, № 7, № 8, № 9, та в подальшому може призвести до аварії техногенного характеру, а відновлення їх роботи потребувати значних зусиль та матеріальних затрат.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.
Аналогічну правову позицію містить постанова Верховного Суду від 08.06.2023 у справі №160/1140/23
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 15.04.2022 у справі №440/6755/21, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» мотивовано заяву тим, що задоволення позовних вимог, може значно ускладнити виконання рішення суду або взагалі унеможливити його виконання, оскільки законодавство з питань охорони праці не передбачає можливості й процедури поновлення дії анульованого дозволу, у разі визнання протиправним та скасування рішення відповідного органу про його анулювання.
Крім того, значно ускладненим, а в певному обсязі й неможливим, стане також і відновлення прав заявника, зокрема права на виконання обумовлених дозволом робіт, про захист яких буде поданий позов. Застосування саме такого виду забезпечення позову, як зупинення дії оскаржуваних наказів є співмірним із заявленими вимогами, а сам захід забезпечення є рівноцінним цим вимогам.
Крім того, невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може ускладнити чи унеможливити поновлення оспорюваних прав та інтересів заявника, зокрема, виробництва чавуну сталі та феросплавів (основний), що є основним видом діяльності товариства, можлива лише за наявності відповідного дозволу, а тому його анулювання призведе до зупинення господарської діяльності, що очевидно потягне за собою такі неминучі наслідки як:
Фінансові втрати на відновлення та запуск обладнання, комерційні втрати ( в тому числі санкції контрагентів) за умов відсутності реалізації продукції металургійного та горнозбагаченного напрямку спричиняють збитки; скорочення обсягів випуску продукції в тому числі необхідної для країни у воєнний час (чавун); скорочення штату співробітників, призведе до погіршення їх матеріального та морального стану; Вимушений простій обладнання та виробництва (у цілому) протягом тривалого часу запустить ланцюг звільнень фахових спеціалістів, без яких буде неможливо поновити роботи важних об`єктів металургійного комбінату; втрати місцевого та державного бюджету викликані зупинкою підприємства, і як наслідок відсутністю бази для оподаткування та сплати податків у значному обсягу; ризики неможливості відновлення роботи доменних печей внаслідок руйнування вогнетривів, які виробляються (на теперішній час) тільки за кордоном.
З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що застосування заходів забезпечення позову у світлі конкретних обставин даної справи та особливостей правового регулювання спірних відносин відповідає і принципу процесуальної економії, який забезпечує відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.
Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-ІV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У свою чергу, у рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" ЄСПЛ вказав, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настане подія, наслідки якої будуть незворотними.
При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Згідно з Рекомендацією N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.
Судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позву є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.
Відповідно до пункту 5 статті 154 КАС України суд постановляє ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Заяву Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про забезпечення позову - задовольнити.
Зупинити дію наказу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 17.04.2024 р. № 687/ПС про анулювання дозволу № 0379.21.12 від 21.07.2021 р. (на виконання робіт підвищеної небезпеки).
Виконання ухвали з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.
Ухвала може бути пред`явлена до виконання в порядку Закону України "Про виконавче провадження" до 30.04.2027 року.

Стягувач : Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» (адреса 50095, Дніпропетровська, обл., м. Кривий Ріг вул. Криворіжсталі, 1, ).

Боржник: Південно-Східне міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (адреса 49107 м. Дніпро, вул. Армстронга Ніла, 1Д, код ).

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала суду набрала законної сили 30.04.2024 року та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев