Справа № 120/4749/20-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

29 квітня 2024 р. Справа № 120/4749/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян Марини Бондівни, розглянувши у письмовому провадженні заяву про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 23.10.2020, яке набрало законної сили, вказаний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасувано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 66 від 04.03.2020 року про відмову ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі заяви від 25.02.2020 року та довідки про розмір суддівської винагороди, виданої ТУ ДСА України у Вінницькій області від 19.02.2020 року № 4-35/0347.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки від 19.02.2020 року № 4-35/0347, виданої ТУ ДСА України у Вінницькій області у розмірі 90% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з урахуванням раніше виплачених коштів, починаючи з 19.02.2020 року.

Стягнено на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

16.04.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому листі. Заява мотивована тим, що постановою ВП №63891813, державний виконавець Бойко С.В. повернув виконавчий документ стягувачу, а саме ОСОБА_1 , у зв?язку з відсутністю державного фінансування відповідної статті видатків на поточний рік з можливістю повторного пред`явлення виконавчого документа до 29.06.2024. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, що встановлено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Бершадським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 16.06.2023 року, актовий запис №342.

Зазначає, що єдиним спадкоємцем за заповітом відповідно до спадкової справи №74/2023, номер у спадковому реєстрі №71327066 від 02.10.2023 року, було визначено його: ОСОБА_2 , про що видана приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Шийко В. Б. довідка про склад спадкоємців від 27.03.2024 року за №59/02-14.

Ухвалою від 18.04.2024 подану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 29.04.2024 з повідомленням учасників справи.

26.04.2024 до суду надійшла заява представника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про розгляд заяви за його відсутності.

29.04.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_2 в якій просив суд розглянути справу без його участі.

Частиною третьою статті 194 КАС України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини 2 статті 379 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Крім того, згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене і враховуючи достатність наявних у справі доказів, суд вважає можливим провести розгляд заяви про заміну стягувача у виконавчому листі в порядку письмового провадження та за відсутності учасників справи, які в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до частини 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частиною першою статті 52 КАС України передбачено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником.

Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Деякі особливості заміни сторони виконавчого провадження визначені статтею 379 КАС України, згідно з частиною першою якої у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Таким чином, процесуальне правонаступництво полягає у зміні персонального складу учасників спору на будь-якій стадії судового провадження. При цьому, залежно від обсягу правонаступництва розрізняють універсальне (повне) і сингулярне (часткове) правонаступництво. Універсальне правонаступництво настає у разі смерті громадянина і припинення юридичної особи, а сингулярне заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

Натомість заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження являє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 Закону.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати свої права, що визначені судовим рішенням.

Водночас Закон не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, надає можливість виправлення судом невідповідності виконавчого документа вимогам за заявою стягувача.

Таким чином, з огляду на положення Закону та КАС України, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу: як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили. Така заміна відбувається виключно за відповідним рішенням суду незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із відповідною заявою та чи пред`явлений виконавчий лист до примусового виконання.

Судом встановлено, що рішенням суду від 23.10.2020 у справі № 120/74749/20-а позов ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки від 19.02.2020 року № 4-35/0347, виданої ТУ ДСА України у Вінницькій області у розмірі 90% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з урахуванням раніше виплачених коштів, починаючи з 19.02.2020 року.

Вказане судове рішення набрало законної сили.

Однак 13.06.2023 позивач ОСОБА_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 16.06.2023 Бершадським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебував на обліку Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримував довічне грошове утримання судді у відставці.

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" не визначено порядок вирішення питань щодо виплати спадкоємцям нарахованих та невиплачених сум довічного грошового утримання суддів у відставці.

Водночас, зі смертю особи, незалежно від її статусу, пов`язаний інститут спадкування, що регламентується, головним чином, нормами цивільного права.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином, у контексті спірних правовідносин, які виникли у цій справі, суд зазначає, що особливість пенсійних (публічно-правових) відносин у сфері соціального захисту між конкретною особою та Пенсійним фондом України полягає в тому, що вони нерозривно пов`язані з особою пенсіонера, а відтак після смерті цієї особи зобов`язання Пенсійного фонду України, за загальним правилом, не можуть бути об`єктом спадкування та виплат на майбутнє його спадкоємцям.

Водночас, недоотримана, у зв`язку зі смертю пенсіонера, сума пенсії, на яку він мав право, виплачується, зокрема, в порядку Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 9 липня 2003 року (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно з положеннями статті 52 Закону № 1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Для вказаної категорії пенсіонерів постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Порядком № 22-1, зокрема, пунктом 2.26, передбачено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки з померлим пенсіонером, документ, що посвідчує особу заявника. Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Вказані положення зазначених нормативних актів дають змогу дійти висновку, що виплата суми пенсії, яка не була одержана за життя пенсіонера, за загальним правилом, здійснюється у позасудовому порядку (добровільно) органами Пенсійного фонду України членам сім`ї, особам, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, особам, що знаходилися на його утриманні, які звернулися із відповідною заявою протягом 6 місяців з дня смерті пенсіонера.

У разі відсутності членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в межах цього строку суми пенсій, призначених, зокрема, за Законом № 1058-IV, можуть входити до складу спадщини.

Сума пенсії, яка не була одержана за життя пенсіонера охоплює собою всю суму заборгованості Пенсійного фонду України, у тому числі, кошти, які нараховані на виконання рішення суду, але невиплачені.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 грудня 2023 року у справі №805/2628/18-а.

Колегія суддів у цій справі зазначила, що ключовим питанням у такій категорії справ є не тільки наявність підстав для правонаступництва у спірних відносинах та можливість заміни стягувача у виконавчому провадженні у зв`язку зі смертю позивача (стягувача) пенсіонера, а також і ефективність обрання заявником способу захисту права на виплату недоотриманих сум коштів, шляхом звернення до суду у порядку статей 52, 379 КАС України.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що вимоги зобов`язального характеру, заявлені позивачем та вирішені судом у цій адміністративній справі, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва, а тому заміна сторони у виконавчому провадженні, у цьому випадку, не є належним способом захисту прав заявниці.

Водночас відмова пенсійного органу у виплаті ОСОБА_2 таких сум може бути підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів у загальному порядку.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 15.02.2024 року у справі № 420/25417/21, від 16.05.2023 року у справі № 420/288/21, від 27.09.2023 року у справі № 420/16546/21, від 29.11.2023 у справі 420/18680/21 та інших.

Відтак, з огляду на вищевикладене та беручи до уваги сформовану з цього питання правову позицію суду касаційної інстанції, суд вважає, що подана заява не може бути вирішена за правилами статей 52, 379 КАС України, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 379 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому листі, виданому за результатами розгляду справи № 120/4749/20-а - відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна