Справа № 400/11562/23
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 р. № 400/11562/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання дій та бездіяльності протиправними; зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якій, з урахуванням уточнення позовних вимог на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, просить:

"1. Прийняти позовну заяву та розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо відмови у донарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги у разі звільнення зі служби ОСОБА_1 з урахуванням додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», нарахованої та виплаченої у період з з 01.03.2022 по 01.05.2022 р. та у період з 01.09.2022 р. по 01.08.2023 р. у розмірі 256734,06 грн.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби ОСОБА_1 з урахуванням додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», нарахованої та виплаченої у період з 01.03.2022 по 01.05.2022 р. та у період з 01.09.2022 р. по 01.08.2023 р. у розмірі 256734,06 гри.

4. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо невнесення у довідку ОСОБА_1 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абзацу 8 п. 7 Постанови КМУ від 17 липня 1992 р. №393 (зі змінами) №359 від 08 листопада 2022 року відомостей про фактично отриманих сум ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у період з 01.03.2022 по 01.05.2022 р. та у період з 01.09.2022 р. по 01.08.2023 р. у розмірі 256734,06 грн.

5. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України оформити довідку ОСОБА_1 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абзацу 8 п. 7 Постанови КМУ від 17 липня 1992 р. №393 (зі змінами) №359 від 08 листопада 2022 року відомостей про фактично отриманих сум ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у період з 01.03.2022 по 01.05.2022 р. та у період з 01.09.2022 р. по 01.08.2023 р. у розмірі 256734,06 грн. та направити вказану довідку до відповідного Головного управління Пенсійного фонду".

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неврахування для цілей виплати одноразової грошової допомоги при звільненні та оформленні довідки для призначення пенсії додаткової винагороди, виплаченої позивачу на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168).

Ухвалою від 03.10.2023 суд відкрив провадження в адміністративній справі та постановив розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвала від 03.10.2023 та позовна заява з додатками вручена відповідачу 12.10.2023, що підтверджується в сукупності рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 282 та відомостями з офіційного вебсайту АТ «Укрпошта».

Додатково ухвала та позовна заява з додатками направлені на електронну прошу відповідача 04.10.2023 і 05.10.2023 відповідно.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

16.10.2023 і 18.10.2023 представник позивача подавала до суду позовні заяви в новій редакції (уточнені позовні заяви).

Ухвалою від 26.10.2023 суд повернув без розгляду уточнені позовні заяви, що надійшли до суду від 16.10.2023 та 18.10.2023, оскільки вони містили змінені як підставу, так і предмет позову, що не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

У зв`язку з тим, що від учасників справи не надходило заяв про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін, суд розглянув справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З 25.02.2022 до 31.03.2022 та з 11.08.2022 до 06.10.2022 позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується записами у військовому квитку позивача.

За час служби у Військовій частині НОМЕР_1 позивачу нарахована і виплачена додаткова винагорода за Постановою № 168 в сумі 256 705,06 грн:

- за лютий 9 285,71 грн;

- за березень 2022 року 106 451,61 грн;

- за серпень 2022 року 35 161,29 грн;

- за вересень 2022 року 100 000 грн;

- за жовтень 2022 року 5 806,45 грн.

На зазначені суми додаткової винагороди нараховані та сплачені страхові внески (єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

Зазначені обставини підтверджуються копією довідки відповідача від 28.07.2023 № 2484 (а. с. 59, зворот).

При звільненні з військової служби позивачу виплачена одноразова грошова допомога в сумі 5 129,59 грн, для визначення розміру якої не врахована додаткова винагорода за Постановою № 168, що підтверджується копією грошового атестату від 21.12.2023 № 4913 (а. с. 20-21), копією листа відповідача від 18.08.2023 № 5687/ОКП (а. с. 22).

Видаючи позивачу довідку про розміри додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії, відповідач не зазначив у ній виплачену позивачу додаткову винагороду за Постановою № 168 (а. с. 19).

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-ХІІ), військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, у разі звільнення з військової служби виплачується одноразова грошова допомога у визначених цією нормою розмірах та випадках.

Зокрема, ця норма в редакції станом на дату звільнення позивача з військової служби, передбачала виплату зазначеної винагороди у розмірі 50 % від місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у разі звільнення зі служби за станом здоров`я, за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років; у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у разі звільнення за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, Закон № 2011-ХІІ передбачає виплату одноразової грошової допомоги у відсотках від грошового забезпечення.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Суд установив, що відповідна грошова допомога позивачу була виплачена, але в сумі виходячи з грошового забезпечення, яке не включало додаткову винагороду за Постановою № 168.

У листі від 18.08.2023 № 5687/окп відповідач повідомив, що додаткова винагорода за Постановою № 168 не включалася до розрахунку одноразової грошової допомоги. На обгрунтування такої позиції відповідач послався на пункт 5 розділу XXXII «Одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби» Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі Порядок № 260), відповідно до якого одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються: звільненим із займаних посад - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою.

Суд не застосовує до спірних правовідносин пункт 5 Порядку № 260, оскільки він суперечить частині другій статті 15 у сукупності з частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ. Зокрема, Закон № 2011-ХІІ передбачає виплату грошової допомоги у відсотках від грошового забезпечення і включає до складу грошового забезпечення винагороди, які носять постійний характер, а пункт 5 Порядку № 260 виключає винагороди з грошового забезпечення, з якого обчислюється відповідна грошова допомога.

Зокрема, суд ураховує, що у пункті 33 постанови від 10.11.2021 у справі № 825/997/17 колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду виснувала, що при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає Закон № 2011-ХІІ, а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам Закону № 2011-ХІІ.

Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 в її першій редакції, чинній на дату початку проходження позивачем військової служби, на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

За пунктом 1 Постанови № 168 у редакції станом на дату звільнення позивача з військової служби, на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Тобто додаткова винагорода в сумі 30 000 грн щомісяця виплачувалася всім військовослужбовцям, а в сумі до 100 000 грн тим, які брали участь безпосередньо в бойових діях, що свідчить про її постійний характер.

Матеріали справи свідчать, що додаткова винагорода за Постановою № 168 нарахована і виплачена позивачу за кожний місяць служби.

За такого суд дійшов висновку, що така винагорода мала постійний характер.

Суд зауважує, що додаткова винагорода за Постановою № 168 має спільні характер і правову природу з іншою додатковою винагородою - додатковою грошовою винагородою, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі Постанова № 889).

У зв`язку з цим суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин правову позицію Верхового Суду, сформовану щодо додаткової винагороди за Постановою № 889.

У пункті 60 постанови від 10.11.2021 у справі № 825/997/17 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що щомісячна додаткова грошова винагорода відповідає ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та має постійний характер.

У постанові від 10.11.2021 у справі № 825/997/17 Верховний Суд виснував, що щомісячна додаткова грошова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.

Частина третя 3 статті 43 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон № 2262-ХІІ) передбачає, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (далі Порядок № 393, в редакції станом на дату звільнення позивача із служби), пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

відповідного окладу за посадою (для поліцейських, відряджених до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в Національній поліції, які отримували при цьому грошове забезпечення та звільнені із служби безпосередньо з посад у таких органах, установах та організаціях, - відповідних окладів, установлених за рівнозначними (аналогічними) посадами в Національній поліції), окладу/доплати за військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту - щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки/доплати за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Суд установив, що на суми нарахованої і виплаченої позивачу додаткової винагороди нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі ЄСВ).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, сплата ЄСВ гарантує отримання страхових виплат, до яких належить і пенсія.

Відповідно до статті 11 Закону № 2262-ХІІ, законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV), пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

За такого, на переконання суду, у разі сплати ЄСВ з сум відповідної винагороди вони повинні включатися до складу грошового забезпечення для розрахунку пенсійної виплати.

У постановах від 26.06.2018 у справі № 420/1232/16, від 30.11.2018 у справі № 415/6132/16 Верховний Суд сформулював висновки, що грошова винагорода за участь в АТО є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців і має враховуватись при обчисленні їм пенсії.

Суд вважає релевантними відповідні висновки і щодо додаткової винагороди за Постановою № 168, ураховуючи ідентичну правову природу і характер винагород, передбачених Постановою № 889 і Постановою № 168.

Отже, позовну заяву належить задовольнити частково, оскільки, як установив суд, додаткова винагорода за Постановою № 168 виплачена позивачу в сумі 256 705,06 грн, а не 256 734,06 грн, як вказано в позовній заяві.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код - НОМЕР_3 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням грошового забезпечення, обчисленого із включенням додаткової винагороди за постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в сумі 256 705,06 грн.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням грошового забезпечення, обчисленого із включенням додаткової винагороди за постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в сумі 256 705,06 грн, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невключенні в довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 сум додаткової винагороди за постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 оформити довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 із зазначенням у ній відомостей про суми виплаченої ОСОБА_1 додаткової винагороди за постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», та направити відповідну довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна