Справа № 420/5820/24
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5820/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного ч. 5 ст. 262 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження ОСОБА_1 перерахованої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.10.2023 року у справі №420/23841/23 та рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 року у справі №420/28636/23 пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, доплат до пенсії, індексації пенсії) з 01.02.2022 року, з 01.03.2022 року, з 01.02.2023 року, з 01.03.2023 року та з 01.03.2024 року максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, доплат до пенсії, індексації пенсії) з 01.02.2022 року, з 01.03.2022 року, з 01.02.2023 року, з 01.03.2023 року та з 01.03.2024 року без обмеження її максимальним розміром.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 25.10.2023 року по справі №420/23841/23 та від 22.11.2023 року по справі №420/28636/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області були проведені перерахунки пенсії. Разом з тим, органом пенсійного фонду при зазначених перерахунках було обмежено розмір виплачуваної позивачу пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.

На думку позивача такі дії відповідача є протиправним та такими, що не відповідають Конституції України, положенням частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Ухвалою суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області було прийнято судом до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному ч.5 ст. 262 КАС України. Відповідачу запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області адміністративний позов позивача з додатками, а також ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 року було отримано 27.02.2024 року, що підтверджується матеріалами адміністративної справи.

У визначений КАС України п`ятнадцятиденний строк відзив на адміністративний позов відповідачем наданий не був, будь-яких клопотань щодо продовження строку для подання відзиву відповідачем не заявлено, будь-яких пояснень щодо неможливості надання відзиву у строк, встановлений судом, не надано.

При цьому в ухвалі про відкриття провадження у справі Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області судом було роз`яснено, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову, а також про можливість вирішення судом справи за наявними матеріалами відповідно до положень ч. 6 ст. 162 КАС України.

Відповідно до статті 64 Конституції України, навіть в умовах воєнного та надзвичайного стану не може обмежуватися право особи на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Водночас, пенсійний орган надіслав до суду матеріали пенсійної справи позивача в частині, що стосуються спірних правовідносин.

Згідно частини 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом під час розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію, призначену у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.10.2023 року по справі №420/23841/23 було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО118373 від 02.08.2023 року, виданої станом на 01.01.2022 року.

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.02.2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО118373 від 02.08.2022 року, виданої станом на 01.01.2022 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.10.2023 року по справі №420/23841/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 05.02.2024 року було проведено перерахунок пенсії позивача з 01.02.2022 року, після чого розмір його пенсії почав становити 36 584,60 грн. Разом з тим до виплати розмір пенсії був обмежений максимальним розміром, а саме 26 204,35 грн. У такому розмірі, за твердженням позивача, що також не заперечувалось відповідачем, здійснено її виплату.

Також 05.02.2024 року було зроблено перерахунок пенсії з 01.03.2022 року, після чого розмір пенсії позивача почав становити 41 591,14 грн. Разом з тим до виплати розмір пенсії був обмежений максимальним розміром, а саме 29 794,14 грн. У такому розмірі, за твердженням позивача, що також не заперечувалось відповідачем, здійснено її виплату.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 року по справі №420/28636/23 було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку і виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2023 на підставі довідки від 28.08.2023 №ЮО118373 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням грошового забезпечення, визначеного в указаній довідці.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2023 на підставі довідки від 28.08.2023 №ЮО118373 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням грошового забезпечення, визначеного в указаній довідці та з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 року по справі №420/28636/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 06.02.2024 року було проведено перерахунок пенсії позивача з 01.02.2023 року, після чого розмір його пенсії почав становити 58 132,01 грн. Разом з тим до виплати розмір пенсії був обмежений максимальним розміром, а саме 29 831,34 грн. У такому розмірі, за твердженням позивача, що також не заперечувалось відповідачем, здійснено її виплату.

Також 06.02.2024 року було зроблено перерахунок пенсії з 01.03.2023 року, після чого розмір пенсії позивача почав становити 59 632,01 грн. Разом з тим до виплати розмір пенсії був обмежений максимальним розміром, а саме 29 831,34 грн. У такому розмірі, за твердженням позивача, що також не заперечувалось відповідачем, здійснено її виплату.

Крім того, 06.02.2024 року було зроблено перерахунок пенсії з 01.03.2024 року, після чого розмір пенсії позивача почав становити 59 739,21 грн. Разом з тим до виплати розмір пенсії був обмежений максимальним розміром, а саме 29 831,34 грн. У такому розмірі, за твердженням позивача, що також не заперечувалось відповідачем, здійснено її виплату.

Не погоджуючись із зазначеними діями Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження розміру його пенсії, позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до Одеського окружного адміністративного суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дослідивши адміністративний позов, відзив та інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ визначено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №2262-XII пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Відповідно до ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

У зазначеній редакції вказану частину ст. 43 Закону №2262-XII було викладено відповідно до Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08.07.2011 року із змінами, внесеними згідно із Законами №911-VIII від 24.12.2015 року, №1774-VIII від 06.12.2016 року.

Так, відповідно до ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності 01.10.2011 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", «Про пенсійне забезпечення", не може перевищувати 10 740 гривень.

На підставі вказаного Закону були внесені зміни до ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Водночас, рішенням Конституційного Суду України у справі №1-38/2016 від 20.12.2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

У рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що особи, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, створених відповідно до законів України, а також члени їхніх сімей мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту. Також Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення, встановлене Законом №2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, положення ч. 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнано неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року норма частини 7 статті 43 в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відсутня.

Водночас відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01 січня 2017 року, у ч. 7 ст. 43 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Буквальне розуміння змін, внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Вказане означає, що протягом 2017 року статтею 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачено положень про те, що у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 16 жовтня 2018 року по справі №522/16882/17, від 31 січня 2019 року по справі №638/6363/17, від 12 березня 2019 року по справі №522/3049/17, від 14 травня 2019 року у справі №591/2109/17, та від 12 березня 2019 року по справі №522/3049/17, від 16.04.2020 року по справі №620/1285/19, від 09.11.2020 року по справі №813/678/18.

Також суд зазначає, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто, заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Отже, оскільки зміст та обсяг досягнутих соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства чи шляхом ігнорування рішень Конституційного Суду України та конституційних прав.

Аналогічна правова позиція була висловлена і Верховним Судом у постанові від 16.12.2021 року по справі №400/2085/19, де було зазначено, що застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.

При цьому рішенням Конституційного Суду України у справі №7-р(ІІ)/2022 від 12 жовтня 2022 року було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року №3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Конституційний Суд України у рішенні також наголосив на тому, що встановлений частиною п`ятою статті 17 Основного Закону України обов`язок держави забезпечити соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, поширюється як на громадян України, які безпосередньо перебувають на такій службі, так і на тих, яких звільнено з неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як вже було зазначено судом раніше, на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.10.2023 року по справі №420/23841/23 Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області 05.02.2024 року було проведено перерахунок пенсії позивача з 01.02.2022 року, після чого розмір його пенсії почав становити 36 584,60 грн. Разом з тим до виплати розмір пенсії був обмежений максимальним розміром, а саме 26 204,35 грн. Також 05.02.2024 року було зроблено перерахунок пенсії з 01.03.2022 року, після чого розмір пенсії позивача почав становити 43 154,74 грн. Разом з тим до виплати розмір пенсії був обмежений максимальним розміром, а саме 29 831,34 грн.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 року по справі №420/28636/23 Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області 06.02.2024 року було проведено перерахунок пенсії позивача з 01.02.2023 року, після чого розмір його пенсії почав становити 58 132,01 грн. Разом з тим до виплати розмір пенсії був обмежений максимальним розміром, а саме 29 831,34 грн. Також 06.02.2024 року було зроблено перерахунок пенсії з 01.03.2023 року, після чого розмір пенсії позивача почав становити 59 632,01 грн. Разом з тим до виплати розмір пенсії був обмежений максимальним розміром, а саме 29 831,34 грн. Крім того, 06.02.2024 року було зроблено перерахунок пенсії з 01.03.2024 року, після чого розмір пенсії позивача почав становити 59 739,21 грн. Разом з тим до виплати розмір пенсії був обмежений максимальним розміром, а саме 29 831,34 грн.

При цьому Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області протягом часу розгляду адміністративної справи №420/5820/24 не було доведено обґрунтованості та, відповідно, правомірності власних дій щодо обмеження з 01.02.2022 року, 01.03.2022 року, з 01.02.2023 року, з 01.03.2023 року та з 01.03.2024 року пенсії позивача у розмірі 26 204,35 грн., 29 794,14 грн. та 29 831,34 грн., замість нарахованих сум, а тому суд вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов позивача в межах заявлених ним позовних вимог шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати ОСОБА_1 з 01.02.2022 року, 01.03.2022 року, з 01.02.2023 року, з 01.03.2023 року та з 01.03.2024 року пенсії з обмеженням її максимального розміру.

Також підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 в частині заявлених ним позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.02.2022 року, 01.03.2022 року, з 01.02.2023 року, з 01.03.2023 року та з 01.03.2024 року перерахунок та виплату його пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідачем судові витрати не понесені, суд вирішує розподіл судового збору не здійснювати.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5, 6-11, 12, 77, 90, 241-246, 255, 257, 258, 262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати ОСОБА_1 з 01.02.2022 року пенсії з обмеженням її максимального розміру у сумі 26 204,35 грн. замість нарахованої суми у розмірі 36 584,60 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.02.2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати ОСОБА_1 з 01.03.2022 року пенсії з обмеженням її максимального розміру у сумі 29 794,14 грн. замість нарахованої суми у розмірі 41 591,14 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.03.2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати ОСОБА_1 з 01.02.2023 року пенсії з обмеженням її максимального розміру у сумі 29 831,34 грн. замість нарахованої суми у розмірі 58 132,01 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.02.2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати ОСОБА_1 з 01.03.2023 року пенсії з обмеженням її максимального розміру у сумі 29 831,34 грн. замість нарахованої суми у розмірі 59 632,01 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.03.2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати ОСОБА_1 з 01.03.2024 року пенсії з обмеженням її максимального розміру у сумі 29 831,34 грн. замість нарахованої суми у розмірі 59 739,21 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.03.2024 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький