Справа № 158/164/24
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 158/164/24

адміністративне провадження № К/990/14622/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів - Губської О.А., Мацедонської В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 січня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2024 року у справі № 158/164/24 за позовом Управління Державної міграційної служби України у Волинській області до громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_2 про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України,

У С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року Управління Державної міграційної служби України у Волинській області звернулося до суду з позовом до громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_2 про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 січня 2024 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2024 року, у задоволені позовних вимог відмовлено повністю.

16 квітня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Управління Державної міграційної служби України у Волинській області на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 січня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2024 року у справі № 158/164/24. Заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовну заяву.

На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України від 30 вересня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно пункту 11 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

Предметом розгляду цієї справи є продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

З огляду на зазначене, зважаючи на предмет розгляду справи, за своєю суттю вона є справою щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України, та відповідно до частини 6 статті 12 КАС України належить до категорії малозначних.

Отже, враховуючи, що ця справа є справою незначної складності, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги, визначених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Заявник, оскаржуючи судові рішення, про наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не зазначає.

Суд враховує положення, що містяться в Рекомендаціях № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи, згідно з якими державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження.

Відповідно до частини «с» статті 7 вказаних Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону; вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтею 289, 333 КАС України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою скаргу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 січня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2024 року у справі № 158/164/24 за позовом Управління Державної міграційної служби України у Волинській області до громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_2 про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді М.В. Білак

О.А. Губська

В.Е. Мацедонська