Справа № 580/2095/24
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року справа № 580/2095/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Експоліспром» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «Експоліспром» (далі позивач) до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.01.2024 №393/23-00-07-05-01.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головним управлінням ДПС у Черкаській області протиправно враховано інвентаризацію викидів забруднюючих речовин на виробничих майданчиках №1 та №2 товариства з обмеженою відповідальністю «Експоліспром» (Звіти по інвентаризації викидів ТОВ «Науково технічний лабораторний центр ТРІМ КЕО»), для висновку про невірне заповнення позивачем додатку 3 (ДЗ) до декларації з ПДВ за жовтень 2023 року. Також позивачем вказано, що відповідачем під час перевірки та прийняття оскаржуваного ППР невірно визначено суду податкового кредиту.

Ухвалою суду від 04.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що за наслідками перевірки діяльності позивача виявлено факт порушення позивачем вимог, зокрема, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п.198.2,п. 198.3, п. 198.6 ст.198, пп. «в» п. 200.4 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України щодо завищення ним від`ємного значення в декларації з ПДВ за жовтень 2023 року у розмірі 1384658 грн Враховуючи встановлені вище порушення, представник відповідача вважає, що податкове повідомлення-рішення від 10.01.2024 №393/23-00-07-05-01 є правомірним та скасуванню не підлягає.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої він вважає, що доводи відповідача, які викладені у відзиві є необґрунтованими, а позов таким, що підлягає до повного задоволення.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Черкаській області проведено позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Експоліспром» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2023 року від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. Результати перевірки оформлені актом від 22.12.2023 №13044/23-00-07-05-01/43111782.

Вищезазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем:

- п.п. «б» п.200.4, п. 200.7, п. 200.9, абз. «в» п. 200.14 ст. 200 розд. V Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755- VI (із змінами та доповненнями), в частині завищення заявленої суми бюджетного відшкодування по Декларації з ПДВ за жовтень 2023 року в розмірі 59390,00 грн;

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 201, п.п. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України в частині завищення податковий кредит, що призвело до завищення бюджетного відшкодування у розмірі 216470 грн;

- п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2,п. 198.3, п. 198.6 ст.198, пп. «в» п. 200.4 ст.200 розділу V Податкового кодексу України щодо завищення від`ємного значення в декларації з ПДВ за жовтень 2023 року у розмірі 1384658 грн

На підставі висновку акту фактичної перевірки від 22.12.2023 №13044/23-00-07-05-01/43111782 Головним управлінням ДПС у Черкаській області прийнято, зокрема, податкове повідомлення-рішення від 10.01.2024 №393/23-00-07-05-01, яким до позивача застосовано фінансові (штрафні) санкції в розмірі 1384658 грн

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає , що відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

На підставі п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно п. 198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Матеріалами справи підтверджено, що перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (показник рядка 20.2. Декларації) встановлено її завищення на 275860 грн.

Так, відповідно до п.п. «б» п. 200.4 ст. 200 розділу V ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1 ст.200, така сума: підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200і.З статті 200і Кодексу на момент отримання контролюючим органам податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Згідно п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п. 200.9 ст. 200 розділу V ПК України форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Разом з цим, згідно вимог п.4 розд. V Наказу Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», у додатку 3 (ДЗ) до декларації з ПДВ в таблиці 2 зазначається розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України та вказується від`ємне значення, звітний (податковий) періоді, у якому виникло дане значення.

У складі декларації з ПДВ подаються передбачені - п.5 розд. V Наказ Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 «Про затвердження форм та порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року №159/28289 (далі - Наказ №21), додатки (у разі заповнення даних у відповідних рядках декларації), зокрема додаток З (ДЗ) «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» та/або додаток 4 (Д4) «Заяви про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника.

Відповідно до Наказу №21 платники податку, які відповідно до статті 200 ПКУ мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (ДЗ) (додаток 3) та (Д4). Розрахунок суми бюджетного відшкодування здійснюється в межах суми, обчисленої відповідно до пункту 200.3 статті 200 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, за вирахуванням від`ємного значення поточного звітного (податкового) періоду, зарахованого у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість.

Оскільки додатки до декларації є складовою частиною такої декларації, лише правильно заповнений додаток ДЗ до податкової декларації з ПДВ дає право платнику податків претендувати на отримання бюджетного відшкодування ПДВ за такою податковою декларацією.

Згідно абз. «в» п. 200.14 ст. 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Актом перевірки від 22.12.2023 №13044/23-00-07-05-01/43111782 підтверджено, що платником не вірно заповнено додаток 3 (ДЗ) до декларації з ПДВ за жовтень 2023 року, а саме:

- у рядку 100 зазначено суму ПДВ 8364,3 грн по постачальнику (індивідуальний податковий номер 8) за звітний (податковий) період, у якому виникло від`ємне значення - квітень 2023 року, проте відповідно баз даних та Єдиного реєстру податкових накладних даний постачальник відсутній. Даного постачальника по індивідуальному податковому номеру зазначеному в податковій декларації з ПДВ за квітень 2023 року не існує;

- у рядку 107 зазначено суму ПДВ 45838,4 грн по постачальнику (індивідуальний податковий номер 90) за звітний (податковий) період, у якому виникло від`ємне значення - квітень 2023 року, проте відповідно баз даних та Єдиного реєстру податкових накладних по даному постачальнику зареєстровано податкових накладних на суму 4538,40 грн. Різниця завищення складає 41300 грн;

- в рядку 123 зазначено суму ПДВ 329425,99 грн по постачальнику (індивідуальний податковий номер 51) за звітний (податковий) період, у якому виникло від`ємне значення - квітень 2023 року, без урахування розрахунку коригування податкового кредиту від 16.05.2023 року №13100047/131 на суму (-1552,95 грн). Різниця завищення складає 1556 грн.;

- у рядку 56 зазначено суму ПДВ 52206,34 грн по постачальнику (індивідуальний податковий номер 16) за звітний (податковий) період, у якому виникло від`ємне значення - липень 2023 року, без урахування розрахунку коригування податкового кредиту від 19.07.2023 року №1958 на суму (- 26103,17 грн). Різниця завищення складає 26103 грн;

- у рядку 30 зазначено суму ПДВ 6182,74 грн по постачальнику (індивідуальний податковий номер 24) за звітний (податковий) період, у якому виникло від`ємне значення - серпень 2023 року, без урахування розрахунків коригування податкового кредиту від 05.09.2023 року №501571 на суму (- 1038,02 грн), від 05.09.2023 року №501572 на суму (-190,48 грн). Різниця завищення складає 1228 грн.;

- у рядку 37 зазначено суму ПДВ 84052,79 грн по постачальнику (індивідуальний податковий номер 51 за звітний (податковий) період, у якому виникло від`ємне значення - серпень 2023 року, без урахування розрахунку коригування податкового кредиту від 10.10.2023 року №1310001/131 на суму (- 3664,98 грн). Різниця завищення складає 3665 грн;

- у рядку 10 зазначено суму ПДВ 6942,43 грн по постачальнику (індивідуальний податковий номер 85) за звітний (податковий) період, у якому виникло від`ємне значення - вересень 2023 року, проте відповідно баз даних та Єдиного реєстру податкових накладних даний постачальник відсутній. Даного постачальника по індивідуальному податковому номеру зазначеному в податковій декларації з ПДВ за вересень 2023 року не існує.

Вищезазначене призвело до завищення ТОВ «Експоліспром» заявленої суми бюджетного відшкодування по Декларації з ПДВ за жовтень 2023 року в розмірі 275860 грн. (89158 грн. зменшення бюджетного відшкодуванню по заявленим сумам бюджетного відшкодування + 186702 грн. з урахуванням порушення відображеного в п.3.1 та п.3.2 даного акту перевірки).

Таким чином, перевіркою достовірності і правильності визначення ТОВ «Експоліспром» суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) у розмірі 1384658 грн. встановлено його завищення за жовтень 2023 року на суму 1384658 грн, що є порушенням вимог п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п.198.2,п. 198.3, п. 198.6 ст.198, пп. «в» п. 200.4 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України.

Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 10.01.2024 №393/23-00-07-05-01є правомірним та скасуванню не підлягає.

Стосовно інших доводів позивача, то вони не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа №802/2236/17-а).

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ