Справа № 466/9634/23
Суддя: Луців-Шумська Н. Л.
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/9634/23
Провадження № 2-а/466/16/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі :

головуючої-судді Луців-Шумської Н.Л.

учасники справи

секретар Степанюк Н.В.

позивач ОСОБА_1

представник позивача Осташевський А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Осташевський Андрій Миронович, до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

в с т а н о в и в

18.09.2023 ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Осташевський А.М., звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7606158 від 26.08.2023р. У разі задоволення позову просить стягнути на його користь понесені витрати на правничу допомогу та сплачений судовий збір.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що при ознайомленні в суді зі справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП у справі № 466/9269/23 йому стало відомо, що в цих матеріалах справи є копія постанови серії ЕАТ № 7606158 від 26.08.2023, винесена інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (надалі УПП у Львівській області) старшим сержантом поліції Бобеляком Ю.Я., згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. Зазначена постанова ОСОБА_1 на місці її складення 26.08.2023 вручена не була, засобами поштового зв`язку чи будь-якими іншими засобами йому не надсилалася.

Згідно вказаної постанови серії ЕАТ № 7606158 від 26.08.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, за те, що він 26.08.2023 о 15.30 год. по вул. Миколайчука, 38 у м. Львові керував транспортним засобом та при повороті ліворуч не увімкнув світловий покажчик повороту, а також на вимогу працівника поліції не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, тобто не мав при собі, чим порушив п. 2.4.а. Правил дорожнього руху.

Вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною, рішення про накладення на нього штрафу є необґрунтованим. В діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом «Mersedes Benz Е320 CDI» д.н.з. НОМЕР_1 . Ним керував його друг ОСОБА_2 .

Вказує, що ст.сержантом поліції ОСОБА_3 , а також будь-якою іншою службовою особою ГУНП у Львівській області, не надано жодного доказу на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. В оскаржуваній постанові відсутні відомості про фіксування нагрудними відеокамерами патрульних поліції (відеореєстраторами) порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора УПП у Львівській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7606158 від 26.08.2023р

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2023 року справу передану для розгляду судді Шевченківського районного суду м.Львова Кавацюку В.І.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Львова Кавацюка В.І. від 19 вересня 2023 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд.

16.10.2023 року з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 26.08.2023 року о 15:30 у місті Львові по вул. Миколайчука, 38 позивач керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ Е 320 CDI державний номерний знак НОМЕР_1 , при повороті ліворуч не увімкнув світловий покажчик повороту, також на вимогу працівника поліції не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, тобто, не мав при собі, чим порушив п. 2.4. «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР).

Відповідно до ч.1 ст.283 та п.1 ч.1 ст.284 КУпАП Інспектор Управління старший сержант поліції Бобеляк Ю.Я. виніс постанову по справі про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу 425,00 грн.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Пунктом 1.3 ПДР закріплено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Інспектор чітко спостерігав факт допущення позивачем порушення вимог ПДР, а тому, як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено шляхом винесення постанови.

Позивач здійснив зупинку свого транспортного засобу та почав вести діалог з працівниками поліції. Останні, дотримуючись ст.ст.278, 279 КУпАП та Інструкції «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі» № 1395 від 07.11.2015 (далі інструкція № 1395 від 07.11.2015), представилися, пояснили правопорушнику причину зупинки та почали з`ясовувати всі необхідні обставини для початку розгляду справи по суті. Уже безпосередньо під час розгляду справи зачитали позивачу ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, ознайомили позивача із правопорушенням, яке він вчинив.

Позивач не заперечував факту керування транспортним засобом, у інспектора були всі підстави вважати, що саме позивач таки і керував даним автомобілем, а доводи позивача в позовній заяві мають метою уникнення позивача від адміністративної відповідальності за вказане правопорушення та правопорушення за ст.130 КУпАП.

Також позивач відмовився пред`явити працівникам поліції посвідчення водія, стверджуючи, що залишив його вдома, проте право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Крім цього, інспектор декілька разів ознайомлював позивача із постановою, проте останній відмовився від підпису та отримання копії, що чітко підтверджується відеозаписом із нагрудного відеореєстратора інспектора.

В ході спілкування з позивачем інспектор виявив в останнього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою сертифікованого приладу Drager, на що позивач погодився, результат виявився позитивним, 0,36 проміле. Відносно позивача було складено також і протокол за ст.130 КУпАП, який направлено в Шевченківський районний суд міста Львова. Справа № 466/9269/23.

Відразу після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який підтвердив перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння, останній почав стверджувати, що не керував транспортним засобом, тобто, у сторони відповідача, є всі підстави вважати, таким чином позивач має на меті уникнути відповідальності за скоєне ним правопорушення.

Зазначає, що інспектор Управління приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв в межах власної дискреції, яка визначається завданнями та функціями передбаченими Законом України «Про Національну поліцію», КУпАП та посадовою інструкцією поліцейського. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення Інспектор виніс постанову по вказаній справі керуючись статтею 283 КУпАП на місці вчинення правопорушення.

Враховуючи все вищевикладене, просить відмовити повністю у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю такого.

25.10.2023 року позивач ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Осташевський А.М., подав до суду відповідь на відзив, у якому зазначив, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Mersedes Benz E320 CDI» д.н.з. НОМЕР_1 , а відповідно і порушення ним правил дорожнього руху не увімкнення світлового покажчика повороту при повороті автомобілем ліворуч.

Згідно розпорядження №30 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 10.01.2024 року та згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2024 року вищевказані матеріали справи передано для розгляду судді ОСОБА_4 .

Ухвалою судді ОСОБА_4 від 12.01.2024 року вказану справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Осташевський А.М. позовну заяву підтримали, зіславшись на викладені в позові обставини.

Позивач ОСОБА_1 пояснив, що 26 серпня 2023 року, він близько 14.30 год. зустрівся із своїм товаришем ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 . Під час зустрічі, перебуваючи за столиками літнього кафе, він випив один бокал квасу, а його товариш ОСОБА_2 - бокал пива. Під час спілкування виникла необхідність передати особисті документи їхній знайомій ОСОБА_5 , яка проживає неподалік по АДРЕСА_2 . По телефону ОСОБА_2 сказав їй, що вони до неї під`їдуть за 5 хвилин. Після того вони вийшли з території кафе і сіли в автомобіль «Mersedes Benz Е320 CDI» д.н.з. НОМЕР_1 . Цей автомобіль зареєстрований за матір`ю ОСОБА_2 - ОСОБА_6 . Користується цим автомобілем ОСОБА_2 . Під`їжджаючи до будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 заїхав на зупинку громадського транспорту. Він йому сказав, що тут краще не припарковуватися (на зупинці громадського транспорту не можна припарковуватися). На це ОСОБА_2 погодився і, не зупиняючись на зупинці, виїхав із зупинки громадського транспорту і поїхав по дорозі в двір будинків АДРЕСА_3 . Тоді він і ОСОБА_2 помітили, що за ними їде поліцейський автомобіль. Будь-яких сигналів для зупинки їх автомобіля працівники поліції не подавали, проблискові маячки не вмикали. Заїхавши у двір будинків №36 та №38 ОСОБА_2 , з дотриманням правил дорожнього руху, зупинив та припаркував автомобіль на узбіччі та вони вийшли з нього. Через деякий час, коли вони перебували біля автомобіля у подвір`я будинків заїхав службовий автомобіль поліції. Працівники поліції сказали їм зупинитися. Виконуючи їх вказівки він та ОСОБА_2 зупинилися. Не пояснюючи в чому справа, працівники поліції спиталися, хто керував автомобілем. ОСОБА_2 вказав на нього, ОСОБА_1 , хоча він насправді автомобілем не керував. Він, ОСОБА_1 , зрозумів чому ОСОБА_2 вказав на нього, оскільки знав, що той випив пиво і сів за кермо автомобіля, а тому боявся того, що працівники поліції можуть перевірити його на стан алкогольного сп`яніння. Працівникам поліції він повідомив, що не був за кермом автомобіля. Проте їх це не цікавило, вони почали говорити, що ОСОБА_2 вказав на нього, а тому він і був за кермом. Працівники поліції пояснювали, що під час руху він не увімкнув світловий покажчик повороту. На це він, ОСОБА_1 , заперечив, пояснивши, що взагалі не керував автомобілем. Після цього працівники поліції попросили його пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Виконуючи їх вимоги, він погодився пройти цей тест. Результат був позитивний (0,36 проміле). Він не очікував такий результат, пояснив їм, що алкоголь в цей день не вживав, що вживав алкоголь за день перед цим і на даний час не знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції не взяли цього до уваги. Після того вони склали на нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП. Також працівники поліції сказали йому надати їм посвідчення водія, однак посвідчення водія він не мав з собою, сказав, що воно йому не було потрібне, бо в це день він транспортними засобами не користувався. Працівники поліції сказали, що він має заплатити штраф за те, що не увімкнув покажчик повороту та не надав посвідчення водія. Працівники поліції роздрукували якусь квитанцію, де було вказано суму штрафу і вимагали в нього її підписати. Він не хотів підписувати цю квитанцію та платити штраф, оскільки вважав себе не винуватим. Копії постанови про вчинення адміністративного правопорушення та накладення штрафу працівники поліції йому не вручили.

Також ОСОБА_1 пояснив, що ніхто з працівників поліції йому не роз`яснював його прав, ніхто не пояснював, що винесли щодо нього постанову про вчинення адміністративного порушення, такої постанови йому не вручили і не пояснювали, що ця постанова може бути оскаржена і не пояснювали, який строк для її оскарження. Також він хотів скористатися правовою допомогою адвоката, до якого намагався зателефонувати. Проте працівники поліції говорили, що в них немає часу і не дали можливості йому скористатися правовою допомогою.

Про те, що квитанція про сплату штрафу була тою ж самою постановою, яку винесли працівники поліції, він не знав. Зазначив, що не вчиняв порушення правил дорожнього руху, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП в судові засідання не з`явився, хоч про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку, та у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу у його відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 дав пояснення про те, що 26.08.2023 він був за кермом автомобіля «Mersedes Benz Е320 CDI» д.н.з. НОМЕР_1 . При здійсненні поворотів він вмикав покажчики поворотів. Пояснив, що дійсно він працівникам поліції вказав на ОСОБА_1 , як на водія автомобіля, оскільки розумів, що перед тим як сісти за кермо автомобіля випив пляшку пива і працівники поліції можуть його перевірити на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пива не пив, а пив квас, тому вказав на нього, як на водія.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , його представника, покази свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений адміністративний позов є необґрунтованим та не підлягає до задоволення виходячи з таких міркувань.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні встановлено, що 26.08.2023 року службовою особою - інспектором роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Бобеляком Ю.Я. було винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7606158, згідно з якою позивач ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425,00грн.

В цій постанові, зокрема, зазначено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Mersedes Benz Е320 CDI» д.н.з. НОМЕР_1 , 26.08.2023 року о 15.30год. на вул.Миколайчука, 38 при повороті ліворуч не увімкнув світловий покажчик повороту, також на вимогу працівника поліції не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, тобто не мав при собі, чим порушив п. 2.4.а ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Вищевказані обставини підтверджуються даними, які зазначені в адміністративному позові та копією вищевказаної постанови в справі про адміністративне правопорушення серія ЕАТ №7606158 від 26.08.2023 року.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено чіткий перелік підстав для зупинення транспортного засобу поліцейським, зокрема це порушення водієм Правил дорожнього руху.

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Згідно з п. 2.1. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

…ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Суд критично ставиться до пояснень позивача про те, що він 26.08.2023 року приблизно о 14.30год не був за кермом транспортного засобу «Mersedes Benz Е320 CDI» д.н.з. НОМЕР_1 , а відтак, в його діях немає складу адміністративного правопорушень.

Його пояснення спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписом події з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які долучені до матеріалів справи, де чітко видно, як ОСОБА_2 вказує на те. що позивач керував транспортним засобом, а той не заперечує. (с1ір-0: 04 хв. 38 с.).

Також з відеозапису з місця складання постанови вбачається, що порядок її складання повністю дотримано, інспектор декілька разів ознайомлював позивача із постановою, проте останній відмовився від підпису та отримання копії, що чітко підтверджується відеозаписом із нагрудного відеореєстратора Інспектора: (с1ір -3: 10 хв, 06 с).

За сукупності таких обставин суд дійшов переконання про те, що даний позов є спробою позивача уникнути відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУПАП, а також і за порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

З цих же підстав суд відхиляє покази свідка ОСОБА_2 , який є товаришем ОСОБА_1 та у зв`язку з цим є особою, заінтересованою в результатах розгляду справи.

Перекидання відповідальності за правопорушення з однієї особи на іншу особу суд розцінює як спосіб уникнення обома особами визначеної законом відповідальності.

Суд приймає до уваги, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений ст.71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (вказаний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №536/583/17 та від 14.03.2018 у справі №760/2846/17).

Разом з тим, у матеріалах справи, у тому числі наданих позивачем, не міститься жодних даних, які б достовірно підтвердили той факт, що позивач не керував транспортним засобом 26.08.2023 близько 14.30год не керував транспортним засобом «Mersedes Benz Е320 CDI» д.н.з. НОМЕР_1 . Також позивачем не доведений факт порушення його прав при розгляді справи інспектором поліції та невиконання інших вимог закону, на які він посилається у позові.

За таких обставин суд вважає, що оскільки позивачем не доведено обґрунтованості своїх позовних вимог, у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 6,77,79,90,132,139,242,243,245,286 КАС України, ст.ст.7, 9, 126, 222, 251, 293 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ №7606158 від 26 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП в і д м о в и т и .

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.04.2024р.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська