Справа № 400/1951/24
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 р. № 400/1951/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаІнгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056,
проскасування постанови від 27.07.2023 №71686485, від 19.02.2024 №71686485,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач, Інгульський відділ ДВС), в якому просить суд:

- скасувати постанову Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 27.07.2023 року ВП № 71686485 про внесення зміни до постанови від 01.05.2023 року ВП № 71686485 про стягнення виконавчого збору;

- скасувати постанову Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19.02.2024 року ВП № 71686485 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 83667,86 грн.

Ухвалою від 13.03.2024 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження, з урахуванням особливостей встановлених ст. 287 КАС України.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що за відсутності фактичного стягнення з боржника в примусовому порядку суми заборгованості у державного виконавця відсутні підстави для стягнення з боржника виконавчого збору, позивач зауважує, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: фактичне виконання виконавчого документи та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення. Позивач вважає, що постанова Інгульського відділу ДВС від 19.02.2024 року № 71686485 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 83667,86 грн. прийнята з порушенням вимог ч. 3 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» оскільки розмір виконавчого збору невірно визначений в розмірі 10% від вартості земельної ділянки. Також, позивач вважає, постанова від 27.07.2023 року № 71686485 про виправлення помилки у процесуальному документі прийнята з порушенням вимог ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» оскільки розмір виконавчого збору невірно визначений в розмірі 10% від вартості земельної ділянки та абз. 3 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» оскільки в даному випадку відсутня саме арифметична помилка при визначенні розміру виконавчого збору, а з боржника підлягає стягненню виконавчий збір визначений в порядку виконання рішень немайнового характеру

Відповідач надав відзив, в якому у задоволенні позову просив відмовити. Заперечуючи проти позовних вимог відповідач зазначив, що за наявності обставин, визначених абз. 1 ч. 10 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, відкрите на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у тому числі до дати укладення такої угоди, підлягає закінченню відповідно до п. 19-1 ч. 1 ст. 39 цього Закону.

Відповідач звернув увагу, що ч. 2 с. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Тобто в даному випадку поверненню підлягає земельна ділянка площею 1352 кв. м., з кадастровим номером :01:041:0005 нормативною грошовою оцінкою 970678,66 грн.

Таким чином, виконавчий збір розраховується відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» в розмірі 10% від суми, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, а ні як помилково вважає скаржник в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, оскільки на виконанні перебувало виконавче провадження щодо повернення майна (фактично йде мова про передачу майна від боржника стягувачу), виконавчий збір стягується у розмірі 10 відсотків вартості майна, яке необхідно передати, для чого у виконавчому документі і зазначено вартість самого майна.

Щодо постанови про внесення виправлень відповідач зазначив, що вимоги закону допускають виправлення допущеної у процесуальних документах граматичних чи арифметичних помилок державним виконавцем з власної ініціативи.

Законом України «Про виконавче провадження» не надається визначення арифметичної або граматичної помилки. Державним виконавцем при підрахунку розміру виконавчого збору було невірно підраховано розмір виконавчого збору внаслідок чого винесена постанова від 27.07.2023 року, якою внесено виправлення до документу «Постанова про стягнення виконавчого збору» від 27.07.2023 року: змінити суму виконавчого збору з зазначеного « 13400,00 грн.» на вірний « 97067,86 грн.».

Таким чином, окрім неправильно підрахованих цифр в постанові про стягнення виконавчого збору нічого не змінювалося, що є виправлення саме арифметичної помилки та у зв`язку з чим вважаємо дії державного виконавця вчинені відповідно до закону.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 06.02.2023 року у справі № 915/491/19 постановлено відповідачу, фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , повернути позивачу, Миколаївській міській раді, земельну ділянку площею 1352 кв.м. нормативною грошовою оцінкою 970678,66 грн. з кадастровим номером :01:041:0005 по АДРЕСА_2 , у придатному для використання стані шляхом демонтажу споруд.

Постановою Інгульського відділу ДВС від 01.05.2023 року відкрито виконавче провадження № 71686485 з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 10.04.2023 року № 915/491/19 про повернення відповідачем, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , позивачу, Миколаївській міській раді, земельної ділянки площею 1352 кв.м. нормативною грошовою оцінкою 970678,66 грн. з кадастровим номером :01:041:0005 по АДРЕСА_2 у придатному для використання стані шляхом демонтажу споруд.

Пунктом 3 постанови про відкриття виконавчого провадження постановлено стягнути з боржника виконавчий збір в розмірі 13400,00 грн.

01.05.2023 року Інгульським відділом ДВС винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 71686485 на суму судового збору 13400,00 грн.

Постанови Інгульського відділу ДВС від 01.05.2023 року № 71686485 про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору були отримані особисто боржником 22.02.2024 року у Відділі, про що зроблено відмітку в матеріалах виконавчого провадження.

Постановою Інгульського відділу ДВС від 27.07.2023 року № 71686485 про виправлення помилки у процесуальному документі в зв`язку з арифметичною помилкою внесено зміну до постанови від 01.05.2023 року № 71686485 про стягнення виконавчого збору шляхом зміни суми виконавчого збору з 13400,00 грн. на 97067,86 грн.

Про постанову Інгульського відділу ДВС від 27.07.2023 року № 71686485 про виправлення помилки у процесуальному документі боржникові, ОСОБА_1 , стало відомо 28.02.2024 року, під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Постановою Інгульського відділу ДВС від 01.02.2024 року № 71686485 виконавче провадження закінчено в зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.

Постановою Інгульського відділу ДВС від 19.02.2024 року № 71686485 стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір в розмірі 83667,86 грн.

Постановою Інгульського відділу ДВС від 19.02.2023 року відкрито виконавче провадження № 74213770 з примусового виконання постанови Інгульського відділу ДВС від 19.02.2023 року № 71686485 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 83667,86 грн.

З зазначеною постановою позивач ознайомилась 22.02.2024 року, під час ознайомлення з виконавчим провадженням № 74213770.

Не погоджуючись з постановами Інгульського відділу ДВС від 27.07.2023 року та 09.02.2024 року у ВП № 71686485, позивач оскаржила їх у судовому порядку.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 10 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404) заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Матеріалами виконавчого провадження ВП № 71686485 підтверджується, що державним виконавцем було вчинено усі передбачені заходи примусу виконання рішення.

Так, постановою Інгульського відділу ДВС від 13.07.2023 року № 71686485 стягнуто з ОСОБА_1 штраф в розмірі 1700,00 грн. Постановою Інгульського відділу ДВС від 27.07.2023 року № 71686485 стягнуто з ОСОБА_1 штраф в розмірі 3400,00 грн.

Отже, у цій справі спір виник у зв`язку з тим, що державний виконавець виніс постанову про стягнення виконавчого збору за виконання виконавчого документа, за яким рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.02.2023 року у справі № 915/491/19 є рішенням немайнового характеру та його виконання проведено державним виконавцем в порядку ст. 63 Закону № 1404, як рішення немайнового характеру, та яким, без звернення стягнення на земельну ділянку, з ОСОБА_1 підлягає стягненню на підставі ч. 3 ст. 27 Закону № 1404 виконавчий збір в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати (13400,00 грн.).

Згідно ч. 2 ст. 27 Закону № 1404 виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Тобто в даному випадку поверненню підлягає земельна ділянка площею 1352 кв. м., з кадастровим номером :01:041:0005 нормативною грошовою оцінкою 970678,66 грн. Таким чином, виконавчий збір розраховується відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону № 1404 в розмірі 10% від суми, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, а ні як помилково вважає скаржник в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону № 1404.

Посилання позивача на рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.02.2023 року у справі № 915/491/19, яким визначається порядок та розмір стягнення судового збору за подачу позову прокурором, суд зазначає, що поняття стягнення судового збору та виконавчого збору не є тотожними, та регламентуються різною нормативно-правовою базою.

Порядок стягнення та розмір виконавчого збору, який підлягає стягненню, чітко визначені ст. 27 Закону № 1404.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Закону № 1404 (у редакції, викладеній згідно з Законом від 03.07.2018 року № 2475) виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно з ч. 5 ст. 27 Закону № 1404 виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Частиною 9 ст. 27 Закону № 1404 передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404 виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону № 1404 у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, ст. 27 Закону № 1404 визначений загальний розмір виконавчого збору за примусове виконання рішень немайнового характеру, однак визначений і спеціальний розмір виконавчого збору за примусове виконання рішень немайнового характеру у вигляді передачі майна від боржника стягувачу.

Оскільки на виконанні перебувало виконавче провадження щодо повернення майна (фактично йде мова про передачу майна від боржника стягувачу), виконавчий збір стягується у розмірі 10% вартості майна, яке необхідно передати, для чого у Документ сформований в системі «Електронний суд» 20.03.2024 9 виконавчому документі і зазначено вартість самого майна.

Щодо постанови від 27.07.2023 року № 71686485 про виправлення помилки у процесуальному документі, суд зазначає, що в разі невірного застування державним виконавцем положень ст. 27 Закону № 1404, усунення таких порушень, відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 74 Закону № 1404 начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. Таким чином вимоги закону допускають виправлення допущеної у процесуальних документах граматичних чи арифметичних помилок державним виконавцем з власної ініціативи.

Законом № 1404 не надається визначення арифметичної або граматичної помилки.

Державним виконавцем при підрахунку розміру виконавчого збору було невірно підраховано розмір виконавчого збору внаслідок чого винесена постанова від 27.07.2023 року, якою внесено виправлення до документу «Постанова про стягнення виконавчого збору» від 27.07.2023 року: змінити суму виконавчого збору з зазначеного « 13400,00 грн.» на вірний « 97067,86 грн.». Таким чином, окрім неправильно підрахованих цифр в постанові про стягнення виконавчого збору нічого не змінювалося, що є виправлення саме арифметичної помилки .

Враховуючи викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувани постанови прийняті відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законом України «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для їх скасування відсутні.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

За наведених обставин суд вважає позовні вимоги необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 19, 241 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056, ) про: скасування постанови Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 27.07.2023 року ВП № 71686485 про внесення зміни до постанови від 01.05.2023 року ВП № 71686485 про стягнення виконавчого збору; скасувати постанови Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19.02.2024 року ВП № 71686485 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 83667,86 грн. відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.04.2024 року.

Суддя О.В. Малих