Справа № 480/3129/23
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2024 року Справа № 480/3129/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Соп`яненко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3129/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
07 квітня 2072 року позивач, ОСОБА_1 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови, і просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) за № 335916 від 23 березня 2023 року, складену заступником начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Антоном Терещенко.
Позовні вимоги мотивовані тим, що на думку позивача, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 335916 від 23.03.2023 є незаконною, постановленою з порушеннями та без урахування фактичних обставин, оскільки під час перевірки позивач ще не розпочав здійснювати нерегулярні пасажирські перевезення, а тому і не мав обов`язку надавати схеми маршрутів та таблицю вартості проїзду затвердженої перевізником.
Ухвалою суду від 13.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Цією ж ухвалою встановлено відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позов, доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що приписи статті 39 Закону України Закону України "Про автомобільний транспорт" зобов`язують водія автобуса мати при собі та пред`являти на вимогу, зокрема, схему маршруту, таблиця вартості проїзду. Проте, долучені до матеріалів адміністративного позову документи не свідчать про пред`явлення всіх визначених вище документів на момент складання акта про проведення перевірки.
Відсутність необхідних документів (в даному випадку схема маршруту, таблиця вартості проїзду), визначеного положеннями ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" та Порядку № 1567, на момент проведення рейдової перевірки, знайшло своє відображення в акті від 02.02.2023 № 327654.
Оскільки на момент проведення перевірки схема маршруту та таблиця вартості проїзду були відсутні (що не заперечується позивачем), то виявлені у позивача під час перевірки порушення, зафіксовані в акті, становлять склад господарського правопорушення, передбаченого абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", і тягнуть накладання штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відтак, постанова № 335916 від 23.03.2023, складена на підставі акта № 327654, за порушення ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" є правомірною.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.
Судом встановлено, що 02.02.2022 співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) в Харківській області проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки Mercedes-Benz НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 .
За результатами перевірки відповідачем складено акт №327654 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень і вантажів автомобільним транспортом від 02.02.2023, яким встановлено, що при наданні послуг з перевезення пасажирів за регулярним міжміським маршрутом "Харків-Ромни" автомобільний перевізник здійснив порушення, а саме на момент перевірки відсутні: схеми маршруту та таблиця вартості проїзду, затвердженої перевізником, чим порушено ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (а.с.11). Водій з актом перевірки ознайомився та пояснень не надав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 2 Закону України "Про транспорт", нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, шляхів сполучення, організації безпеки руху, охорони громадського порядку, пожежної безпеки, санітарні та екологічні вимоги, що діють на транспорті, є обов`язковими для власників транспорту і громадян, які користуються послугами транспорту та шляхами сполучення.
Частинами 1 2 ст. 16-1 Закону України "Про транспорт" визначено, що державний нагляд (контроль) за діяльністю суб`єктів господарювання, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів (у тому числі небезпечних), юридичних та фізичних осіб проводиться шляхом планових, позапланових, рейдових перевірок (перевірка на дорозі). Планові та позапланові перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами (на автомобільному транспорті - також фізичними особами - суб`єктами господарювання) та юридичними особами вимог законодавства про транспорт проводяться на підставі переліку питань, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпеки на морському та внутрішньому водному транспорті.
Відповідно до ст.3 Закону України "Про автомобільний транспорт", цей закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.
Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт", державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Статтею 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що Автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Документи для регулярних пасажирських перевезень:
для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;
для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.
Відповідно до частини першої статті 29 Закону України "Про дорожній рух", у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю пройшов такий контроль.
Статтею 35 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані у підрозділах Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.
Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.
Обов`язковий технічний контроль транспортних засобів здійснюють суб`єкти проведення обов`язкового технічного контролю, які мають на правах власності або користування обладнання, що дає змогу перевіряти технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища.
На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.
В той же час, в частині другій статті 35 цього Закону визначено, що легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років не підлягають обов`язковому технічному контролю.
Отже аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що обов`язковому технічному контролю підлягають, зокрема, автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку, за винятком автомобілів із строком експлуатації до двох років.
Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за:
- перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Крім того, процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).
Так, положеннями Порядку № 1567 врегульовано, що:
- державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України (пункт 2);
- органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи (пункт 3);
- державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (пункт 4);
- рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка (пункт 12);
- рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (пункт 14);
Крім того, пунктом 15 Порядку № 1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, виключно: - наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; - виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
З матеріалів справи суд вбачає, що в акті №327654 від 02.02.2023 відображено що під час перевірки виявлено порушення: "при здійсненні регулярних пасажирських перевезень міжміським/міжобласним маршрутом Ромни - Харків автомобільний перевізник здійснив порушення, а саме на момент перевірки відсутній розклад руху та таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень)" (а.с. 11).
При цьому, позивач вказує, що 01.02.2023 до неї, як до перевізника, надійшло замовлення на здійснення нерегулярного перевезення з м.Суми до м.Харків та в звороньому напрямку. В цей день було складено список осіб, які підлягали перевезенню.
В той же час, суд зазначає, що ніяких доказів про здійснення саме нерегулярного перевезення, що таке перевезення здійснювалось саме з м.Суми, доказів хто саме замовник послуги, надходження замовлення на перевезення осіб, як проведена оплата за наданими послугами не надано. Водночас, надано копію списку пасажирів для перевезення 02.02.2023.
З наданих позивачем доказів підтверджується, що вищезазначений транспортний засіб та водій здійснює регулярні перевезення за міжобласним та міжміським маршрутом Ромни-Харків прямим рейсом №171 та зворотнього рейсу №172.(а.с.15-21)
Як убачається із фотокопії наданої відповідачем, підтверджується той факт, що вищевказаний транспортний засіб, який містить табличку "Ромни-Харків" (яка присутня на момент перевірки) здійснює регулярні перевезення за маршрутом саме Ромни-Харків.(а.с.69)
Як зазначено вище, відсутність у водія на момент проведення перевірки будь-якого із передбачених документів становить склад господарського правопорушення, за яке саме до автомобільних перевізників застосовується адміністративно-господарський штраф, що і було здійснено відповідачем.
Отже, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому спірна постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 335916 від 23.03.2023, прийнята заступником начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Антоном Терещенко на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко