Справа № 620/1729/23
Суддя: Ольга ТКАЧЕНКО
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А У Х В А Л А
29 квітня 2024 року Чернігів Справа № 620/1729/23
Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Ткаченко О.Є., розглянувши у письмовому провадженні заяву адвоката Лопатки Володимира Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання винити певні дії у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
Адвокат Лопатка Володимир Миколайович 13.02.2024 (відповідно до відбитку штампу поштового відправлення на конверті) звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із заявою, у якій просить:
визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неналежного виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду по справі №620/1729/23 шляхом зазначення в довідках про розмір грошового забезпечення не вірних сум;
винести окрему ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неналежного виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду по справі №620/1729/23 та направити її ІНФОРМАЦІЯ_1 для вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного виконання рішення суду;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 в місячний строк повідомити Чернігівський окружний адміністративний суд про результати вжитих заходів.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 заяву призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
ІНФОРМАЦІЯ_1 подав до суду пояснення, в яких заперечило проти задоволення заяви, зазначивши, що суд у своєму рішенні не визначив розміри (складові, коефіцієнти, відсотки) додаткових видів грошового забезпечення, що повинні бути включені в довідку, які суд зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.
Судом встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.05.2023 у справі №620/1729/23, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2023, та яке набуло чинності 18.12.2023, позов задоволено повністю, визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 та на 01.01.2022 для перерахунку його пенсії. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 та на 01.01.2022 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2021 та з 01.02.2022 пенсії ОСОБА_1 .
Відповідно до частини 1 статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно зі статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Положеннями статті 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено такий обов`язок. Відтак, учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Частиною 3 статті 383 КАС України, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.
Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.
Суд зазначає, що застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України можливе лише у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.
Отже процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
Вказані норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.
Водночас зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).
Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (пункт 40).
З огляду на викладене, суд акцентує увагу на тому, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.
Суд наголошує, відповідно до рішення суду у даній справі, довідки про розмір грошового забезпечення мають бути складена у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а посадовий оклад і оклад за військовим званням має бути визначений шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021 та на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт.
Згідно з пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).
Відповідно до пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.
Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок).
Відповідно до розділу ІІ Порядку посадові оклади виплачуються у розмірах, визначених додатками 1, 2, 12 і 13 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військово-службовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (зі змінами) (далі - Постанова №704).
Відповідно до розділу ІІІ Порядку оклади за військовими званнями виплачуються в розмірах, визначених у додатку 14 до Постанови №704.
За приписами розділу VI Порядку військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням.
Відповідно до розділу ІV Порядку військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків.
Відповідно до Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 №414 особам, які працюють в умовах режимних обмежень, крім працівників режимно-секретних органів, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок), заробітної плати (у разі визначення законом її розміру) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків.
Згідно з розділом ХVI Порядку розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.
Таким чином, додаткові складові грошового забезпечення, зазначені у довідці, виданій на виконання рішення суду у даній справі, мають визначатися виходячи з положень Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам та Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від15.06.1994 №414.
З огляду на детальний розрахунок сум складових грошового забезпечення станом на 01.01.2021 та на 01.01.2022, розмір додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 розрахований з посадового окладу та окладу за військове звання станом на 2018 рік, а не з посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеним шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт (а.с. 120, 121).
Так, станом на 01.01.2021 надбавка за особливості проходження служби (65%) має становити (7080,00+1820,00+4450,00)/100*65=8677,50 грн, надбавка за роботу з таємними документами (10%) має становити 7080/100*10= 708,00 грн, а премія (35%) 7080/100*35 =2478,00 грн.
Станом на 01.02.2022 надбавка за особливості проходження служби (65%) має становити (7740,00+1980,00+4860,00)/100*65=9477,00 грн, надбавка за роботу з таємними документами (10%) має становити 7740/100*10= 774,00 грн, а премія (35%) - 7740/100*35 =2709,00 грн.
Отже, судом встановлено обставини, які свідчать про недобросовісність дій відповідача під час виконання рішення суду, його умисне ухилення від його виконання.
Відповідно до рішення по справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» ЄСПЛ наголосив, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним.
Крім того, згідно з практикою ЄСПЛ, Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 09.101979 в справі Ейрі (п.24).
За таких обставин суд вважає, що є правові підстави визнання дій відповідача протиправними згідно із статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини 6 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Своєю чергою за приписами статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Керуючись статтями 14, 241, 248, 249, 370, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Заяву адвоката Лопатки Володимира Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 про визнання протиправними дій по справі №620/1729/23 задовольнити.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинені на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.05.2023 у справі №620/1729/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Винести ІНФОРМАЦІЯ_1 окрему ухвалу щодо вчинення протиправних дій на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.05.2023 у справі №620/1729/23.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 у тридцятиденний строк з моменту отримання даної окремої ухвали повідомити Чернігівський окружний адміністративний суд про результати вжитих заходів.
Попередити ІНФОРМАЦІЯ_1 про можливість застосування заходів, передбачених частиною 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.
Копію ухвали суду направити учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 29 квітня 2024 року.

Суддя Ольга ТКАЧЕНКО