Справа № 380/14736/23
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року Справа № 380/14736/23 пров. № А/857/845/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Затолочного В.С., Кузьмича С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2023 року (суддя Карп`як О.О., м.Львів),-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі ГУПФ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі ГУПФ-1) в якому просив:

визнати протиправними дії ГУПФ щодо відмови в призначенні пенсії за пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) протиправними;

скасувати рішення ГУПФ від 14.04.2023 №37 від 14.04.2023 про відмову в призначенні пенсії згідно пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV (далі Рішення)

зобов`язати ГУПФ зарахувати позивачу до загального страхового стажу період роботи з 11.11.1993 по 21.06.1999 (5 років 7 місяців 10 днів), який не був зарахований Рішенням;

визнати дії ГУПФ-1 щодо відмови ОСОБА_1 , в призначенні пенсії за пунктом 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV - протиправними;

скасувати рішення ГУПФ-1 від 02.08.2022 №37 про відмову в призначенні пенсії згідно пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV (далі Рішення-1);

зобов`язати ГУПФ-1 зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи, які не були зараховані до пільгового стажу Рішенням, а саме:

- з 25.01.1990 - по 29.04.1991 (1 рік 3 місяці 4 дні) - період роботи електрослюсарем підземним на шахті «Молодогвардійська» в/о «Краснодонвугілля» (далі - Шахта «Молодогвардійська»);

- з 01.01.2000 - по 31.12.2000 (1 рік) - період роботи електрослюсарем підземним на підприємстві «Шахта «Ореховская» ГХК «Краснодонуголь» (далі Шахта «Ореховская»).

зобов`язати ГУПФ-1 зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди, що дають право на призначення пенсії згідно пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV, а саме:

- з 01.09.1986 - по 12.01.1990 (3 роки 4 місяці 11 днів) - період навчання у професійно-технічному училищі №88 (далі ПТУ) за спеціальністю електрослюсар підземний;

- з 14.05.1991 - по 27.12.1992 (1 рік 7 місяців 13 днів) - період служби в Збройних силах.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2023 року позов задоволено частково. Визнати протиправним та скасувати Рішення-1 ГУПФ-1. Визнано протиправним та скасовано Рішення ГУПФ. Зобов`язано ГУПФ-1 та ГУПФ повторно розглянути заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, в частині задоволених позовних вимог, його оскаржило ГУПФ, яке із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення суду, та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити повістю.

В доводах апеляційної скарги вказує, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж, що передбачений статтею 114 Закону №1058-IV. Так, до пільгового стажу не можливо зарахувати спірні періоди роботи, оскільки в період роботи з 11.11.1993 по 21.06.1999, запис про звільнення завірений печаткою, яка на той час була недійсна.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В іншій частині - щодо відмови у задоволенні позову, рішення суду першої інстанції фактично не оскаржується, тому суд апеляційної інстанції не має права робити правові висновки щодо цієї частини судового рішення.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що згідно довідки від 20.09.2022 № 1308-, ОСОБА_1 взятий на облік внутрішньо переміщеної особи, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року у справі №360/4493/21, яке набрало законної сили 06.07.2022 (далі Рішення суду), визнано протиправними та скасовано рішення ГУПФ-1 від 09.07.2021 № 37 про відмову у призначенні пенсії. Зобов?язано ГУПФ-1 зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за Списком № 1 період роботи на шахті «Молодогвардійська» з 03.03.1993 по 31.10.1993 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.07.2021 про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішенням-1 ГУПФ-1 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону №1058-IV.

У Рішенні-1 встановлено, наступне:

«….. Згідно з наданими документами страховий стаж позивача становить 15 років 11 місяців 09 днів, з урахуванням кратності - 23 роки 11 місяців 9 днів, в тому числі стаж роботи за Списком N1 - 8 років 2 місяці 3 дні. Відповідно до статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, а у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності страхового стажу з 1 квітни 2020 року по 31 березня 2021 року не менше 23 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівники, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці. пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку чоловікам на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

До пільгового стажу зараховано періоди: з 03.03.1993 по 31.10.1993 робота електрослюсарем підземним в Шахті «Молодогвардійська» згідно рішення суду;

3 19.07.1999 по 31.12.1999, з 01.01.2001 по 04.11.2002 робота електрослюсарем підземним в шахті «Горіхівська» ДХК «Краснодонвугілля» (далі Шахта «Горіхівська»), згідно трудової книжки та за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб, Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; з 26.12.2002 по 11.03.2008 робота гірником очисного забою Приватного акціонерного товариства «Краснодонвугілля» (далі ПАТ), згідно трудової книжки та за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

До пільгового стажу не зараховано період роботи з 25.01.1990 по 29.04.1991 електрослюсарем підземним в Шахті «Молодогвардійська», оскільки відсутні уточнюючі довідки, що видаються підприємством на підставі первинних документів, якими підтверджується зайнятість особи за посадою, що передбачена у відповідному списку, протягом повного робочого дня (не менше ніж 80%). В трудовій книжці не зазначено в яких умовах працювала особа, чи була така особа зайнята певними роботами або на певних виробництвах протягом повного робочого дня (пункт 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі Порядок №637).

Також до пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.01.2000 по 31.12.2000, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу в реєстрі застрахованих осіб по підприємству Державному відкритому акціонерному товариству Шахта «Горіхівська» ДХК «Краснодонвугілля» (далі ДВАТ) відсутні відомості по спеціальному стажу за 2000 рік ( пункт 20 Порядку № 637.

До страхового стажу не враховано період роботи з 11.11.1993 по 31.12.1998 в ДВАТ, оскільки печатка на звільненні не відповідає встановленим вимогам (печатка СРСР)….».

Рішенням ГУПФ відмовлено у призначенні пенсії згідно пункту 1 статті 114 Закону №1058-IV, оскільки відсутній необхідний страховий стаж. У рішенні вказано, що страховий стаж особи становить 15 років 11 місяців 9 днів, з урахуванням кратності 23 роки 11 місяців 9 днів. Пільговий стаж особи 08 років 02 місяці 3 дні. Період роботи з 11.11.1993 по 21.06.1999 за доданими документами до страхового стажу не зараховано, оскільки запис про звільнення завірений печаткою, яка на той час була недійсною, оскільки в зазначений період передбачалася гербова печатка.

Відповідно до трудової книжки позивача, у період з 25.01.1990 по 29.04.1991, позивач працював електрослюсарем підземним на Шахті «Молодогвардійська»;

У період з 11.11.1993 по 31.12.1998 позивач працював монтажником ДВАТ.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія довідки від 08.06.2023 № 3122, відповідно до якої позивач працював у період з 25.01.1990 по 29.04.1991 повний робочий день на підземних роботах Шахті «Молодогвардійська», «Краснодонвугілля».

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Абзацами першим та другим пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до абзацу першого статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» (далі Закон № 103/98-ВР) час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

За частиною першою статті 59 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону № 1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 затверджено «Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (далі - Порядок № 383).

Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Пунктом 1 Порядку № 637, визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846), затверджений «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).

Згідно з пунктом 4.7 розділу IV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Так, в Рішенні-1 вказано, що страховий стаж позивача складає 15 років 11 місяців 09 днів, з урахуванням кратності 23 роки 11 місяців 09 днів, в тому числі стаж роботи за Списком № 1- 8 років 02 місяці 3 дні.

Щодо не зарахування до пільгового стажу період роботи позивача з 01.01.2000 по 31.12.2000, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу в реєстрі застрахованих осіб по підприємству Шахта «Горіхівська» відсутні відомості по спеціальному стажу за 2000 рік, то необхідно вказати, що відповідно до абзацу 2 пункту 20 Порядку № 637 у довідці, уточнюючій характер роботи, повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Наказом Мінфіну від 14.04.2015 № 435 (зі змінами) затверджено довідник кодів підстав для обліку Пенсійним фондом України стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

В індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 щодо застрахованої особи ОСОБА_1 , за спірний звітний рік 2020, наявні відомості про нарахування страхувальником Шахта «Горіхівська» (код 00177879) сум заробітку за кожен звітний місяць означеного року. Проте, дана довідка не міститься інформація, про трудовий стаж позивача за період з 2000 року який облікований за кодом спец стажу.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1, документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах:

довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії;

документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).

Згідно записів трудової книжки позивача видно, що останні з 19.07.1999 по 03.12.2001 працював на підприємстві Шахта «Горіхівська» електрослюсарем підземним, зайнятий повний робочий день на підземній роботі.

Відтак, зайнятість протягом повного робочого дня на підземних роботах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників у період з 01.01.2000 по 31.12.2000 підтверджується записами у трудовій книжці.

Що стосується не зарахування ГУПФ-1 до пільгового стажу позивача періоду роботи з 11.11.1993 по 31.12.1998 в ДВАТ, через те, що печатка на звільненні не відповідає встановленим вимогам (печатка СРСР), то як вірно зауважено судом першої інстанції, окремі недоліки та неточності, наявні в трудовій книжці позивача, не залежали та не залежать від його волевиявлення, оскільки згідно з законодавством обов`язок щодо заповнення та внесення відповідних відомостей до трудової книжки покладений саме на роботодавця, а не на робітника.

При цьому, не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року в справі №754/14898/15-а.

Разом з тим, слід зазначити, що постановою Верховного Суду у справі №687/975/17 від 21.02.2018 суд звернув увагу на те, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону 1788-XII.

Відтак, період роботи з 11.11.1993 по 31.12.1998 в ДВАТ, має бути також зарахований як до страхового, так і до підземного пільгового стажу позивача.

Рішенням ГУПФ відмовлено у призначенні пенсії згідно пункту 1 статті 114 Закону 1058-IV, оскільки відсутній необхідний страховий стаж. У рішенні вказано, що страховий стаж особи становить 15 років 11 місяців 9 днів, з урахуванням кратності 23 роки 11 місяців 9 днів. Пільговий стаж особи 08 років 02 місяці 3 дні. Період роботи з 11.11.1993 по 21.06.1999 за доданими документами до страхового стажу не зараховано, оскільки запис про звільнення завірений печаткою, яка на той час була недійсною, оскільки в зазначений період передбачалася гербова печатка.

Що стосується періоду роботи з 11.11.1993 по 21.06.1999, то він не був зарахований, оскільки запис про звільнення завірений печаткою, яка на той час була недійсною, оскільки в зазначений період передбачалася гербова печатка.

Так, порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (пункт 4.1 Інструкції № 58).

З аналізу вказаних норм судом встановлено, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Зі змісту трудової книжки ОСОБА_1 видно, що запис за № 11 містить печатку відділу кадрів.

Зазначенні відомості спростовують твердження скаржника щодо невідповідності печатки.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників» № 301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 року по справі № 677/277/17.

Крім того, відповідачі не надали жодного доказу в обґрунтування того, що відмовляючи у перерахунку пенсії вони діяли обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно, тобто з забезпеченням усіх прав особи. Рішення не є пропорційним з огляду на те що воно порушує баланс між несприятливими наслідками для реалізації конституційного права позивача на соціальний захист і цілями на які, врешті, спрямоване це рішення.

При цьому суд зазначає, що у відповідності до розділів ІІІ, ІV Порядку № 22-1 відповідач наділений повноваженнями самостійно отримати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і націлено на забезпечення органами Пенсійного фонду України реалізації громадянами їх конституційного права на пенсійне забезпечення.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя статті 44 Закону № 1058-IV).

З огляду на викладене, апеляційний суд підтримує позицію суду першої інстанції стосовно того, що відповідачами не здійснено усіх необхідних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна додатково підтвердити стаж позивача.

Водночас, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а та від 25.04.2019 у справі №593/283/17.

Зважаючи на те, що права позивача порушені, але прийняття рішення на користь останнього, в тому числі щодо зарахування стажу належить до безпосередніх повноважень територіального органу Пенсійного фонду України, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову у спосіб, що наведений в оскаржуваному рішенні суду.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі не спростовують правильності застосування судом норм матеріального права до встановлених ним на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів та обставин справи.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді В. С. Затолочний
С. М. Кузьмич