Справа № 460/15449/23
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 460/15449/23 пров. № А/857/25553/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Курильця А.Р., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Рівненської митниці на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року (ухвалене головуючим суддею Махаринець Д.Є. у м. Рівне) у справі № 460/15449/23 за адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАРТНЕРАГРО» до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:

визнати протиправними та скасувати рішення Рівненської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA204000/2023/000037/2 від 13.04.2023, № UA204000/2023/000038/2 від 14.04.2023, № UA204000/2023/000039/2 від 14.04.2023;

визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2023/000055, № UA204000/2023/000056, № UA204000/2023/000057.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що ним надано усі належні документи для застосування основного методу визначення митної вартості товару за ціною контракту. Позивач вказує, що в процесі здійснення процедури митного контролю посадовою особою відповідача зазначено, що митна вартість імпортованого товару за ціною договору не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом не подано додаткових документів, витребуваних митницею, а подані до митного оформлення та на вимогу митного органу документи містять розбіжності та неточності. Виходячи з викладеного, митниця не погодилась із задекларованою митною вартістю та прийняла рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митних декларацій. Здійснено визначення митної вартості товару за другорядним (резервним) методом. Позивач вважає, що оскаржувані рішення є незаконними, оскільки необхідні документи на підтвердження митної вартості товару були подані митному органу у повному обсязі, такі документи є належними, достатніми на не містили будь-яких розбіжностей. Дії митного органу про визначення іншої митної вартості з використанням резервного методу є протиправними та здійсненими за відсутності для цього законних підстав та повноважень.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення Рівненської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA204000/2023/000037/2 від 13.04.2023, № UA204000/2023/000038/2 від 14.04.2023, № UA204000/2023/000039/2 від 14.04.2023. Визнано протиправними та скасовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2023/000055, № UA204000/2023/000056, № UA204000/2023/000057.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав митному органу всі наявні у нього та достатні документи, необхідні для визначення митної вартості товару. Натомість відповідач не навів жодних доказів того, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливості здійснити митне оформлене імпортованого товару за ціною договору.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та в прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що подані до митного оформлення свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів містять відомості про особу, на яку зареєстровано транспортний засіб, яка не кореспондується із відомостями про продавця/відправника чи покупця транспортних засобів; інвойси не містять інформації про реквізити зовнішньоекономічного контракту від 14.03.2023 № 13/23, при цьому містять примітку, що цей продаж регулюється Загальними положеннями та умовами контрактів, однак, такий документ до митного оформлення не надано; поданий до митного оформлення контракт від 14.03.2023 № 13/23 містить лише підпис уповноваженої особи без розшифрування прізвища, ім`я та посади та не містить печаток продавця; надані до митного оформлення копії митних декларацій країни відправлення не містяться відміток митниці вивезення.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Партнерагро» є суб`єктом господарювання, основним видом діяльності якого є КВЕД 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням (основний).

Між ТОВ «Партнерагро» та Компанією MAN Truck&Bus UK Limited укладено Контракт № 13/23 від 14.03.2023 (далі - Контракт) на поставку бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.480, 2016 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 ; бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.480, 2016 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_2 ; бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.480, 2016 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_3 .

Відповідно до п.2.1 загальна вартість діючого Контракту становить 39000,00 GBP.

У п.2.2. Контракту сторони передбачили, що ціна на товар визначена у відповідному інвойсі (та/або проформа інвойс) і встановлюється в GBP.

Згідно з п.3.1. Контракту покупець здійснює оплату вартості окремої поставки товару, обумовленої сторонами, на умовах 100% передоплати. Оплата здійснюється шляхом банківського переказу на підставі контракту (п.3.2. Контракту).

Пунктом 4.1. Контракту визначено, що Товар буде поставлений на умовах FCA Rotterdam згідно правил «Інкотермс 2020».

Приймання товару проводиться в місці призначення, шляхом підписання покупцем товаро-супровідних документів (CMR) (п.5.1. Контракту).

Суд встановив, що укладений Контракт підписано уповноваженими представниками сторін Компанії MAN Truck&Bus UK Limited та ТОВ «Партнерагро».

Придбаний позивачем товар повністю оплачено, на підтвердження чого надано банківський платіжний документ від 16.03.2023 на суму 39000,00 GBP, призначення платежу iоплата за Контрактом № 13/23 від 14.03.2023.

Транспортування придбаного товару здійснювалося відповідно до умов договору № 4 про надання транспортних послуг від 10.01.2022, укладеного з ФОП ОСОБА_1 .

Всі транспортні засоби було ввезено на митну територію України.

Щодо поставки бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.480, 2016 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 суд встановив таке.

На виконання Контракту № 13/23 від 14.03.2023 Компанією MAN Truck&Bus UK Limited сформовано попередній інвойс № від 14.03.2023.

Попередній інвойс № від 14.03.2023 містить відомості про вартість товару в розмірі 13000,00 GBP, реєстраційний номер НОМЕР_4 , модель TGX 26.480 6Х2/2 BLS, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_5 , пробіг 495610 км, дата першої реєстрації 31.10.2016.

Інвойс № від 20.03.2023 містить аналогічні відомості щодо транспортного засобу та його вартості, а також інформацію про країну походження імпортованого товару Німеччину.

Транспортування придбаного товару відбувалося відповідно до умов договору № 4 від 10.01.2022, укладеного з ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до рахунку на оплату № 10 від 07.04.2023 транспортні послуги по маршруту Rotterdam, Netherlands - Україна (с. Антопіль), CMR від 03.04.2023, становлять: Rotterdam, Netherlands - п.п. «Рава-Пуська» 42000,00 грн.; п.п. «Рава-Пуська» - с. Антопіль 3000,00 грн.

З метою митного оформлення товару та вільного його випуску в обіг на території України позивачем до митного органу було подано митну декларацію № 23UA76U6.

Відповідно до митної декларації № 23UA76U6 задекларовано бувший у використанні сідельний тягач MAN TGX 26.480, 2016 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_5 , тип двигуна: дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна 12419 м3 , колісна формула 6х2.

Митну вартість цього товару заявлено в загальному розмірі 13920,80 GBP (635145, 80 грн.), з яких 13000,00 GBP (593190 грн.) ціна товару; 920,80 GBP (42 000 грн.) витрати на транспортування.

Декларантом обрано перший метод визначення митної вартості за ціною договору.

До вказаної митної декларації декларантом долучені наступні документи: рахунок-фактуру (інвойс) № від 20.03.2023; автотранспортну накладну від 03.04.2023; декларацію про походження товару № від 20.03.2023; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № 9 від 28.05.2019; банківський платіжний документ від 16.03.2023; рахунок-фактуру про надання послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно експедиційні послуги № 10 від 07.04.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 13/23 від 14.03.2023; договір про надання послуг митного брокера № 1608 від 04.01.2016 року; договір (контракт) про перевезення № 4 від 10.01.2022 року; фото від 04.04.2023 року; копію митної декларації країни відправлення № 23GB03X4 від 29.03.2023.

За результатами аналізу поданої митної декларації та доданих до неї документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2023/000037/2 від 13.04.2023.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості відповідач наводить обставини прийняття такого рішення. Зокрема вказується, що:

І. Митна вартість не може бути визнана за визначеними декларантом рівнями, оскільки: 1) декларантом не подано додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов та у строки, зазначені у ч. 2-4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.; 2) подані до митного оформлення та на вимогу митного органу документи містять неточності: подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 28.05.2019 № 9 містить відомості про особу, на яку зареєстровано транспортний засіб, яка не кореспондується із відомостями про продавця/відправника чи покупця транспортного засобу; інвойс від 20.03.2023 № 7 містить посилання на інвойс від 14.03.2023 № який до митного оформлення не наданий; в гр. 44 митної декларації під кодом документа «3004» зазначений рахунок про надання транспортних послуг від 22.02.2023 № 5 та приєднаний документ рахунок-фактура від 07.04.2023 № 10. На вимогу митниці рахунок про надання транспортних послуг від 22.02.2023 № 5 декларантом не наданий. Відповідно до пункту 2.1. Договору № 4 надання транспортних послуг від 10.01.2022 ціна за перевезення вантажу згідно акту виконаних робіт. Разом з тим вказаний документ декларантом не надано. Наданий додатково висновок експерта від 12.04.2023 № 332.23ЕД: розрахунок ґрунтується на пропозиціях продажу подібних транспортних засобів із числовими значеннями пробігу, які значно перевищують фактичний за даним транспортним засобом. Також дані витяги пропозицій продажу не містять інформації щодо технічного стану транспортних засобів, проте експерт здійснює коригування на виявлені пошкодження.

ІІ. Рівненська митниця володіє ціновою інформацією про рівень митної вартості подібного за технічними характеристиками транспортного засобу, митна вартість якого визнана митним органом за МД 27.01.2023 № UA204060/2023/000628 - 22400 EUR.

III. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів: 1) виписки з бухгалтерської документації; 2) інвойс від 14.03.2023 N8; 3) рахунку про надання транспортних послуг від 22.02.2023 № 5; 4) акту виконаних робіт, передбачений пунктом 2.1. Договору № 4 надання транспортних послуг від 10.01.2022.

IV. Митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України з розрахунку у національній валюті України та валюті контракту за курсом Нацбанку України на день подання МД до митного оформлення: Товар № 1 за МД від 27.01.2023 № UA204060/2023/000628 - 22400 EUR, або 894087,04 грн.

Вказаним рішенням коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом; позивачем додатково сплачені відкориговані платежі; товар випущено у вільний обіг.

Щодо поставки бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.480, 2016 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_2 суд встановив таке.

На виконання укладеного Контракту № 13/23 від 14.03.2023 Компанією MAN Truck&Bus UK Limited сформовано попередній інвойс № від 14.03.2023.

Попередній інвойс містить відомості про вартість товару в розмірі 13000,00 GBP, реєстраційний номер SJ66AOZ, модель TGX 26.480 6Х2/2 BLS, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_2 , двигун НОМЕР_6 , пробіг 420 754 км, дата першої реєстрації 31.10.2016.

Інвойс № від 20.03.2023 містить аналогічні відомості щодо транспортного засобу та його вартості, а також інформацію про країну походження імпортованого товару - Німеччину.

Транспортування придбаного товару відбулося відповідно до умов договору № 4 від 10.01.2022, укладеного з ФОП ОСОБА_1 .

У рахунку на оплату № 12 від 10.04.2023 вказано, що транспортні послуги по маршруту Rotterdam, Netherlands - Україна (с. Антопіль), CMR від 03.04.2023, становлять: Rotterdam, Netherlands - п.п. «Рава-Пуська» - 42000,00 грн.; п.п. «Рава-Пуська» - с. Антопіль - 3000,00 грн.

З метою митного оформлення товару та вільного його випуску в обіг на території України позивачем, через уповноважену особу, до митного органу було подано митну декларацію № 23UA48U7.

Згідно митної декларації № 23UA48U7 було задекларовано вантажний тягач сідельний, 1 шт., марка MAN, модель TGX 26.480, номер шасі НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_7 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна 12419 м3 колісна формула 6х2, календарний рік виготовлення 2016, модельний рік 2016, бувший у використанні.

Митну вартість цього товару заявлено в загальному розмірі 13918,64 GBP (636358,70 грн.), з яких 13000,00 GBP (594358,70 грн.) ціна товару; 918, 64 GBP (42000 грн.) витрати на транспортування.

Декларантом обрано перший метод визначення митної вартості за ціною договору.

До митної декларації декларантом долучені наступні документи: рахунок-фактуру (інвойс) № від 20.03.2023; автотранспортну накладну від 03.04.2023; декларацію про походження товару № від 20.03.2023; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № 9 від 11.01.2019; банківський платіжний документ від 16.03.2023; рахунок-фактуру про надання послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно експедиційні послуги № 12 від 10.04.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 13/23 від 14.03.2023; договір про надання послуг митного брокера № 1608 від 04.01.2016; договір (контракт) про перевезення № 4 від 10.01.2022; копію митної декларації країни відправлення 23GB03X4 від 29.03.2023.

За результатами аналізу поданої митної декларації та доданих до неї документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2023/000038/2 від 14.04.2023.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості відповідач наводить обставини прийняття такого рішення. Зокрема вказується, що:

І. Митна вартість не може бути визнана за визначеними декларантом рівнями, оскільки: 1) декларантом не подано додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов та у строки, зазначені у ч. 2-4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.; 2) подані до митного оформлення та на вимогу митного органу документи містять неточності: подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 11.01.2019 № 9 містить відомості про особу, на яку зареєстровано транспортний засіб, яка не кореспондується із відомостями про продавця/відправника чи покупця транспортного засобу; заявлений у графі 44 інвойс № містить посилання на інвойс від 14.03.2023 № , який до митного оформлення не наданий; інвойс від 20.03.2023 № не містить інформації про реквізити зовнішньоекономічного контракту від 14.03.2023 № 13/23, при цьому містить примітку, що цей продаж регулюється Загальними положеннями та умовами контрактів, однак, такий документ до митного оформлення не надано; поданий до митного оформлення контракт контракту від 14.03.2023 № 13/23 містить лише підпис уповноваженої особи без розшифрування прізвища, ім`я та посади та не містить печаток продавця, при цьому поданий до митного оформлення інвойс від 20.03.2023 № таких реквізитів не містить; надано до митного оформлення копія митної декларації країни відправлення від 29.03.2023 № 23GB03X4 не містить відміток митниці вивезення.

ІІ. Рівненська митниця володіє ціновою інформацією про рівень митної вартості подібного за технічними характеристиками транспортного засобу, митна вартість якого визнана митним органом за МД від 11.04.2023 № 23UA13U6 - 22400 EUR/од (імпортований за вказаною МД транспортний засіб є аналогічним за маркою, моделлю, технічними характеристиками та роком виготовлення, країна продажу та відправлення - Великобританія).

III. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого транспортного засобу; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки; 3) інвойс від 14.03.2023 № ; 4) Загальні положення та умови контрактів, на підставі яких здійснено формування інвойсу від 20.03.2023 № , для продажу транспортного засобу.

IV. Митну вартість транспортного засобу визначено на підставі інформації про вартість аналогічного за роком виготовлення і технічними характеристика транспортного засобу, митне оформлення якого здійснено на МД від 11.04.2023 № 23UA13U6 - 22400 EUR/од.

Числове значення митної вартості транспортного засобу у валюті рахунку становить 19726,89 фунтів стерлінгів, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 901911,36 грн. (22400 Євро/од*1од*40,2639 грн./1 Євро).

Вказаним рішенням коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом; позивачем додатково сплачені відкориговані платежі; товар випущено у вільний обіг.

Щодо поставки бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.480, 2016 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_3 суд встановив таке.

На виконання укладеного Контракту № 13/23 від 14.03.2023 Компанією MAN Truck&Bus UK Limited сформовано попередній інвойс № від 14.03.2023.

Попередній інвойс містить відомості про вартість товару в розмірі 13000,00 GBP, реєстраційний номер SJ66ARZ, модель TGX 26.480 6Х2/2 BLS, VIN НОМЕР_3 , двигун НОМЕР_7 , пробіг 426 730 км, дата першої реєстрації 31.10.2016.

Інвойс № від 20.03.2023 містить аналогічні відомості щодо транспортного засобу та його вартості, а також інформацію про країну походження імпортованого товару Німеччину.

Транспортування придбаного товару відбулося відповідно до умов договору № 4 від 10.01.2022, укладеного з ФОП ОСОБА_1 .

У рахунку на оплату № 11 від 10.04.2023 вказано, що транспортні послуги по маршруту Rotterdam, Netherlands - Україна (с. Антопіль), CMR від 03.04.2023, становлять: Rotterdam, Netherlands - п.п. «Рава-Пуська» - 42000,00 грн.; п.п. «Рава-Пуська» - с. Антопіль - 3000,00 грн.

З метою митного оформлення товару та вільного його випуску в обіг на території України позивачем, через уповноважену особу, до митного органу було подано митну декларацію № 23UA54U5.

Згідно митної декларації № 23UA54U5 було задекларовано вантажний тягач сідельний, 1 шт., марка MAN, модель TGX 26.480, номер шасі НОМЕР_3 номер двигуна НОМЕР_7 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна 12419 м3 колісна формула 6х2, календарний рік виготовлення 2016, модельний рік 2016, бувший у використанні.

Митну вартість цього товару заявлено в загальному розмірі 13918,64 GBP (636358,70 грн.), з яких 13000,00 GBP (594358,70 грн.) ціна товару; 918, 64 GBP (42000 грн.) витрати на транспортування.

Декларантом обрано перший метод визначення митної вартості за ціною договору.

До вказаної митної декларації декларантом долучені наступні документи: рахунок-фактуру (інвойс) № від 20.03.2023; автотранспортну накладну від 03.04.2023; декларацію про походження товару № від 20.03.2023; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № 9 від 11.01.2019; банківський платіжний документ від 16.03.2023; рахунок-фактуру про надання послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно експедиційні послуги № 11 від 10.04.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 13/23 від 14.03.2023; договір про надання послуг митного брокера № 1608 від 04.01.2016; договір (контракт) про перевезення № 4 від 10.01.2022; копію митної декларації країни відправлення 23GB03X9 від 29.03.2023.

За результатами аналізу поданої митної декларації та доданих до неї документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2023/000039/2 від 14.04.2023.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості відповідач наводить обставини прийняття такого рішення. Зокрема вказується, що:

І. Митна вартість не може бути визнана за визначеними декларантом рівнями, оскільки: 1) декларантом не подано додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов та у строки, зазначені у ч. 2-4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.; 2) подані до митного оформлення документи містять розбіжності та неточності: подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № 9 від 11.01.2019 містить відомості про особу, на яку зареєстровано транспортний засіб, яка не кореспондується із відомостями про продавця/відправника чи покупця транспортного засобу; заявлений у графі 44 інвойс від 20.03.2023 № містить посилання на інвойс від 14.03.2023 № , який до митного оформлення не наданий; інвойс від 20.03.2023 № не містить інформації про реквізити зовнішньоекономічного контракту від 14.03.2023 № 13/23, при цьому містить примітку, що продаж регулюється Загальними положеннями та умовами контрактів, однак, такий документ до митного оформлення не надано; поданий до митного оформлення контракт контракту від 14.03.2023 № 13/23 містить лише підпис уповноваженої особи без розшифрування прізвища, ім`я та посади та не містить печаток продавця. При цьому, поданий до митного оформлення інвойс від 20.03.2023 № таких реквізитів не містить; надана до митного оформлення копія митної декларації країни від 29.03.2023 23GB03X9 не містить відміток митниці вивезення.

ІІ. Рівненська митниця володіє ціновою інформацією про рівень митної вартості подібного за технічними характеристиками транспортного засобу, митна вартість якого визнана митним органом за МД від 11.04.2023 № 23 UA13U6 - 22400 EUR/од (імпортований за вказаною МД транспортний засіб є аналогічним за маркою, моделлю, технічними характеристиками та роком виготовлення, країна продажу та відправлення - Великобританія).

III. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого транспортного засобу; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки; 3) інвойс від 14.03.2023 № ; 4) Загальні положення та умови контрактів, на підставі яких здійснено формування інвойсу від 20.03.2023 № .

IV. Митну вартість транспортного засобу визначено на підставі інформації про вартість аналогічного за роком виготовлення і технічними характеристика транспортного засобу, митне оформлення якого здійснено на МД від 11.04.2023 № 23UA13U6 - 22400 EUR/од.

Числове значення митної вартості транспортного засобу у валюті рахунку становить 19726,89 фунтів стерлінгів, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 901911,36 грн. (22400 Євро/од*1од*40,2639 грн./1 Євро).

Вказаним рішенням коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом; позивачем додатково сплачені відкориговані платежі; товар випущено у вільний обіг.

Позивач вважаючи спірні рішення про коригування митної вартості товарів протиправними, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою (частина перша статті 52 МК України).

Відповідно до ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Зміст наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 22.08.2019 у справі № 810/2784/18.

Відповідно до частин 1-3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частинами 6, 7 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до частин 1-4 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

За приписами ч. 8 ст. 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Отже, рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у правильності визначення декларантом митної вартості.

Згідно з ч. 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірні рішення прийняті відповідачем з підстав, визначених п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2 4 ст. 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару.

Разом з цим, як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що відповідачем здійснювалась процедура письмових консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав та методу для визначення митної вартості товару відповідно до вимог статей 59 і 60 Митного кодексу України.

Дослідивши подані декларантом згідно із частиною другою статті 53 МК України наявні у нього документи, які подавалися із митною декларацією, а також додатково подані документи, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що такі документально підтверджують складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а сумніви митного органу щодо заявленої митної вартості є безпідставними.

Разом з цим, у спірних рішеннях № UA204000/2023/000037/2 від 13.04.2023, № UA204000/2023/000038/2 від 14.04.2023, № UA204000/2023/000039/2 від 14.04.2023 відповідачем в обґрунтування розбіжностей у документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, зазначено:

надані до митного оформлення свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів містять відомості про особу, на яку зареєстровано транспортний засіб, яка не кореспондується із відомостями про продавця/відправника чи покупця транспортних засобів;

подані до митного оформлення комерційні інвойси не містять інформації про реквізити зовнішньоекономічного контракту № 13/23 від 14.03.2023, при цьому містять примітку, що цей продаж регулюється Загальними положеннями та умовами контрактів, однак такий документ до митного оформлення не надано;

відповідно до п.2.1 Договору надання транспортних послуг від 10.01.2022 № 4 ціна за перевезення вантажу згідно акту виконаних робіт, разом з тим вказані документи до митного оформлення не надані;

надані до митного оформлення копії митних декларацій країни відправлення не містять відміток митниці вивезення;

заявлені комерційні інвойси містять посилання по попередні інвойси, які до митного оформлення не надані;

поданий до митного оформлення контракт від 14.03.2023 № 13/23 містить лише підпис уповноваженої особи без розшифрування прізвища, ім`я та посади та не містить печаток продавця, при цьому подані до митного оформлення інвойси таких реквізитів не містять;

наданий додатково висновок експерта від 12.04.2023 № 332.23ЕД ґрунтується на пропозиціях продажу подібних транспортних засобів із числовими значеннями пробігу, які значно перевищують фактичний за даним транспортним засобом.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що з поданих декларантом документів (Контракту № 13/23 від 14.03.2023, інвойсів та інших) зрозуміло, що продавцем є компанія MAN Truck&Bus UK Limited. Доказів перебування позивача у договірних відносинах з третіми особами, крім продавця, матеріали справи не містять.

Суд зазначив, що продавець та власник товару не повинен обов`язково бути однією і тією ж особою. Продавець, реалізуючи транспортний засіб, не зобов`язаний здійснювати його реєстрацію за собою, а наявність у продавця права продажу може бути обумовлено цивільно-правовими відносинами між безпосереднім власником транспортного засобу та продавцем.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в розумінні норм МК України не є документом, який підтверджує митну вартість транспортного засобу, а отже відомості з гр.С1.1 ніяким чином не впливають на митну вартість, а тому не можуть розцінюватися як критерій ризиковості і підстав для сумнівів у вірності заявленої митної вартості товару.

При цьому, питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу від імені його власників не входить до компетенції митниці та не впливає на задекларовані та підтверджені відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі.

Щодо доводів відповідача про те, що подані до митного оформлення комерційні інвойси не містять інформації про реквізити зовнішньоекономічного Контракту № 13/23 від 14.03.2023 суд вказує таке.

Так, в чинному законодавстві відсутні обов`язкові вимоги до реквізитів, які мають бути зазначені в інвойсі, а тому відсутність в інвойсі посилання на відповідний договір не може слугувати підставою для визнання його недійсним або викликати сумніви щодо достовірності інформації, яка в ньому зазначена.

Судом встановлено, що у Контракті № 13/23 від 14.03.2023 позивач та компанія MAN Truck&Bus UK Limited погодили поставки трьох бувших у використанні сідельних тягачів.

У п.2.1. Контракту № 13/23 від 14.03.2023 зазначено, що вартість діючого Контракту становить 39000,00 GBP. Ціна на товар визначена у відповідному інвойсі (та/або проформа інвойс) і встановлюється в GBP.

Як перевірено судом, придбаний позивачем товар повністю оплачено, підтвердженням чого є банківський платіжний документ від 16.03.2023 на суму 39000,00 GBP. У призначенні платежу вказано, що оплата здійснена за Контрактом № 13/23 від 14.03.2023.

Суд встановив, що на виконання Контракту № 13/23 від 14.03.2023 Компанією MAN Truck&Bus UK Limited сформовано інвойс № від 20.03.2023 (щодо бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.480, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 ) на суму 13000,00 GBP, інвойс № від 20.03.2023 (щодо бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.480, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_2 ) на суму 13000,00 GBP, інвойс № від 20.03.2023 (щодо бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.480, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_3 ) на суму 13000,00 GBP.

Зі змісту поданих до митного оформлення Контракту № 13/23 від 14.03.2023 та інвойсів № від 20.03.2023, № від 20.03.2023, № від 20.03.2023 вбачається, що ці документи є взаємопов`язаними. Інвойси складено після укладення контракту, тобто на його виконання.

Колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що подані до митного оформлення інвойси містять вичерпні відомості про транспортні засоби, а саме інформацію щодо продавця та покупця, ціну транспортних засобів, модель та номер шасі транспортних засобів, за якими їх можна ідентифікувати, що є аналогічним з інформацією, яка зазначена в Контракті № 13/23 від 14.03.2023.

відтак, такі доводи апелянта є необґрунтованим та безпідставними.

Щодо доводів митного органу про наявність в поданих до митного оформлення інвойсах посилання на Загальні положення та умови контрактів (General Terms and Conditions of Contracts) суд зазначає наступне.

Загальні положення та умови контрактів (General Terms and Conditions of Contracts) розміщені за посиланням http://contracts.man.co.uk, відповідно є у вільному доступі. Загальні положення та умови контрактів врегульовують порядок продажу товарів Компанії MAN Truck&Bus UK Limited невизначеному колу осіб.

Суд приходить до висновку, що зазначений аргумент митного органу не є розбіжністю в поданих документах та не впливає на визначену декларантом митну вартість.

Щодо доводів митного органу про те, що відповідно до п.2.1 Договору надання транспортних послуг від 10.01.2022 № 4 ціна за перевезення вантажу згідно акту виконаних робіт, разом з тим вказані документи до митного оформлення не надані, суд вказує таке.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що транспортування придбаного товару відбувалося відповідно до умов договору № 4 від 10.01.2022, укладеного з ФОП ОСОБА_1 .

На підтвердження витрат на транспортування товару позивачем надано рахунки-фактури № № 10 від 07.04.2023, № 12 від 10.04.2023, № 11 від 10.04.2023, відповідно до яких транспортні витрати з Rotterdam, Netherlands до пункту пропуску Рава-Руська, Україна становлять 42000,00 грн.

Згідно п. 6 ч. 10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

У відповідності до приписів щодо заповнення графи 20 декларації митної вартості, встановлених Правилами заповнення декларації митної вартості, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, для підтвердження витрат на транспортування товарів декларантом подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, до яких можуть належати: рахунок-фактура, акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу).

Наведений перелік документів з огляду на застосовану конструкцію «можуть належати» не є вичерпним та свідчить, що витрати на транспортування товарів можуть бути підтверджені одним чи кількома документами з цього переліку або іншими наявними в декларанта документами.

Оскільки законодавством не визначено вичерпного переліку документів, що надаються декларантом на підтвердження розміру витрат на транспортування товарів, суд вважає, що надані контролюючому органу рахунки-фактури № 10 від 07.04.2023, № 12 від 10.04.2023, № 11 від 10.04.2023 є належними та допустимими доказами розміру таких витрат.

Суд враховує доводи позивача, що на момент здійснення митного оформлення строк надання акту виконаних робіт перевізником ФОП ОСОБА_1 ще не настав, оскільки у товарно-транспортних накладних відсутні відомості щодо отримання позивачем товару (графа 24).

Відповідно, акти виконаних робіт не могли бути надані позивачем до митного оформлення.

Відтак, наданими декларантом до митного органу документами підтверджуються транспорті витрати, що виключає будь-які сумніви щодо не підтвердження таких відомостей як складової митної вартості товару.

Щодо доводів митного органу про те, що інвойси № від 20.03.2023, № від 20.03.2023, № від 20.03.2023 містять посилання на попередні інвойси, які до митного оформлення не надані.

Як підтверджується матеріалами справи, Компанією MAN Truck&Bus UK Limited сформовано попередні інвойси № від 14.03.2023 (щодо бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.480, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 ) на суму 13000,00 GBP, № від 14.03.2023 (щодо бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.480, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_2 ) на суму 13000,00 GBP, № від 14.03.2023 (щодо бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.480, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_3 ) на суму 13000,00 GBP.

В подальшому Компанією MAN Truck&Bus UK Limited складено комерційні інвойси № від 20.03.2023, № від 20.03.2023, № від 20.03.2023, які містять ідентичні відомості щодо транспортних засобів та їх вартості, які вказані в попередніх інвойсах.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що попередній інвойс існує для узгодження ціни, обсягу поставки тощо і тільки після його затвердження складається комерційний інвойс. Тобто це рахунок, виставлений покупцю, як документальне оформлення усних домовленостей, або оголошення ціни, обсягів поставки товару чи послуг. Після затвердження попереднього інвойсу складається комерційний інвойс.

Складення двох рахунків (попередніх інвойсів та комерційних інвойсів) не суперечить правилам міжнародної торгівлі та відповідає звичаям ділового обороту, подані інвойси не протирічать один одному, містять однакову ціну на товар.

Неподання до митного оформлення попередніх інвойсів не впливає на визначену митну вартість імпортованого товару, не є розбіжністю чи неточністю у поданих до митного оформлення документах. Крім того, суд наголошує, що попередній інвойс не передбачений ч. 2 ст. 53 МК України, як документ, що підтверджує митну вартість.

Щодо доводів митного органу про те, що поданий до митного оформлення контракт від 14.03.2023 № 13/23 містить лише підпис уповноваженої особи без розшифрування прізвища, ім`я та посади та не містить печаток продавця, при цьому подані до митного оформлення інвойси таких реквізитів не містять суд вказує таке.

Судом перевірено, що укладений між Компанією MAN Truck&Bus UK Limited та ТОВ «Партнерагро» Контракт № 13/23 від 14.03.2023 підписано уповноваженими представниками сторін: зі сторони продавця Компанії MAN Truck&Bus UK Limited Крісом Шарп (Chris Sharp); зі сторони покупця ТОВ «ПАРТНЕРАГРО» Оводюком С.О.

Кріс Шарп (Chris Sharp) є уповноваженим представником Компанії MAN Truck&Bus UK Limited, яким підписано Контракт № 13/23 від 14.03.2023 року (наявний підпис, прізвище та ініціали), а використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим.

Щодо відсутності в комерційних інвойсах підписів та печаток продавця суд вказує, що в міжнародній практиці допускається застосування рахунків (іnvoice) без підпису особи. Рахунки (іnvoice), складені нерезидентами, що подаються під час здійснення митного контролю й оформлення товарів, можуть не містити підпису.

У постанові від 16.04.2019 у справі № 815/6698/17 Верховний Суд вказав, що відсутність на специфікаціях до контракту печатки фірми-відправника, відсутності печатки та підпису відповідальної особи на інвойсі не вказують на їх недійсність, та не впливають на числові значення складових митної вартості товарів.

Щодо доводів митного органу про те, що в гр. 44 митної декларації під кодом документа «3004» зазначений рахунок про надання транспортних послуг від 22.02.2023 № 5 та приєднаний документ рахунок-фактура від 07.04.2023 № 10.

Судом перевірено, що під час митного оформлення на підтвердження понесених витрат на транспортування сідельного тягача MAN TGX 26.480 (VIN НОМЕР_1 ), позивачем надано рахунок-фактуру № 10 від 07.04.2023, який містить інформацію щодо транспортних витрат по маршруту Rotterdam, Netherlands - Україна (с. Антопіль), CMR від 03.04.2023.

Товарно-транспортною накладною від 03.04.2023 підтверджується здійснення транспортування ФОП ОСОБА_1 (графа 16) сідельного тягача MAN TGX 26.480 (ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 ).

За твердженнями позивача, під час митного оформлення брокером зазначено в гр. 44 митної декларації рахунок № 5 від 22.02.2023, однак приєднано рахунок № 10 від 07.04.2023, який стосується поставки транспортного засобу (VIN НОМЕР_1 ). Зазначена невідповідність не впливає на числове визначення митної вартості товару заявленого до митного оформлення.

Щодо доводів митного органу про те, що висновок експерта від 12.04.2023 № 332.23ЕД ґрунтується на пропозиціях продажу подібних транспортних засобів із числовими значеннями пробігу, які значно перевищують фактичний за даним транспортним засобом, суд встановив, що позивачем додатково надано до митного оформлення висновок № 332.23 ЕД судової автотоварознавчої експертизи автомобіля MAN TGX 26.480 6X2/2 BLS, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , складений 12.04.2023.

Як cksle з висновку № 332.23ЕД від 12.04.2023, він був складений та підписаний судовим експертом Картововим Юрієм Олександровичем, висновок підготовлено для подання до суду, експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок відповідно до ст. 384 КК України.

У висновку № 332.23 від 12.04.2023 експерт зазначив, що ринкова вартість автомобіля MAN TGX 26.480 6X2/2 BLS, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 становить 576922,95 грн.

Посилання відповідача на розбіжності в пробігу, в також відсутності інформації щодо технічного стану порівнюваних транспортних засобів є безпідставними, не впливають на числове значення визначеної декларантом митної вартості товару.

Разом з цим, відповідач в оскаржуваному рішення жодним чином не спростував правильність висновків експерта щодо визначеної ринкової ціни автомобіля.

Крім цього, на підтвердження ціни ввезеного товару позивачем надано до митного оформлення Контракт № 13/23 від 14.03.2023, інвойс № від 14.03.2023, інвойс № від 20.03.2023, банківський платіжний документ від 16.03.2023 на суму 39000,00 GBP.

Відтак, під час судового розгляду справи з`ясовано, що позивач (декларант) для підтвердження заявленої митної вартості товару подав до митного органу всі необхідні для цього документи, які містять достатні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також відомості про ціну, яка була сплачена за товар.

Із змісту представлених документів можна чітко та однозначно встановити вартість придбання товару, при цьому наявність будь-яких обставин, що є визначальними за цих умов та змінюють його вартість, відповідачем не доведено.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд апеляційної інстанції поділяє висновок суду першої інстанції, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару. При цьому подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числові значення митної вартості товару.

Звідси, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена в судовому порядку, а тому спірні рішення відповідача про коригування митної вартості товарів є необґрунтованими та безпідставними, що має наслідком визнання їх протиправними та скасування.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року у справі № 460/15449/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді А. Р. Курилець
З. М. Матковська