Справа № 160/4071/24
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2024 рокуСправа №160/4071/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
13.02.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якій представник позивача просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 000/33/32-00-07-04-19 від 19.01.2024 року, згідно з яким акціонерному товариству "Нікопольський завод феросплавів" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість по декларації за липень 2023 року на суму 213 372 грн., прийняте Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП на підставі висновку акту перевірки № 1023/32-00-07-04-14/00186520 від 10.10.2023 року з урахуванням рішення ДПС України № 1287/6/99-00-06-01-04-06 від 17.01.2024 року.
Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що спірне податкове повідомлення-рішення форми є протиправним та безпідставним, оскільки між АТ НЗФ та ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" відбулися звичайні господарські операції з придбання товару. Проведений в додатку до акту перевірки аналіз «ланцюга постачання товару», аналіз податкової інформації про постачальника, неможливість підтвердити придбання контрагентом-постачальником товару у третіх осіб, не є належними та допустимими доказами, які могли б підтверджувати висновок про порушення АТ НЗФ податкового законодавства та припущення про те, що господарські операції з постачання товару від ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" на адресу АТ НЗФ не відбулися. Проведена господарська операція відбулася та підтверджується: належним чином складеними первинними документами, безпосереднім зв`язком придбання товару із потребами господарської діяльності АТ НЗФ, оплатою за поставлений товар, сплатою ПДВ в ціні товару, належним чином виписаними та зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними. Неврахування при проведенні перевірки первинних документів, які були складені при документальному оформленні проведених господарських операцій є безпідставним та незаконним. між АТ НЗФ та AT "ДНІПРОАЗОТ" відбулися звичайні господарські операції з придбання робіт та товару. Проведений в додатку до акту перевірки аналіз податкової інформації про постачальника, висновок про відсутність технічних можливостей для виготовлення товару, неможливість підтвердити придбання контрагентом- постачальником товару у третіх осіб, не є належними та допустимими доказами, які могли б підтверджувати висновок про порушення AT НЗФ податкового законодавства та припущення про те, що господарські операції з постачання товару від AT "ДНІПРОАЗОТ" на адресу AT НЗФ не відбулося. Крім того, між АТ НЗФ та TOB «НВК «ЕНЕРГООЩАДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» відбулася звичайна господарська операція з придбання товару. Проведений в додатку до акту перевірки аналіз податкової інформації про постачальника, неможливість підтвердити придбання контрагентом-постачальником товару у третіх осіб, не є належними та допустимими доказами, які могли б підтверджувати висновок про порушення АТ НЗФ податкового законодавства та припущення про те, що господарські операції з постачання товару від ТОВ «НВК «ЕНЕРГООЩАДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» на адресу АТ НЗФ не відбулися. Таким чином, висновки акту перевірки про порушення АТ НЗФ вимог ст. 44, 198, 200 ПКУ, при веденні податкового обліку господарських операцій, декларуванні податкового кредиту та від`ємного значення об`єкту оподаткування ПДВ по декларації з ПДВ за липень 2023 року є помилковими та необґрунтованими, а прийняте на підставі таких висновків податкове повідомлення-рішення від 19.01.2024 року є незаконним та підлягає скасуванню.
Зважаючи на вищевикладене, AT «НЗФ» порушено п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, ст. 198 ПКУ, що призвело до завищення суми податкового кредиту (період відображення у складі податкового кредиту декларації з ПДВ, уточнюючих розрахунків до декларацій з ПДВ): за липень 2023 року у сумі - 213 372 гривень. Взаємовідносини між AT «НЗФ» та контрагентами-постачальниками ТМЦ у липні 2023 року були грунтовно досліджені перевіряючими в ході перевірки. Документальною позаплановою перевіркою встановлено порушення AT «НЗФ» абз. а) п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, абз. в) п.200.4 ст. 200 з урахуванням норм п. 44.1 ст. 44 ПКУ. Вина AT «НЗФ» полягає у тому, що підприємство повинно дотримуватись правил і норм визначених Кодексом, однак вказаного не здійснило та не виконало свого податкового обов`язку, за сукупністю обставин платник податків віднісся без належної обачності до вибору контрагентів, а відтак метою платника було отримання податкової «преференції». Платник податків створив формальний документообіг між кількома суб`єктами господарювання - контрагентами з відсутністю основних засобів, відсутністю штатної чисельності працівників, відсутність фактичних виконавців по ланцюгу постачання тощо, наявна несплата, недекларування податків) задля мінімізації сплати податкових зобов`язань. формування податкового кредиту, що непідтверджений реально здійсненими операціями за рухом товару/послуг) тобто з усвідомленням настання шкідливих наслідків для бюджету. Вказані дії умисні, за сукупністю обставин, оскільки саме цей платник податків зменшив податкові зобов`язання на суму податкового кредиту сформованого по податковим накладним. Отже, контролюючим органом правомірно винесено податкове повідомлення-рішення від 19.01.2024 № 000/33/32-00-07-04-19 (форма «В4»).
АТ "Нікопольський завод феросплавів" до суду подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач не подав будь - якого доказу на спростування зазначених в позовній заяві обставин. Отже висновки, зазначені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2024 року, зазначена вище справа була розподілена та 14.02.2024 року передана судді Пруднику С.В.
06.03.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у задоволенні клопотання представника Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Стець Альони Олександрівни про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Так, наведена у цьому акті податкова інформація, яка наявна в інформаційних базах ДПС та зібрана в межах організації і проведення цієї перевірки, у тому числі представлена АТ "Нікопольський завод феросплавів", та результати її опрацювання є відповідно до п.п. 19-1.1.46, п.19-1.1 ст.19-1, п. 74.3 ст. 74 і п.п. 83.1.2 п. 83.1 ст.83 Кодексу підставою для зазначених нижче висновків.
абз. а) п.198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198 з урахуванням норм п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), що призвело до завищення суми податкового кредиту по декларації з ПДВ за липень 2023 року на суму 245 577 гривень.
Вищезазначене призвело до порушення:
порушено п. 200.1, абз. в) н.200.4 ст.200 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), внаслідок чого завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в липні 2023 року у розмірі 245 577 грн.
При отриманні матеріалів, які не підтверджують дані обліку суб`єкта господарювання, що перевіряється, керівником податкового органу може бути вжито заходів щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки відповідно до Кодексу.
11.10.2023 року позивачем отримано означений акт перевірки.
Після ознайомлення із актом перевірки, АТ "Нікопольський завод феросплавів" були подані письмові заперечення на висновки акту перевірки (№ 2023.10.23/37-6601/6877 від 23.10.2023 року), в яких Товариство просило переглянути висновки про порушення вимог податкового законодавства та податкове повідомлення-рішення не приймати.
Східним міжрегіональним управлінням ДПС було розглянуто заперечення на висновки акту перевірки, подані АТ НЗФ, та згідно з рішенням про результати розгляду заперечень № 5961/6/32-00-07-04-08 від 08.11.2023 року, висновки акту перевірки були визнані обґрунтованими та залишені без змін.
21.11.2023 року АТ НЗФ було отримано податкове повідомлення-рішення № 000/1013/32-00-07-04-19 від 14.11.2023 року згідно з яким АТ "Нікопольський завод феросплавів" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість по декларації за липень 2023 р. на суму 245 577 грн.
АТ НЗФ не погодилося із прийнятим відповідачем податкового повідомлення-рішення та ініціювало процедуру адміністративного оскарження - 23.11.2023 року позивачем було подано скаргу про скасування зазначеного податкового повідомлення-рішення до ДПС України.
За наслідками розгляду поданої АТ НЗФ скарги, ДПС України було прийнято рішення про результати розгляду скарги № 1287/6/99-00-06-01-04-06 від 17.01.2024 року, згідно з яким скарга АТ НЗФ була частково задоволена - ППР Східного МУ ДПС по роботі з ВПП від 14.11.2023 року було скасовано в частині зменшення розміру від`ємного значення ПДВ у сумі 32 205 грн. по взаємовідносинах із ТОВ «ПАРТНЕР-ЕКСПІ», а в іншій частині залишене без змін.
30.01.2024 р. АТ НЗФ було отримано податкове повідомлення-рішення № 000/33/32- 00-07-04-19 від 19.01.2024 року, згідно з яким АТ "Нікопольський завод феросплавів" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість по декларації за липень 2023 року на суму 213 372 грн.
Рішення ДПС України про результати розгляду скарги від 17.01.2024 року було отримано позивачем 25.01.2024 року, а податкове повідомлення-рішення від 19.01.2024 року - отримано 30.01.2024 року.

Позивач, вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення відповідача протиправним та таким, що його належить скасувати, звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

ідповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до приписів пункту 21.1 статті 21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до підпунктів 20.1.4, 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до абзацу першого пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац другий пункту 44.1 статті 44 ПК України).

Пунктом 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За змістом приписів п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та отримання послуг.

При цьому, п.198.2 ст.198 цього Кодексу передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

За змістом положень абз.1 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до абз.2 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України у разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з абз.1 п.200.2 ст.200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Таким чином, фінансовий результат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, які є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996-ХІV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а статтею 3 передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також в пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч.2 ст.9 вказаного вище Закону та п.2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 вказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок.

Згідно зі ст.1 Закону №996-ХІV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб`єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, хоч і первинний документ наявний, у податковому та бухгалтерському обліку вони не можуть відображатися.

Таким чином, правові наслідки у виді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Отже, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції - дії або події, що спричинили реальні зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, тобто майновому стані платника податків.

Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

В свою чергу, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Наявність належно оформлених первинних документів є обов`язковою ознакою господарської операції, однак не єдиною. По своїй правовій суті господарська операція є операція, яка змінює зміст активів платника податку, а первинні документи лише підвереджують факт її проведення.

Таким чином, основною первинною ознакою господарської операції є її реальність, а наявність первинних документів є вторинною, похідною ознакою. Належне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами не свідчить про безумовну їх відповідність самому змісту операції. Правові наслідки створює саме господарська операція, а не первинні документи.

Щодо завищення суми податкового кредиту з ПДВ по Декларації за липень 2023 року на суму 213 372,00 грн. суд зазначає наступне.

В акті перевірки на сторінках 15-16 зазначається наступне:

«Проведеною вибірковою перевіркою показників рядка 10.1 податкової декларації з податку на додану вартість «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України (з основною ставкою)» встановлено завищення цього показника в сумі 245 577 грн., внаслідок встановленого порушення:

- пп. «а» 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, ст. 201 Кодексу АТ «Нікопольський завод феросплавів» завищено суму податкового кредиту на 245 577 грн. при відображенні в податковій звітності взаємовідносин з TOB «ІНТЕКС ІНВЕСТ» (), АТ «ДНІПРОАЗОТ» (код ЄДРПОУ 5761620), TOB «НВК «ЕНЕРГООЩАДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» (), ТОВ «ПАРТНЕР-ЕКСПІ» ().

Детальний опис порушення наведено в додатку 4 до акту перевірки».

Далі на сторінці 17 акту перевірки зазначається:

"Перевіркою достовірності і правильності визначення та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації суми податкового кредиту (рядок 17 (колонка Б) Декларації встановлено його завищення на 245 577 грн., що призвело до завищення суми показника рядка 19 Декларації, оскільки було завищено показник рядка 10.1 (колонка Б) та рядку 16 (колонка Б) Декларації на суму ПДВ 245 577 грн. внаслідок врахування при його визначенні всупереч п. 198.1, абз. 1-3 п. 198.2, абз. 1, 2 п. 198 3 ст. 198 Кодексу нереальних операцій з придбання товарів/послуг у ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ» (), АТ «ДНІПРОАЗОТ» (код ЄДРПОУ 5761620), ТОВ «НВК «ЕНЕРГООЩАДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» (), ТОВ «ПАРТНЕР-ЕКСПІ» () (детальний опис порушення наведено в додатку 4 до акту перевірки).

На сторінці 18 акту наводяться результати перевірки визначення від`ємного значення з ПДВ:

«Перевіркою АТ "Нікопольський завод феросплавів" () дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2023 року від`ємного значення податку на додану вартість, встановлено порушення:

абз. а) п.198.1, п. 198.2, п.198.3 ст.198 з урахуванням норм п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), що призвело до завищення суми податкового кредиту по декларації з ПДВ за липень 2023 року на суму 245 577 гривень.

Враховуючи вищевикладене АТ "Нікопольський завод феросплавів" () порушено:

п. 200.1, абз. в) п.200.4 cm.200 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), внаслідок чого завищено від 'ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в липні 2023 року в розмірі 245 577 гривень.»

Таким чином, із наведеної в акті перевірки інформації вбачається, що висновок про порушення АТ НЗФ вимог податкового законодавства ґрунтується на твердженнях про "нереальність" господарських операцій з придбання товарів/послуг (робіт) у таких контрагентів як ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ», АТ «ДНІПРОАЗОТ», TOB «НВК «ЕНЕРЕООЩАДНІ ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «ПАРТНЕР-ЕКСПІ».

При цьому, такі висновки щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «ПАРТНЕР - ЕКСПІ» були переглянуті за результатами адміністративного оскарження - рішенням ДПС України від 17.01.2024 року ППР у відповідній частині на суму 32 205 грн. було скасовано.

З метою спростування зробленого за результатами перевірки висновку та підтвердження реального характеру проведених господарських операцій, законності та обґрунтованості відображення податкового кредиту з ПДВ в податковому обліку товариства, вважаємо за необхідне надати наступні пояснення.

Щодо господарських взаємовідносин із ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" ().

В додатку № 4 до акту перевірки описані господарські операції, щодо яких було встановлено порушення та наведено підстави та обґрунтування зробленого висновку:

«Перевіркою встановлено, АТ "Нікопольський завод феросплавів" згідно Єдиного реєстру податкових накладних і декларації за липень 2023 року декларувало фінансово-господарські взаємовідносини з контрагентом-постачальником ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ» ().

АТ "Нікопольський завод феросплавів" до складу податкового кредиту віднесено податкові накладні, зареєстровані TOB «НТЕКС ІНВЕСТ» на загальну суму ПДВ 116 714,02 грн. та відображено в податковій декларації з ПДВ та в додатку «Відомості про суми податку на додану вартість, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податкових кредит з урахуванням його коригування (Д1)»...

Далі в наводиться податкова інформація стосовно контрагента-постачальника та зокрема вказується наступне:

«Відповідно до аналізу ЄРПН встановлено придбання ПММ у червні-липні 2023 року по ланцюгу АТ «НЗФ» - ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ» - ТОВ «АЛЕТЕЯ» (код 44653230).

Крім того, податкові накладні, виписані ТОВ «АЛЕТЕЯ» на адресу ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ» на постачання ПММ мають статус «реєстрацію зупинено».

У зв`язку із викладеним підтвердити реальність взаємовідносин АТ «НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» з ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ» неможливо.

Таким чином, не підтверджені перевіркою взаємовідносини між АТ «НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» та ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ» свідчать про порушення п.п. «а» п. 198.1 ст. 198, абзаців першого - третього п. 198.2, абзаців першого - другого п. 198.3, з урахуванням норм п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами), що призвело до завищення суми податкового кредиту у липні 2023 року на 116 714 гривень.»

Таким чином, висновок про нереальність господарських операцій між АТ НЗФ та ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ» та, як наслідок, про порушення вимог ПКУ, зроблено на підставі податкової інформації про «зупинення» реєстрації податкових накладних, виписаних третьою особою, ТОВ «АЛЕТЕЯ», на адресу TOB «ІНТЕКС ІНВЕСТ», попри те, що вказані документи не мають жодного відношення до АТ НЗФ.

АТ НЗФ підтверджує, що мало господарські взаємовідносини із ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ» та щодо їх змісту вважає за необхідне пояснити наступне.

Для забезпечення власних господарських потреб, в процесі здійснення звичайної господарської діяльності АТ НЗФ придбало у ТОВ " ІНТЕКС ІНВЕСТ " () на підставі договору товар - скретч-карти на паливно-мастильні матеріали (ПММ).

Між АТ НЗФ та ТОВ " ІНТЕКС ІНВЕСТ " було укладено Договір поставки № СК13/14/2203248 від 20.10.2022 р.

Згідно з умовами вказаного договору ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар (скретч-карти на ПММ) відповідно до договору, а АТ НЗФ як покупець зобов`язалося прийняти зазначений товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, встановлених в договорі.

На підставі договору від 20.10.2022 року підприємством ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" у червні-липні 2023 року на адресу АТ НЗФ було поставлено товар, скретч-карти на ПММ на загальну суму 807 200,00 грн., в тому числі ПДВ 116 714,02 грн.

З метою документального забезпечення господарської операції ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" були оформлені видаткові накладні на постачання товару: від 20.06.2023 року 0012/0000695 на суму 176 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 11 514,02 грн.; від 07.07.20232023 року № 0012/0000828 на суму 631 200,00 грн., в т.ч. ПДВ 105 200 грн.

ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних та відправлено нашому підприємству електроні податкові накладні: від 19.06.2023 року № 40//12 на суму 176 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 11 514, 02 грн.; від 06.07.2023 року № 18//12 на суму 631 200,00 грн., в т.ч. ПДВ 105 200,00 грн.

АТ НЗФ було включено суми ПДВ до складу податкового кредиту у липні 2023 року.

Розрахунки проведені в безготівковій формі згідно платіжних доручень: від 19.06.2023 року №271679 на суму 176 000,00 грн.; від 06.07.2023 року № 272154 на суму 345 200,00 грн.; від 06.07.2023 року №272167 на суму 286 000,00 грн.

Заборгованість між підприємствами відсутня.

Таким чином, між АТ НЗФ та ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" відбулися звичайні господарські операції з придбання товару. Проведений в додатку до Акту перевірки аналіз «ланцюга постачання товару», аналіз податкової інформації про постачальника, неможливість підтвердити придбання контрагентом-постачальником товару у третіх осіб, не є належними та допустимими доказами, які могли б підтверджувати висновок про порушення АТ НЗФ податкового законодавства та припущення про те, що господарські операції з постачання товару від ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" на адресу АТ НЗФ не відбулися.

Проведена господарська операція відбулася та підтверджується: належним чином складеними первинними документами, безпосереднім зв`язком придбання товару із потребами господарської діяльності АТ НЗФ, оплатою за поставлений товар, сплатою ПДВ в ціні товару, належним чином виписаними та зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними. Неврахування при проведенні перевірки первинних документів, які були складені при документальному оформленні проведених господарських операцій є безпідставним та незаконним.

Щодо господарських взаємовідносин із АТ "ДНІПРОАЗОТ" (код ЄДРПОУ 5761620).

В додатку № 4 до акту перевірки описані господарські операції, щодо яких було встановлено порушення та наведено підстави та обґрунтування зробленого висновку:

«Перевіркою встановлено, АТ "Нікопольський завод феросплавів" згідно Єдиного реєстру податкових накладних і декларації за липень 2023 року декларувало фінансово-господарські взаємовідносини з контрагентом-постачальником АТ «ДНІПРОАЗОТ» (код ЄДРПОУ 5761620).

АТ "Нікопольський завод феросплавів" до складу податкового кредиту віднесено податкові накладні, зареєстровані АТ «ДНІПРОАЗОТ» (код ЄДРПОУ 5761620) на загальну суму ПДВ 122 448,01 грн. та відображено в податковій декларації з ПДВ та в додатку «Відомості про суми податку на додану вартість, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податкових кредит з урахуванням його коригування (Д1)»...

Далі в наводиться податкова інформація стосовно контрагента-постачальника та зокрема вказується наступне:

«Крім того, АТ «ДНІПРОАЗОТ» на адресу АТ «Нікопольський завод феросплавів» виписало податкову накладну від 09.06.2023 р. № 143 на постачання Блоків віконних із полівінілхлоридних профілів та склопакетів на суму ПДВ - 59 619,61 грн.

В ході аналізу ЄРПН протягом 2022-2023 років не встановлено придбання обладнання для виготовлення віконних блоків.

За результатами аналізу встановлено відсутність технічних можливостей АТ «ДНІПРОАЗОТ» для виготовлення віконних блоків.

Таким чином, не підтверджені перевіркою взаємовідносини між АТ "Нікопольський завод феросплавів" та АТ «ДНІПРОАЗОТ» свідчать про порушення п.п. «а» п. 198.1 ст. 198, абзаців першого - третього п. 198.2, абзаців першого - другого п. 198.3, з урахуванням норм п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами), що призвело до завищення суми податкового кредиту у липні 2023 року на 59 619,61 гривень.»

Таким чином, висновок про нереальність господарських операцій між АТ НЗФ та АТ «ДНІПРОАЗОТ» та, як наслідок, про порушення вимог ПКУ, зроблено на підставі аналізу ЄРПН та припущення про те, що у контрагента-постачальника, АТ «ДНІПРОАЗОТ» була відсутня технічна можливість та виготовлення та постачання товару на адресу АТ НЗФ.

АТ НЗФ підтверджує, що мало господарські взаємовідносини із АТ «ДНІПРОАЗОТ» та щодо їх змісту вважає за необхідне пояснити наступне.

Для забезпечення власних господарських потреб, в процесі здійснення звичайної господарської діяльності АТ НЗФ придбало у АТ "ДНІПРОАЗОТ" (код ЄДРПОУ 5761620) на підставі договору роботи та товар (продукцію).

Між АТ НЗФ та АТ "ДНІПРОАЗОТ" було укладено Договір виконання будівельно- монтажних робіт та поставки продукції № 2301294 від 31.01.2023 р.

Згідно з умовами вказаного договору АТ "ДНІПРОАЗОТ" як підрядник та постачальник взяло на себе зобов`язання виконати роботи та передати у власність АТ НЗФ товар - Блоки віконні із полівінілхлоридних профілів та Склопакети, відповідно до договору, а АТ НЗФ як покупець зобов`язалося прийняти результати робіт та зазначений товар, а також провести оплату в порядку і на умовах, встановлених в договорі.

На підставі договору виконання будівельно-монтажних робіт та поставки продукції від 31.01.2023 року №2301294 підприємством АТ "ДНІПРОАЗОТ" у червні 2023 року на адресу АТ НЗФ було поставлено товар - Блоки віконні із полівінілхлоридних профілів та Склопакети на загальну суму 357 717,62 грн., в тому числі ПДВ 59 619,61 грн.

Зазначені віконні блоки разом із склопакетами були встановлені на ПКС «Електрометалург» ім. Б.Ф. Величка, замість пошкоджених внаслідок ракетних та артилерійських обстрілів підприємства.

Під час документального оформлення господарської операції AT "ДНІПРОАЗОТ" були оформлені: видаткова накладна № АЗ-00000054 від 09.06.2023 р.; видаткова накладна № АЗ-00000054/1 від 11.07.2023 р.

AT "ДНІПРОАЗОТ" зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних та надано нашому підприємству електрону податкову накладну: від 09.06.2023 року № 143 на суму 357 717,62 грн., в т.ч. ПДВ 59 619,61 грн.

AT НЗФ було включено зазначену суму ПДВ до складу податкового кредиту у липні 2023 року.

У червні-липні 2023 року розрахунки між підприємствами не відбувалися.

Заборгованість між підприємствами становить: на 01.08.2023 Кт-377 908,39 грн.

Таким чином, між АТ НЗФ та AT "ДНІПРОАЗОТ" відбулися звичайні господарські операції з придбання робіт та товару. Проведений в додатку до Акту перевірки аналіз податкової інформації про постачальника, висновок про відсутність технічних можливостей для виготовлення товару, неможливість підтвердити придбання контрагентом- постачальником товару у третіх осіб, не є належними та допустимими доказами, які могли б підтверджувати висновок про порушення AT НЗФ податкового законодавства та припущення про те, що господарські операції з постачання товару від AT "ДНІПРОАЗОТ" на адресу AT НЗФ не відбулося.

Проведена господарська операція відбулася та підтверджується: належним чином складеними первинними документами, безпосереднім зв`язком придбання товару із потребами господарської діяльності AT НЗФ, оплатою за поставлений товар, сплатою ПДВ в ціні товару, належним чином виписаною та зареєстрованою в ЄРПН податковою накладною. Неврахування при проведенні перевірки первинних документів, які були складені при документальному оформленні проведених господарських операцій є безпідставним та незаконним.

Щодо господарських взаємовідносин із TOB "НВК «ЕНЕРГООЩАДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» ().

В додатку № 4 до акту перевірки описані господарські операції, щодо яких було встановлено порушення та наведено підстави та обґрунтування зробленого висновку:

«Перевіркою встановлено, АТ "Нікопольський завод феросплавів" згідно Єдиного реєстру податкових накладних і декларації за липень 2023 року декларувало фінансово-господарські взаємовідносини з контрагентом-постачальником ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГООЩАДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» ().

АТ "Нікопольський завод феросплавів" до складу податкового кредиту віднесено податкові накладні, зареєстровані ТОВ «НВК «ЕНЕРГООЩАДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» на загальну суму ПДВ 37 038,20 грн. та відображено в податковій декларації з ПДВ та в додатку «Відомості про суми податку на додану вартість, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податкових кредит з урахуванням його коригування (ЦІ)»...

Далі в наводиться податкова інформація стосовно контрагента-постачальника та зокрема вказується наступне:

«Згідно податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, встановлено, що протягом січня 2022 р. - липня 2023 року у TOB «НВК «ЕНЕРГООЩАДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» відсутнє придбання або імпорт реалізованого товару (Інгібітор Hidro FLOC, Флокулянт Hidro FLOC) підприємству AT НЗФ, в результаті чого неможливо відстежити походження товару та фактичного його виробника.

ТОВ «НВК «ЕНЕРГООЩАДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» не є виробником реалізованого товару, оскільки у ТОВ «ЛОГІКЛАБГРУПА» відсутні фізичні та технічні можливості для власного виробництва.

Таким чином, не підтверджені перевіркою взаємовідносини між АТ "Нікопольський завод феросплавів" та ТОВ «НВК «ЕНЕРГООЩАДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» свідчать про порушення п.п. «а» п. 198.1 cm. 198, абзаців першого - третього п. 198.2, абзаців першого - другого п. 198.3, з урахуванням норм п.44.1 cm. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами), що призвело до завищення суми податкового кредиту у липні 2023 року на 37 038,20 гривень.»

Таким чином, висновок про нереальність господарських операцій між AT НЗФ та ТОВ «НВК «ЕНЕРГООЩАДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» та, як наслідок, про порушення вимог ПКУ, зроблено на підставі податкової інформації та «неможливості» підтвердити походження товару, який було поставлено на адресу AT НЗФ.

В той же час, AT НЗФ мало господарські взаємовідносини із ТОВ «НВК «ЕНЕРГООЩАДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» та щодо їх змісту суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Для забезпечення власних господарських потреб, в процесі здійснення звичайної господарської діяльності, AT НЗФ придбало у ТОВ «НВК «ЕНЕРГООЩАДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» () на підставі договору товар - Інгібітор Hidro FLOC, Флокулянт Hidro FLOC.

Між AT НЗФ та ТОВ «НВК «ЕНЕРГООЩАДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» було укладено Договір поставки № 2005004 від 10.11.2020 року.

Згідно з умовами вказаного договору ТОВ «НВК «ЕНЕРГООЩАДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність AT НЗФ товар (обладнання) відповідно до договору, а AT НЗФ як покупець зобов`язалося прийняти зазначений товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, встановлених в договорі.

На підставі договору від 10.11.2020 року підприємством ТОВ «НВК «ЕНЕРГООЩАДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» у липні 2023 року на адресу AT НЗФ було поставлено товар, Інгібітор Hidro FLOC, Флокулянт Hidro FLOC на загальну суму 222 229,20 грн., в тому числі ПДВ 37 038,20 грн.

Під час документального оформлення господарської операції ТОВ «НВК «ЕНЕРГООЩАДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» були оформлені: ТТН № 5 від 24.07.2023 року; видаткова накладна № 5 від 24.07.2023 року.

ТОВ «НВК «ЕНЕРГООЩАДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних та надано нашому підприємству електрону податкову накладну: від 24.07.2023 року № 4 на суму 222 229,20 грн., в т.ч. ПДВ 37 038,20 грн.

AT НЗФ було включено суми ПДВ до складу податкового кредиту у липні 2023 року.

Розрахунки проведені в безготівковій формі згідно платіжних доручень:

від 27.07.2023 року № 272376 на суму 222 229,20 грн.

Заборгованість між підприємствами відсутня.

Таким чином, між АТ НЗФ та TOB «НВК «ЕНЕРГООЩАДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» відбулася звичайна господарська операція з придбання товару. Проведений в додатку до Акту перевірки аналіз податкової інформації про постачальника, неможливість підтвердити придбання контрагентом-постачальником товару у третіх осіб, не є належними та допустимими доказами, які могли б підтверджувати висновок про порушення АТ НЗФ податкового законодавства та припущення про те, що господарські операції з постачання товару від ТОВ «НВК «ЕНЕРГООЩАДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» на адресу АТ НЗФ не відбулися.

Проведена господарська операція відбулася та підтверджується: належним чином складеними первинними документами, безпосереднім зв`язком придбання товару із потребами господарської діяльності АТ НЗФ, оплатою за поставлений товар, сплатою ПДВ в ціні товару, належним чином виписаною та зареєстрованою в ЄРПН податковою накладною. Неврахування при проведенні перевірки первинних документів, які були складені при документальному оформленні господарської операції є на нашу думку безпідставним та незаконним.

Отже, АТ НЗФ здійснило бухгалтерський та податковий облік господарських операцій із наведеними вище контрагентами на підставі належним чином оформлених первинних документів, якими підтверджено фактичне здійснення господарських операцій.

Контрагенти-постачальники на момент проведення господарських операцій мали господарську правосуб`єктність, були належним чином зареєстровані в якості суб`єктів господарювання та платників ПДВ.

Свідоцтво платника ПДВ у контрагентів не було анульоване, вони мали право виписувати податкові накладні та реєструвати їх в ЄРПН відповідно до вимог чинного законодавства.

Контрагенти задекларували податкові зобов`язання з ПДВ по взаємовідносинах з АТ НЗФ.

В Акті перевірки відсутні дані щодо задокументованих фактів порушення вимог податкового чи іншого законодавства контрагентами-постачальниками. Відносно контрагентів відсутні рішення суду, які б свідчили про нереальний або удаваний характер укладених договорів, про здійснення фіктивної підприємницької діяльності або встановлювали неможливість проведення господарських операцій, а також які б встановлювали не чинність тих чи інших первинних документів. Також відсутня інформація про кримінальні провадження чи вироки судів відносно посадових осіб контрагентів.

АТ НЗФ обираючи контрагентів та здійснюючи власну господарську діяльність дотримується принципів розумності та обачності, що підтверджується тим, що всі контрагенти АТ НЗФ за період, що перевірявся виконали свої договірні зобов`язання, здійснили постачання товарів/послуг відповідно до умов укладених договорів. Тому твердження про наявність вини в діях посадових осіб АТ НЗФ є необґрунтованими та незаконними.

Вказівка в акті перевірки на неможливість встановити постачальника товарів/послуг «по ланцюгу», або «відсутність технічної можливості» здійснити виробництво або постачання товарів, не підтверджує висновку про порушення АТ НЗФ вимог податкового законодавства, оскільки АТ НЗФ не зобов`язане встановлювати походження товару та придбання послуг по "ланцюгу" його постачання для отримання права на податковий кредит з ПДВ. АТ НЗФ не зобов`язане контролювати господарську діяльність та податкову дисципліну інших платників податків та безпосередніх контрагентів та відповідно не несе відповідальності за можливі порушення вимог чинного законодавства іншими суб`єктами господарювання.

АТ НЗФ відповідно до умов вказаних вище договорів про постачання товарів та надання послуг отримало від контрагентів товари/послуги, які були необхідні для забезпечення потреб господарської діяльності та організації процесу виробництва та продажу феросплавної продукції, тобто використало їх у власній господарській діяльності.

Отримання послуг та їх результатів підтверджується первинними документами - договорами, рахунками-фактурами, актами, видатковими накладними, податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, платіжними документами.

В свою чергу п. 198.6 ст. 198 ПКУ передбачає, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

В даному випадку, як вбачається і з самого акту перевірки, вся сума податкового кредиту з ПДВ, задекларована АТ НЗФ у липні 2023 року, підтверджена належним чином оформленими та зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними.

В акті перевірки зроблено посилання на п. 44.1 ст. 44 ПКУ, та вказано що підприємство допустило порушення вимог ст. 198 саме з урахуванням вказаної норми.

У відповідності із п. 44.1 ст. 44 ПКУ для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

AT НЗФ веде бухгалтерський та податковий облік господарських операцій відповідно до вимог чинного законодавства України і тільки на підставі наявних первинних документів. Як було зазначено, до перевірки було надано всі первинні документи, які були складені та оформлені AT НЗФ в зв`язку із здійсненням описаних господарських операцій, але особи, які проводили перевірку безпідставно не врахували їх.

При цьому перевіркою не було встановлено відсутність тих чи інших первинних документів, не було встановлено порушення вимог законодавства при їх складанні чи невідповідність наданих первинних документів вимогам законодавства, що свідчить про те, що АТ НЗФ мало повне право використовувати такі первинні документи для відображення господарських операцій у своєму бухгалтерському та податковому обліку.

Правова позиція Верховного суду у справах про скасування ППР, прийнятих на підставі висновків контролюючого органу про «нереальність» господарських операцій.

В постанові Верховного суду від 06.02.2018 року по справі № К9901/8403/18 (816/166/15-а), суд зазначає наступне:

«...На момент здійснення спірної поставки позивач та його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому поряду не визнавались.

Також судові інстанції обґрунтовано не взяли до уваги посипання відповідача на наявну в нього податкову інформацію щодо контрагентів позивача як па підставу для відмови в задоволенні позову, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупия від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок та виконання послуг, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи. Проте, посадовими особами ДПІу м. Полтаві під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено...».

В постанові Верховного Суду від 08.11.2018 р. у справі № 826/15028/17 Верховний суд зазначає - «неможливо робити висновок про нереальність господарських операцій підприємства з контрагентами на підставі вироку суду, якщо в останньому немає жодних обставин, які б підтверджували факт безтоварності спірних господарських операцій, а також якщо встановлена у вироку обставина не має значення для податкового спору». Тобто навіть за наявності вироку суду відносно контрагента (засновників контрагента), не можна однозначно стверджувати що всі господарські операції проведені таким підприємством є «нереальними», адже це повинно бути встановлено судом в самому вироку.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 19 червня 2018 року по справі № 826/7704/16 (адміністративне провадження № К/9901/38191/18) та від 17 квітня 2018 року по справі № 820/475/17 (адміністративне провадження № К/9901/4907/17).

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними (Постанови Верховного суду від 10 вересня 2018 року справа № 826/8016/13-а (№ КУ9901 /4058/18), від 10 вересня 2018 року справа № 826/25442/15 (№ К/9901/24925/18), від 11 вересня 2018 року у справі № 810/2677/17 (№ К/9901/47242/18) та інші.

Також одна із останніх позицій Верховного суду викладена в Постанові по справі № 804/625/16 від 17 липня 2020 року, де Верховний суд в п. 20 зазначає - «Судами попередніх інстанцій обґрунтовано не взято до уваги такі висновки, оскільки будь-яка податкова інформація, що наявна інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформаційний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону.»

В постанові Верховного суду від 29.09.2020 року по справі № 804/5422/16 в п. 21 зазначено - «Крім того, колегія суддів зазначає, що висновки про відсутність у контрагентів трудових та матеріально - технічних ресурсів контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації наявної в базі даних ДФС, проте така податкова інформація, носить виключно інформативний характер та не є допустимим та достовірним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.

Колегія суддів зазначає, що наведені контролюючим органом в акті перевірки, а також апеляційній та касаційних скаргах, розрахунки людино-годин, робочих днів, норми тривалості робочого часу та інші розрахункові показники не є доказами неможливості проведення відповідних робіт господарюючим суб`єктом, такі розрахунки є суб`єктивними припущеннями та можуть бути враховані виключно за умови підтвердження належними та допустимими доказами.

Посипання контролюючого органу на те, що контрагентами по ланцюгу постачання надавались послуги з виконання будівельних робіт у перевіряємий період і ряду інших підприємств, що свідчить про неможливість проведення господарських операцій на користь позивача, є безпідставним. оскільки такі висновки контролюючого органу не підтверджені жодними доказами.»

Аналогічні висновки зроблені Верховним судом в постанові від 21 січня 2021 року у справі № 804/959/16, згідно з якою ВС відмовив в задоволенні касаційної скарги контролюючого органу:

«Колегія суддів зазначає, що визначальним для вирішення справи є дослідження та встановлення фактичного руху активів в процесі виконання укладених договорів, і таке дослідження має бути здійснено на підставі первинних документів, які мають бути належним чином оформлені, в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення таких операцій і є підставою для формування податкового обліку платника податків. У справі, що розглядається, позивачем було надано до судів першої та апеляційної інстанції оформлені у відповідності до вимог чинного податкового законодавства первинні документи (договори, договори постачання, накладні та податкові накладні, видаткові накладні, документи на підтвердження здійснення оплати по договорам укладеним з відповідними контрагентами, посвідчення відповідності, рахунки-фактури, копії довіреностей на відповідних відповідальних осіб за постачання/прийняття матеріальних цінностей (товарів), документи на перевезення товарів (містять всю необхідну інформацію щодо транспортування продукції, а саме: найменування вантажовідправника, вантажоодержувача, замовника, пункт навантаження/розвантаження, найменування вагону, прізвища та підписи відповідальних осіб, відомості про вантаж, маса товару, підпис та печатка перевізника) та їх розвантаження на складські приміщення та інші документи), які містять усі необхідні реквізити та відомості, а також у повній мірі відображають зміст господарських операцій. В свою чергу, контролюючим органом не було доведено та надано судам попередніх інстанцій належних доказів відсутності реального характеру господарських операцій між позивачем та його контрагентами за перевіряємий відповідачем період.

Крім того, колегія суддів зазначає, що посилання контролюючого органу на те, що по ланцюгу господарських відносин з придбання/продажу товару, у 3-й та 4-й ланці є суб`єкти господарської діяльності, у яких, за податковою інформацією, відсутня податкова звітність про наявність ресурсів для здійснення господарської діяльності, та/або відсутня інформація щодо наявності необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької діяльності є безпідставними, оскільки відповідачем не було надано судам першої та апеляційної інстанції жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що позивач брав участь у будь-яких господарських відносинах з такими суб`єктами господарської діяльності.»

В постанові від 19.01.2023 року по справі 520/9160/19 Верховний суд підтверджує сталість своєї позиції, відмовляючи в задоволенні касаційної скарги органу ДПС та робить висновки про реальність господарських операцій та необхідність врахування складених суб`єктами господарювання первинних документів:

"Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2022 року у справі № 160/3364/19, відступивши від висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 01 грудня 2015 року у справі № 826/15034/14, зазначила, що будь-який документ, виданий від імені суб`єкта господарювання (платника податків), що не був позбавлений відповідного статусу на час складення нього документа, має силу первинного документа та згідно зі статтею 44 ПК України та статтею 9 Закону № 996-XIV підтверджує дані податкового обліку суб`єкта господарювання та/або його контрагентів у тому разі, якщо цей документ містить, зокрема: достовірні дані про фактично здійснену господарську операцію та відображає її економічну суть; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Водночас інший платник податків під час використання такого документа у своєму податковому обліку повинен діяти розумно, добросовісно та з належною обачністю, а також не мати достатніх підстав для сумніву в достовірності даних, внесених до відповідного документа своїм контрагентом, у тому числі стосовно даних щодо можливих дефектів правового статусу такого контрагента, а також щодо підпису та інших засобів ідентифікації представників контрагента, які брали участь у господарській операції.

Натомість, засудження посадової особи підприємства за статтею 205 КК України (переважно директора контрагента) не свідчить про фактичну відсутність у такої юридичної особи цивільної дієздатності, тобто одного з обов`язкових критеріїв визнання юридичної особи учасником податкових правовідносин, з огляду на те, що в податкових правовідносинах виникнення прав та обов`язків пов`язане насамперед зі спеціальним статусом платника податків, а не із загальною цивільно-правовою дієздатністю юридичної особи. За наявності статусу платника податків суб`єкт господарювання має підстави для складення первинних та інших документів, які повинні братися до уваги при підтвердженні даних податкового обліку.

Твердження ГУ ДПС у Харківській області про те, що контрагенти платника не мали необхідних ресурсів для провадження господарської діяльності обґрунтовано відхилено судом, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

Більш того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на висновок Верховного Суду, висловлений, зокрема, в постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 826/14549/15, від 06 лютого 2018 року у справі № 816/166/15-а, від 13 серпня 2020 року у справі № 520/4829/19, від 21 жовтня 2020 року у справі № 140/1845/19, згідно з яким відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу. "

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що між акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів" та TOB «ІНТЕКС ІНВЕСТ», АТ «ДНІПРОАЗОТ», TOB «НВК «ЕНЕРЕООЩАДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» відбулися господарські операції, та мали реальний характер.

Оформлення вказаних операцій проведено у відповідності до вимог чинного законодавства України, договірні зобов`язання були виконані сторонами, а здійснення операцій було спрямовано на настання реальних наслідків - отримання послуг для потреб забезпечення господарської діяльності підприємства - виробництва та продажу готової продукції. АТ НЗФ фактично отримано послуги (їх результати), прийняло їх від постачальника та сплатило ПДВ ціні таких послуг.

Таким чином, висновки акту перевірки про порушення АТ НЗФ вимог ст. 44, 198, 200 ПКУ, при веденні податкового обліку господарських операцій, декларуванні податкового кредиту та від`ємного значення об`єкту оподаткування ПДВ по декларації з ПДВ за липень 2023 року є помилковими та необґрунтованими, а прийняте на підставі таких висновків податкове повідомлення-рішення від 19.01.2024 р. є безпідставним.

У контексті наведеного суд зазначає, що на підтвердження фактичного здійснення господарської операції позивачем надано належно оформлені первинні документи та інші документи, складені в межах вчиненої господарської операції, які в сукупності свідчать про беззаперечний факт реального вчинення господарської операції та використання придбаного товару в межах господарської діяльності позивача, що є підставою для формування платником податкового обліку.

У свою чергу викладені відповідачем аргументи є недостатніми, оскільки податкове законодавство України не ставить право платника податків в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, знаходження за заявленою юридичною адресою тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати, саме, для цієї особи.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Отже, господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Контролюючим органом не подано доказів, які однозначно свідчили б про неправдивість одержаних від платника документів, підтверджували б фіктивний характер спірної операції та недобросовісність позивача як платника податків, відповідачем не надано суду жодних доказів, які підтверджували б те, що вчинення правочину (укладення договору), на підставі якого виникли взаємовідносини між позивачем та контрагентом не відповідали дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав та обов`язків чи свідчили б про незвичність цін за спірною операцією, або про невідповідність господарської операції цілям та завданням статутної діяльності товариства, господарській меті з метою досягнення правових наслідків та які порушують публічний порядок, суперечать моральним засадам суспільства та спрямовані на заволодіння майном держави.

Отже, позивач як платник податків самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та сплату, лише, ним самим податку до бюджету відповідно до законодавства України. Він не може нести відповідальність за порушення контрагентами правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни, як і не може нести відповідальність за неподання контрагентом первинних документів. У разі якщо контрагентом були допущені порушення норм податкового або іншого законодавства, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цього контрагента, а не сумлінного платника податків.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14.03.2018 у справі №803/1198/16.

З огляду на викладене, наявні підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідності до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, податкове повідомлення-рішення № 000/33/32-00-07-04-19 від 19.01.2024 року, згідно з яким акціонерному товариству "Нікопольський завод феросплавів" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість по декларації за липень 2023 року на суму 213 372 грн., прийняте Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП на підставі висновку акту перевірки № 1023/32-00-07-04-14/00186520 від 10.10.2023 року з урахуванням рішення ДПС України № 1287/6/99-00-06-01-04-06 від 17.01.2024 року є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З на викладене, а також враховуючи задоволення позовних вимог, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3200,58 грн підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 242-243, 245-246, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 000/33/32-00-07-04-19 від 19.01.2024 року, згідно з яким акціонерному товариству "Нікопольський завод феросплавів" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість по декларації за липень 2023 року на суму 213 372 грн., прийняте Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП на підставі висновку акту перевірки № 1023/32-00-07-04-14/00186520 від 10.10.2023 року з урахуванням рішення ДПС України № 1287/6/99-00-06-01-04-06 від 17.01.2024 року.

Стягнути на користь акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53200, м. Нікополь, вул. Електромателургів, 310, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3200,58 грн. (три тисячі двісті гривень 58 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ ВП 43968079, 49005, м. Дніпро, пр-т. Поля, 57).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник