Справа № 160/27420/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
20.10.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме за періоди стаціонарного лікування: з 20.03.2022 по 29.03.2022, з 29.03.2022 по 19.04.2022, з 21.05.2022 по 29.07.2022, з 25.10.2022 по 01.11.2022, а також за відпустку за станом здоров`я: з 29.07.2022 по 27.08.2022, з 31.08.2022 по 29.09.2022, з урахуванням фактично виплачених сум;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме за періоди стаціонарного лікування: з 20.03.2022 по 29.03.2022, з 29.03.2022 по 19.04.2022, з 21.05.2022 по 29.07.2022, з 25.10.2022 по 01.11.2022, а також за відпустку за станом здоров`я: з 29.07.2022 по 27.08.2022, з 31.08.2022 по 29.09.2022, з урахуванням фактично виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Так, 19.03.2022 року позивач одержав травму (поранення) при проходженні військової служби, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та захистом Батьківщини, що підтверджується відповідною довідкою від 01.05.2022 за №8817 та з 20.03.2022 по 29.03.2022, з 29.03.2022 по 19.04.2022, з 21.05.2022 по 29.07.2022, з 25.10.2022 по 01.11.2022 останній перебував на лікуванні, а також у відпустках за станом здоров`я: з 29.07.2022 по 27.08.2022, з 31.08.2022 по 29.09.2022. Однак не зважаючи на наявність тяжкого поранення пов`язаного із проходженням військової служби, пов`язаного із захистом Батьківщини, Військовою частиною НОМЕР_1 за вищевказані періоди йому не було нараховано та виплачено додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", чим порушено його законні права та інтереси. Крім того, представником позивача адвокатом Мандрик В.В, було направлено відповідачу заяву про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 р., проте відповідач листом №6593/ФЕС від 14.09.2023 року, зокрема, повідомив, що всі належні виплати з 19.03.2022 року по 01.11.2022 року ОСОБА_1 , були нараховані та зараховані на його картковий рахунок в повному обсязі. Позивач вважаючи бездіяльність відповідача, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті грошового забезпечення в повному обсязі протиправною, звернувся до суду із даним позовом.
Крім того, вищезазначеною ухвалою суду було витребувано у військової частини НОМЕР_1 належним чином завірені витяги із наказів про вибуття (прибуття) у відпустку за станом здоров`я згідно довідок Військово-лікарської комісії від 29.07.2022 №1500 та 31.08.2022 №3819.
19 січня 2024 року до суду за допомогою засобів поштового зв`язку надійшов відзив військової частини НОМЕР_1 на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що санітар-стрілець медичного пункту 1 механізованого батальйону ОСОБА_1 , 19 березня 2022 року отримав поранення під час польового виходу в районі виконання бойових завдань за призначенням та був доставлений до Охтирської центральної районної лікарні. А тому, слід вважати, що військова частина НОМЕР_1 не вийшла за межі положень Постанови №168 і встановленими умовами не обмежило прав військовослужбовця ОСОБА_1 , оскільки зазначеним Порядком №260 деталізовані загальні підходи щодо виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану, запровадженої Постановою №168. Виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства та встановлених обставин справи, Військова частина НОМЕР_1 вважає про відсутність протиправної бездіяльності посадових осіб військової частини.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Поряд з цим, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 був мобілізований Дніпровським РТЦКСП на підставі Указу Президента України від 17.05.2022 року №342/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» та проходив військову службу у військові частині НОМЕР_1 , що підтверджується відомостями військового квитка серії НОМЕР_2 .
Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), виданої військовою частиною НОМЕР_1 від 01.05.2022 року №8817, старший солдат ОСОБА_1 19 березня 2022 р. отримав осколкове поранення верхніх та нижніх кінцівок. За обставин: у ході проведення службового розслідування було встановлено, що 19.03.2022 року близько 10:20 під час виконання бойового завдання з відбиття агресії окупаційних військ Російської Федерації поблизу населеного пункту Станове Охтирського району Сумської області внаслідок артилерійського обстрілу з РСЗВ БМ 21 «Град» силами Російської Федерації по позиціях 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону старший солдат ОСОБА_1 отримав осколкове поранення верхніх та нижніх кінцівок, старший солдат ОСОБА_1 був евакуйований з позиції 2 механізованої роти силами медичного пункту батальйону до Охтирської ЦРЛ. Військовослужбовець перебував в засобах індивідуального захисту. Травмування/поранення отримане військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини, не пов`язане з вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення, та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Згідно Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5107 (ортопедо-травматичне відділення) КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР» ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 20.03.2022 по 29.03.2022 з діагнозом: «мінно-вибухова травма (19.03.2022), вогнепальне поранення, відкритий перелом н/3 правого стегна (фіксація АЗФ 19.03.22), вогнепальне осколкове поранення правої кісті, стороннє тіло.»
Згідно Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2285 16 міської клінічної лікарні м. Дніпро ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 29.03.2022 по 19.04.2022 з діагнозом: «мінно-вибухова травма (19.03.2022), вогнепальне поранення, відкритий перелом н/3 правого стегна (фіксація АЗФ 19.03.22), вогнепальне осколкове поранення правої кісті, стороннє тіло правої кісті, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку (19.03.2022).»
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №95 від 20.04.2022 року передбачено, зокрема, вважати такими, що вибули з пункту постійної дислокації у відпустку за станом здоров`я старшого солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , солдата резерву 2 запасної роти, в смт. Слобожанське Дніпропетровської області у відпустку за станом здоров`я на 30 діб, з 21 квітня 2022 року по 20 травня 2022 року. Старшого солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , солдата резерву 2 запасної роти, який 20 по 29 березня 2022 року перебував на лікуванні КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського ПОР» м. Полтава, з 29 березня 2022 року по 19 квітня 2022 року 16 міській клінічній лікарні м. Дніпро, вважати таким, що 20 квітня 2022 року прибув до пункту постійної дислокації.
Згідно Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №6163 ВМКЦ Східного регіону військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 21.05.2022 по 29.07.2022 з діагнозом: «стан після вогнепального пульового наскрізного поранення (19.03.2022), нижньої третини правого стегна з вогнепальним багатоуламковим переломом нижньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, нестійка післятравматична контрактура правого колінного суглоба з тимчасовим порушенням функцій.»
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії з правами госпітальної ВЛК від 29 липня 2022 року №1500, видану військовою частиною НОМЕР_3 , проведено медичний огляд ВЛК в/ч НОМЕР_3 29 липня 2022 року старшого солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , солдата резерву 2 запасної роти та встановлено діагноз: «Стан після операції (19.03.2022) артролізу, редресації правого колінного суглобу, відкритої репозиції, МОС вогнепального перелому правої стегнової кістки пластиною та гвинтами АО з кутовою стабільністю з приводу вогнепального пульового наскрізного поранення (19.03.2022), нижньої третини правого стегна з вогнепальним багатоуламковим переломом нижньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, нестійка післятравматична контрактура правого колінного суглоба з тимчасовим порушенням функцій». Поранення. ТАК. пов`язане з проходженням військової служби. На підставі ст.81 графи ІІ Розладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.».
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №138 від 02.06.2022 року передбачено, зокрема, нижчепойменованих військовослужбовців вважати такими, що прибули та приступити до виконання службових обов`язків в пункті постійної дислокації з відпустки за станом здоров`я старшого солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , солдата резерву 2 запасної роти, 21 травня 2022 року.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №196 від 30.07.2022 року передбачено, зокрема, нижчепойменованих військовослужбовців вважати такими, що прибули та приступити до виконання службових обов`язків в пункті постійної дислокації з лікування з військової частини НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 старшого солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , солдата резерву 2 запасної роти, 30 липня 2022 року. Вважати такими, що вибули з пункту постійної дислокації у відпустку за станом здоров`я старшого солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , солдата резерву 2 запасної роти, в АДРЕСА_1 у відпустку за станом здоров`я на 30 діб, з 31 липня 2022 року по 29 серпня 2022 року.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №229 від 30.08.2022 року передбачено, зокрема, нижчепойменованих військовослужбовців вважати такими, що прибули та приступити до виконання службових обов`язків в пункті постійної дислокації з відпустки за станом здоров`я старшого солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , солдата резерву 2 запасної роти, 30 серпня 2022 року.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №231 від 01.09.2022 року передбачено, зокрема, у відпустку за станом здоров`я старшого солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , солдата резерву 2 запасної роти, в АДРЕСА_1 у відпустку за станом здоров`я на 30 діб, з 02 вересня 2022 року по 01 жовтня 2022 року.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №284 від 24.10.2022 року встановлено вважати такими, що вибули з пункту постійної дислокації на лікування до військової частини НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 старшого солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , солдата резерву 2 запасної роти, 24 жовтня 2022 року.
Згідно Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2502/656 військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 25.10.2022 по 01.11.2022.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №293 від 02.11.2022 року передбачено, зокрема, нижчепойменованих військовослужбовців вважати такими, що прибули та приступити до виконання службових обов`язків в пункті постійної дислокації з лікування з військової частини НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 старшого солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , солдата резерву 2 запасної роти, 02 листопада 2022 року
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії з правами госпітальної ВЛК від 02 травня 2023 року №5649, видану військовою частиною НОМЕР_3 , проведено медичний огляд ВЛК в/ч НОМЕР_3 02 травня 2023 року старшого солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , солдата резерву 2 запасної роти та встановлено діагноз: «Наслідки МВТ (19.03.2022), ЗЧМТ, струсу головного мозку, вогнепального осколкового наскрізного поранення правого стегна з вогнепальним багатоуламковим переломом нижньої третини правої стегнової кістки, вогнепального осколкового сліпого поранення м`яких тканин правого передпліччя та правої кістки, операції (19.07.2022 - артролізу, редресації правого колінного суглобу, відкритої репозиції, МОС вогнепального перелому правої стегнової кістки пластиною та гвинтами АО з кутовою стабільністю) у вигляді невірноковсодідованого вогнепального перелому нижньої третини правої стегнової кістки з наявністю металоконструкції та вкороченням правої нижньої кінцівки 4 см, післятравматичного деформуючого остеоартрозу ІІ стадцї, хронічного синовіїту, стійкої комбінованої контрактури правого колінного суглоба з больовим синдромом та помірним порушенням функцій, зміцнілих післяопераційних рубців правої нижньої та правої верхньої кінцівки.» Згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 р. травма тяжкого ступеню. Поранення. ТАК. пов`язане з проходженням військової служби. На підставі ст.78Б, 61Б, 62Б графи ІІ Розладу хвороб обмежено придатний до військової служби».
21.07.2023 року представник позивача адвокат Мандрик В.В. звернулась до військової частини НОМЕР_1 з заявою про нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 р.
Листом військової частини НОМЕР_1 №6593/ФЕС від 14.09.2023 року, зокрема, повідомив, що всі належні виплати з 19.03.2022 року по 01.11.2022 року ОСОБА_1 , були нараховані та зараховані на його картковий рахунок в повному обсязі. Крім того до вказаного листа було додано карту особового рахунку військовослужбовця.
Позивач вважаючи, протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати йому додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім' ям під час дії воєнного стану"у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме за періоди стаціонарного лікування: з 20.03.2022 по 29.03.2022, з 29.03.2022 по 19.04.2022, з 21.05.2022 по 29.07.2022, з 25.10.2022 по 01.11.2022, а також за відпустку за станом здоров`я: з 29.07.2022 по 27.08.2022, з 31.08.2022 по 29.09.2022, звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та спірним правовідносинам сторін, суд враховує таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє на даний час.
Указами Президента України воєнний стан продовжено, діє на теперішній час.
Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.
Частиною першою статті 2 Закону № 2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст.9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з ч.4 ст.9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017р. №704 (далі - Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно із пунктом 8 Постанови №704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.
Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Відповідно до абзацу 4 пункту 1 Постанови №168 (в редакції після 19.07.2022 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Також Постанову №168 (в редакції від 19.07.2022 року) доповнено пунктом 2-1 такого змісту: 2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Відповідно до пункту 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
25.03.2022 року для врегулювання питання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р., Міністром оборони України прийнято рішення від 25.03.2022 року №248/1298 та від 18.04.2022р. №248/1529.
В подальшому, питання виплати додаткової винагороди регулюється рішенням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, чинним на час виникнення та існування спірних правовідносин, згідно з яким документальне підтвердження вказаних вище фактів здійснюється на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтовой, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. При цьому відряджені військові підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах довідкою керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Виплата здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. При цьому в цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень за місяць обов`язково зазначають підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо. Такі накази за минулий місяць мають бути видані до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Крім цього, у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також включені військовослужбовців, зокрема, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
При цьому підставою для видачі наказу є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), в якій має бути зазначено: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).
Крім цього, згаданим наказом передбачений перелік випадків, згідно з яким не включаються до наказів про виплату додаткової винагороди військовослужбовці, зокрема, які: самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного з залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).
При цьому зазначене не стосується військовослужбовців, визначених у пунктах 4-8, 10, які протягом поточного місяця загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини) або захоплені в полон, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні або отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини.
З урахуванням вищеозначеного рішення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, в подальшому наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023р. №44 затверджено зміни до Положення №260 та внесено до цього Положення новий розділ XXXIV (Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану).
Так, згідно з п.9 розділу XXXIV Положення №260 (тут і далі - в редакції Наказу МОУ від 25.01.2023р. №44) накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Пунктом 10 розділу XXXIV Положення №260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гри. також включаються військовослужбовці у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Відповідно до п.п. «б» п.6.1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402 (далі - Положення №402), направлення на медичний огляд проводиться: військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.
За приписами з п.21.1 та п.21.2 Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.
Відповідно до п.11 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) не може перевищувати чотирьох місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні).
При цьому, відповідно до абз.2 ст.4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до п.1.1 гл.1 р.І Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 6.11 гл.6 р.ІІ Положення №402 передбачено, що Постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).
Постанова ВЛК про потребу у звільненні від виконання службових обов`язків (занять) за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка затвердженню штатною ВЛК не підлягає.

Згідно з п.6.15 гл.6 р.ІІ Положення №402, відпустка за станом здоров`я надається військовослужбовцю командиром військової частини (закладу), де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК. При вибутті військовослужбовця у відпустку за станом здоров`я довідка ВЛК з постановою ВЛК видається йому на руки.

Отже, відпустка за станом здоров`я надається військовослужбовцю командиром військової частини, де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК.

З аналізу наведених норм чинного законодавства слідує, що військовослужбовці Збройних Сил за час несення ними військової служби отримують як основне грошове забезпечення, передбачене Постановою №704, а також на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), виплачується й додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, яка може становити до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, при цьому, право на отримання такої додаткової винагороди також мають і військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, а підставою для виплати цієї додаткової винагороди за вказаних обставин слугує довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення №402, що видається командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини, та видається відповідно до наказу командира військової частини проотримання поранення/травми, контузії, каліцтва військовослужбовцем. Вказана довідка, в свою чергу, є підставою для включення військовослужбовця до наказів командирів (начальників) про виплату такої додаткової винагороди.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:

- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини,

- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

При цьому, суд зауважує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.

Так, відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), виданої військовою частиною НОМЕР_1 від 01.05.2022 року №8817, старший солдат ОСОБА_1 19 березня 2022 р. отримав осколкове поранення верхніх та нижніх кінцівок. За обставин: у ході проведення службового розслідування було встановлено, що 19.03.2022 року близько 10:20 під час виконання бойового завдання з відбиття агресії окупаційних військ Російської Федерації поблизу населеного пункту Станове Охтирського району Сумської області внаслідок артилерійського обстрілу з РСЗВ БМ 21 «Град» силами Російської Федерації по позиціях 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону старший солдат ОСОБА_1 отримав осколкове поранення верхніх та нижніх кінцівок, старший солдат ОСОБА_1 був евакуйований з позиції 2 механізованої роти силами медичного пункту батальйону до Охтирської ЦРЛ. Військовослужбовець перебував в засобах індивідуального захисту. Травмування/поранення отримане військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини, не пов`язане з вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення, та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Як вже було встановлено судом, старший солдат ОСОБА_1 в період з 20.03.2022 по 29.03.2022, з 29.03.2022 по 19.04.2022, з 21.05.2022 по 29.07.2022, з 25.10.2022 по 01.11.2022 дійсно проходив стаціонарне лікування та в період з 29.07.2022 по 27.08.2022, з 31.08.2022 по 29.09.2022 був у відпустках за станом здоров`я, а саме через наявність у нього травми важкого ступеню важкості (важкого поранення).

Суд констатує, що обидві вищевказані умови (пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення у даних спірних правовідносинах дотримані та підтверджуються медичними документами, які містяться в матеріалах справи.

Відтак, як вже зазначалося, відповідно до положень Постанови №168 додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Так матеріалами справи підтверджено, що позивач проходив лікування з моменту отримання поранення (19.03.2022), а саме в період з 20.03.2022 по 29.03.2022, з 29.03.2022 по 19.04.2022, з 21.05.2022 по 29.07.2022, з 25.10.2022 по 01.11.2022 проходив стаціонарне лікування (включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) та в період з 29.07.2022 по 27.08.2022, з 31.08.2022 по 29.09.2022 перебування у відпустці за станом здоров`я), а отже період лікування підлягають врахуванню до періоду, протягом якого позивач має право на отримання додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн відповідно до Постанови №168.

При цьому, за наявними у матеріалах справи доказами (переліченими вище), суд зазначає, що факти перебування позивача в вищевказані періоди на стаціонарному лікуванні, а також перебування у відпустці за станом здоров`я після закінчення стаціонарного лікування відповідачем не заперечується.

З картки особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) за період 03/2022- 02/2023 вбачається, що військовослужбовцю було нараховано та виплачено грошове забезпечення, яке складалось з посадового окладу та окладу за військовим званням, а також матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, про наявність у позивача права на отримання додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім' ям під час дії воєнного стану" у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме за періоди стаціонарного лікування: з 20.03.2022 по 29.03.2022, з 29.03.2022 по 19.04.2022, з 21.05.2022 по 29.07.2022, з 25.10.2022 по 01.11.2022, а також за відпустку за станом здоров`я: з 29.07.2022 по 27.08.2022, з 31.08.2022 по 29.09.2022 у зв`язку з пораненням 19.03.2022, пов`язаним із захистом Батьківщини.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України передбачено право на звернення до суду та способи судового захисту.

Відповідно до частин 1, 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, яка може бути оскаржена до суду, слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього суб`єкта, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім' ям під час дії воєнного стану" у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме за періоди стаціонарного лікування: з 20.03.2022 по 29.03.2022, з 29.03.2022 по 19.04.2022, з 21.05.2022 по 29.07.2022, з 25.10.2022 по 01.11.2022, а також за відпустку за станом здоров`я: з 29.07.2022 по 27.08.2022, з 31.08.2022 по 29.09.2022 у зв`язку з пораненням 19.03.2022, пов`язаним із захистом Батьківщини.

Виходячи з встановлених фактичних обставин справи, приймаючи до уваги повноваження суду при вирішенні справи, передбачені ст. 245 КАС України, суд вважає що належним способом захисту порушених прав позивача в спірних правовідносинах буде зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , додаткову грошову винагороду, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме за періоди стаціонарного лікування: з 20.03.2022 по 29.03.2022, з 29.03.2022 по 19.04.2022, з 21.05.2022 по 29.07.2022, з 25.10.2022 по 01.11.2022, а також за відпустку за станом здоров`я: з 29.07.2022 по 27.08.2022, з 31.08.2022 по 29.09.2022 у зв`язку з пораненням 19.03.2022, пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, суд зазначає, що позивач у справі, що розглядається, звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір останнім сплачено не було, а отже відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат у вигляді судового збору.

Керуючись ст.ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім' ям під час дії воєнного стану" у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме за періоди стаціонарного лікування: з 20.03.2022 по 29.03.2022, з 29.03.2022 по 19.04.2022, з 21.05.2022 по 29.07.2022, з 25.10.2022 по 01.11.2022, а також за відпустку за станом здоров`я: з 29.07.2022 по 27.08.2022, з 31.08.2022 по 29.09.2022 у зв`язку з пораненням 19.03.2022, пов`язаним із захистом Батьківщини.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) додаткову грошову винагороду, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме за періоди стаціонарного лікування: з 20.03.2022 по 29.03.2022, з 29.03.2022 по 19.04.2022, з 21.05.2022 по 29.07.2022, з 25.10.2022 по 01.11.2022, а також за відпустку за станом здоров`я: з 29.07.2022 по 27.08.2022, з 31.08.2022 по 29.09.2022 у зв`язку з пораненням 19.03.2022, пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна