Справа № 440/6386/23
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 30 квітня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/6386/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2023 року позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, в якій просить суд:

визнати відповідача винним та відповідальним в порушенні права позивача на особистий прийом, яке гарантовано статтею 40 Конституції України, виконанням рішення Центрального апарату ДБР щодо тимчасового призупинення особистого прийому громадян,

визнати існування решітки та турнікету на вході в приміщення ДБР таким, що порушує право позивача на особистий прийом, яке гарантовано статтею 40 Конституції України, шляхом встановлення перешкоди для вільного доступу до приймалень посадових осіб ДБР та до канцелярії,

визнати дії охоронця на вході в приміщення ДБР у вигляді перешкоджання позивачу щодо вільного доступу до приймалень посадових осіб ДБР та до канцелярії такими, що порушують право позивача на особистий прийом, яке гарантовано статтею 40 Конституції України,

зобов`язати відповідача демонтувати решітку та турнікет на вході в приміщення ДБР та видалити їх із будівлі ДБР в п`ятиденний термін з дня вступу в силу відповідного рішення суду,

зобов`язати відповідача заборонити охоронцю (наказом, інструкцією, умовами договору якщо охоронець належить до приватної охоронної структури, тощо) затримувати або якимось іншим шляхом перешкоджати позивачу у вільному доступі до приймалень посадових осіб ДБР та до канцелярії,

зобов`язати відповідача відновити особистий прийом громадян посадовими і службовими особами ДБР з дня вступу в силу відповідного рішення суду,

стягнути на користь позивача з державного бюджету України суму компенсації моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн.

Позовні вимоги позивач мотивує вчиненням відповідачем дій, які порушують право позивача на особистий прийом.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Справа надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 14 лютого 2024 року, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року позовну заяву залишено без руху через невідповідність останньої вимогам статей 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 04 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позов відповідач наполягав на безпідставності позовних вимог та вказував на їх необґрунтованість.

Відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

11 квітня 2023 року позивач відвідав приміщення ТУ ДБР у м. Полтаві (м. Полтава, вул. Гоголя, 25) з метою подання скарги щодо скасування прийому, ухвали слідчого судді та нове повідомлення про вчинене кримінального злочину військовим керівництвом ХНУПС.

14 квітня 2023 року позивач не зміг потрапити до приміщення ТУ ДБР у м. Полтаві з метою отримання витягів із ЄРДР по двом його заявам через наявність решітки та турнікету на вході та перешкоджання охоронця.

За результатом розгляду поданих ОСОБА_1 звернень, останньому надано мотивовані відповіді, а саме:

- на заяви від 11 квітня 2023 року (у порядку, передбаченому КПК України) листами за підписом слідчих ТУ ДБР у м. Полтаві від 12 квітня 2023 року № 9241-23/15-02-2/2595зкп та 15 квітня 2023 року № 9496-23/15-02-1/2594зкп про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР з перенаправленням його заяви до Харківського ЗВ ВСП ЗСУ та про початок досудового розслідування із наданням відповідного витягу з ЄРДР, відповідно;

- на скаргу від 11 квітня 2023 року (у порядку Закону України "Про звернення громадян") листом від 26 квітня 2023 року № П-932/15-04-1196/23 за підписом Директора ТУ ДБР у м. Полтаві.

Позивач вважає, що створення перешкод у доступі до приміщення ТУ ДБР у м. Полтаві є порушенням його конституційних прав.

Суд, надаючи правову оцінку доводам позивача про наявність у Директора ТУ ДБР у м. Полтаві вини у порушенні права позивача на особистий прийом виконанням рішення Центрального апарату ДБР щодо тимчасового призупинення особистого прийому громадян, а також про наявність обов`язку відновити особистий прийом громадян посадовими і службовими особами ДБР з дня вступу в силу відповідного рішення суду, виходить з такого.

Організація діяльності Державного бюро розслідувань (далі - ДБР) та його територіальних управлінь врегульована Законом № 794.

Згідно із статтею 1 цього Закону, ДБР є державним правоохоронним органом, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до його компетенції.

Статтею 9 Закону № 794 визначено, що систему ДБР складають центральний апарат, територіальні управління, спеціальні підрозділи, навчальні заклади та науково-дослідні установи.

Відповідно до пунктів 3, 8 частини першої статті 12 Закону № 794, Директор ДБР координує і контролює діяльність центрального апарату та територіальних управлінь ДБР, а також видає у межах повноважень накази і розпорядження, дає доручення, які є обов`язковими для виконання працівниками ДБР.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211, відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року, на усій території України з 12 березня 2020 року установлено карантин.

Зважаючи на це, т.в.о. Директора ДБР видано наказ від 16 березня 2020 року № 74, яким з метою запобігання поширенню коронавірусу COVID-19 серед працівників центрального апарату ДБР та його територіальних управлінь, відповідно до статей 11, 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211, на час дії карантину на всій території України призупинено проведення особистого прийому громадян керівниками та працівниками слідчих підрозділів центрального апарату та територіальних управлінь ДБР.

Як зазначив відповідач, вказаний наказ оприлюднено шляхом його розміщення на офіційному сайті ДБР. Крім того, відповідна інформація про тимчасове скасування особистого прийому громадян розміщена на інформаційному стенді у фойє адміністративної будівлі ТУ ДБР у м. Полтаві.

Вказаний наказ ДБР від 16 березня 2020 року № 74 є чинним, ніким не оспорювався і незаконним, антиконституційним та протиправним станом на дату розгляду справи судом не визнавався.

Приписами пункту 1 частини третьої статті 13 Закону № 794 передбачено, що Директор територіального управління ДБР організовує роботу відповідного територіального управління щодо виконання повноважень ДБР, наказів і розпоряджень Директора ДБР.

З огляду на наведені приписи, суд вважає, що в дослідженому випадку дії Директора ТУ ДБР у м. Полтаві по виконанню наказу ДБР від 16 березня 2020 року № 74 є правомірними, оскільки вчинені у межах повноважень та повністю відповідають імперативним приписам Закону № 794.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 на всій території України з 30 червня 2023 року карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, скасований, а відтак, дія наказу ДБР від 16 березня 2020 року № 74 також припинена з 30 червня 2023 року.

Організація особистого прийому громадян в центральному апараті ДБР та його територіальних управліннях визначена Інструкцію про порядок приймання, реєстрації, розгляду звернень громадян, здійснення контролю за результатами їх розгляду, а також основні вимоги до організації і проведення особистого прийому громадян у центральному апараті й територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженою наказом ДБР від 20 травня 2021 року № 314 (далі - Інструкція), та яка оприлюднена й знаходиться у вільному доступі на офіційному вебсайті ДБР.

Розділом IV цієї Інструкції визначено, що особистий прийом громадян здійснюється за попереднім записом у дні та години, визначені графіком особистого прийому громадян.

Інформацію про порядок і графік особистого прийому громадян в органі Державного бюро розслідувань розміщують на офіційному вебсайті Державного бюро розслідувань та на спеціальних стендах у доступних для громадян місцях.

Директор територіального управління Державного бюро розслідувань проводить особистий прийом громадян, які раніше зверталися на особистий прийом до заступників директора територіального органу Державного бюро розслідувань.

Заступники директора територіального управління Державного бюро розслідувань здійснюють особистий прийом громадян, які раніше зверталися на особистий прийом до начальників самостійних структурних підрозділів органу Державного бюро розслідувань, відповідно до розподілу обов`язків.

Керівник (начальник) слідчого підрозділу органу Державного бюро розслідувань здійснює особистий прийом громадян, які раніше зверталися на прийом до слідчого такого підрозділу.

Як пояснив відповідач у відзиві на позов, у зв`язку із Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", ураховуючи запровадженні заходи правового режиму воєнного стану, необхідність посиленої охорони приміщень ТУ ДБР у м. Полтаві, реалізацію інших заходів, спрямованих на забезпечення особистої безпеки працівників ТУ ДБР у м. Полтаві та відвідувачів, а також відповідно до зазначеної вище постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651, Директором ТУ ДБР у м. Полтаві видано наказ від 05 липня 2023 року № 68, яким:

- забезпечено з 06 липня 2023 року проведення особистого прийому громадян шляхом організації прийняття усних звернень громадян на спеціальну телефонну лінію ТУ ДБР у м. Полтаві, а також здійснення особистого прийому громадян уповноваженою особою;

- визначено керівників слідчих підрозділів ТУ ДБР у м. Полтаві, а в разі відсутності їх заступників, особами, уповноваженими здійснювати особистий прийом громадян у ТУ ДБР у м. Полтаві;

- затверджено графік особистого прийому громадян у ТУ ДБР у м. Полтаві на період дії воєнного стану в Україні;

- визначено, що особистий прийом громадян здійснюється у Приймальні громадян адміністративної будівлі ТУ ДБР у м. Полтаві за адресою: вул. Гоголя, 25, м. Полтава та відповідних приміщеннях на території розташування слідчих підрозділів, за графіком.

Отже, особистий прийом громадян в ТУ ДБР у м. Полтаві відновлено, хоча і з встановленням певних обмежень забезпечується відповідачем (здійснюється у період дії воєнного стану в Україні виключно у порядку, визначеному наказом ТУ ДБР у м. Полтаві від 06 липня 2023 року № 68, тобто лише керівниками, а в разі їх відсутності - їх заступниками) слідчих відділів ТУ ДБР у м. Полтаві).

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Тож, право на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або чи мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу захисту є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові, про що неодноразово зазначав Верховний Суд в своїх постановах, зокрема, від 12.06.2018 у справі № 826/4406/16, від 15.08.2019 по справі № 1340/4630/18, від 27.04.2020 у справі № 826/17354/17.

Проаналізувавши викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимог про визнання Директора ТУ ДБР у м. Полтаві винним та відповідальним в порушенні права позивача на особистий прийом виконанням рішення Центрального апарату ДБР щодо тимчасового призупинення особистого прийому громадян, а також про зобов`язання відповідача відновити особистий прийом громадян посадовими і службовими особами ДБР з дня вступу в силу рішення суду.

Щодо позовних вимог про визнання наявності решітки та турнікету на вході в приміщення ДБР таким, що порушує право позивача на особистий прийом шляхом встановлення перешкоди для вільного доступу до приймалень посадових осіб ДБР та до канцелярії, а також про зобов`язання відповідача демонтувати решітку та турнікет на вході в приміщення ДБР та видалити їх із будівлі ДБР в п`ятиденний термін з дня вступу в силу відповідного рішення суду.

Відповідно до пункту 232 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року № 939 (дск) (далі - Порядок № 939), на підприємствах, в установах, організаціях, які провадять діяльність пов`язану з державною таємницею, запроваджується пропускний та внутрішньооб`єктовий режим.

Зважаючи на правовий статус, завдання та функції, визначені в Законі № 794, ТУ ДБР у м. Полтаві проводить діяльність пов`язану з державною таємницею, що підтверджується спеціальним дозволом Служби безпеки України.

У зв`язку із цим, наказом Директора ТУ ДБР у м. Полтаві від 08 березня 2023 року № 22 затверджено Правила організації пропускного режиму в ТУ ДБР у м. Полтаві (далі - Правила пропускного режиму).

Пунктом 1.1. Правил пропускного режиму передбачено, що ці Правила встановлюють порядок організації пропускного режиму, допуску до будівель, службових і режимних приміщень ТУ ДБР у м. Полтаві та до приміщень його структурних підрозділів розташованих в містах Харкові, Дніпрі, Сумах.

Відповідно до пункту 1.5. Правил пропускного режиму, запровадження пропускного режиму до службових і режимних приміщень ТУ ДБР у м. Полтаві здійснюється з метою: забезпечення порядку пропуску до адміністративних будівель установи та її охорони; запобігання проникненню на територію установи осіб, внесенню (винесенню) або ввезенню (вивезенню) майна на (з) територію без відповідного дозволу; недопущення несанкціонованого відвідання без належної на те потреби режимних приміщень (зон, територій) працівниками установи, представників державних органів, відрядженими особами, а також іншими відвідувачами; недопущення несанкціонованого доступу сторонніх осіб до матеріальних носіїв секретної інформації та приміщень, де проводяться секретні роботи; здійснення контролю за внесенням (ввезенням) на територію установи аудіо-, відео-, фотоапаратури, інших технічних засобів.

Приписами пункту 3.1. Правил пропускного режиму передбачено, що допуск представників органів державної влади та місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій будь-якої форми власності, громадян України, іноземців та осіб без громадянства на територію будівель ТУ ДБР у м. Полтаві здійснюється через спеціально обладнані пости охорони з пропускними функціями.

Судом встановлено та не заперечувалось відповідачем, що в адміністративній будівлі ТУ ДБР у м. Полтаві за адресою: м. Полтава, вул. Гоголя, 25 поряд з постом охорони обладнане спеціальне приміщення для прийому громадян України, іноземців та осіб без громадянства та роботи з ними.

Допуск усіх працівників установи, які у встановленому порядку отримали електронні перепустки, здійснюється через вхід адміністративної будівлі, обладнаний турнікетою, що унеможливлює доступ сторонніх осіб.

Допуск працівників установи на об`єкти ТУ ДБР у м. Полтаві здійснюється через автоматизовану біометричну систему контролю доступу у базу якої завантажено біометричні дані працівників - відбиток пальця, або скановане обличчя.

У робочий час контроль за доступом в службові приміщення здійснюється працівниками охорони за допомогою камер внутрішнього та зовнішнього контролю з приміщення охорони та/або його фізичною присутністю на вході до приміщення.

Прийом громадян з особистих питань проводиться без оформлення перепусток до адміністративної будівлі у визначений час у спеціально відведеному приміщенні.

При прибутті громадян до посадових осіб установи, працівник охорони по телефону повідомляє про це відповідних працівників.

Аналіз викладеного дає підстави вважати, що наявність встановлених решітки та турнікету на вході до приміщень будівлі ТУ ДБР у м. Полтаві за адресою м. Полтава, вул. Гоголя, 25 жодним чином не порушує право позивача на особистий прийом - оскільки такий прийом у квітні 2023 року (на дату виникнення спірних правовідносин) не проводився на підставі наказу ДБР від 16 березня 2020 року № 74.

Суд зауважує, що наявність решітки та турнікету жодним чином не стало перешкодою для безпосереднього подання документів та звернень до ТУ ДБР у м. Полтаві через канцелярію (зазначена можливість неодноразово реалізовувалась позивачем).

Відтак позовні вимоги про визнання існування решітки та турнікету на вході в приміщення ДБР таким, що порушує право позивача на особистий прийом шляхом встановлення перешкоди для вільного доступу до приймалень посадових осіб ДБР та до канцелярії, а також про зобов`язання відповідача демонтувати решітку та турнікет на вході в приміщення ДБР та видалити їх із будівлі ДБР в п`ятиденний термін з дня вступу в силу відповідного рішення суду, є необґрунтованими.

Щодо позовних вимог про визнання дій охоронця на вході в приміщення ДБР у вигляді вчинення позивачу перешкод для вільного доступу до приймалень посадових осіб ДБР та до канцелярії, а також про зобов`язання відповідача заборонити охоронцю (наказом, інструкцією, умовами договору якщо охоронець належить до приватної охоронної структури, тощо) затримувати або якимось іншим шляхом перешкоджати позивачу у вільному доступі до приймалень посадових осіб ДБР та до канцелярії.

Як вже відзначалось, ТУ ДБР у м. Полтаві здійснює діяльність пов`язану із державною таємницею, у ньому запроваджено та діють Правила пропускного режиму.

Пунктами 1.5 - 1.7 Правил пропускного режиму передбачено, що забезпечення пропускного режиму в ТУ ДБР у м. Полтаві покладається на підрозділ охорони, який на договірних засадах здійснює: регулювання доступу осіб на територію та до приміщень, де встановлена система контролю доступу; розмежування доступу до приміщень, створення окремих для кожного користувача правил та заборон доступу до тих або інших приміщень тощо; виготовлення, облік та видача електронних перепусток (далі - СІР-картка), одноразових, тимчасових та спеціальних тимчасових перепусток.

Пропускний режим на об`єкт охорони за адресою, зокрема: м. Полтава, вул. Гоголя, 25, здійснюють працівники ТОВ "УКР-СЕРВІС-БЕЗПЕКА" відповідно до укладеного договору про надання послуг від 22 лютого 2023 року № 28, які мають право: вимагати від відвідувачів установи додержання режиму, встановленого на об`єкті охорони; перевіряти документи, що посвідчують особу, документи на право входу, документи на ввезення (вивезення) матеріальних цінностей з метою неухильного виконання положень цих Правил; мають право одержувати пояснення від осіб, які порушують режим і доповідати про дані факти директору установи, його заступникам, начальнику відділу режимно-секретної роботи та захисту інформації; не дозволяти проводити кіно-, фотозйомку, аудіо- і відеозапис на об`єкті охорони (без відповідного дозволу).

Контроль за станом пропускного режиму здійснює директор установи, його заступники, а також начальник відділу режимно-секретної роботи та захисту інформації.

Пунктом 2.1 Правил пропускного режиму визначено, що забезпечення охорони та здійснення пропускного режиму на об`єктах охорони ТУ ДБР у м. Полтаві з числа працівників ТОВ "УКР-СЕРВІС-БЕЗПЕКА" щоденно призначається добовий наряд, що несе службу на постах охорони, які обладнані меблями та сховищами для зберігання тубусів/пеналів з ключами від режимних приміщень.

У своєму позові ініціатор звернення фактично оскаржує дії працівника ТОВ "УКР-СЕРВІС-БЕЗПЕКА" (), тобто юридичної особи, яка не є відповідачем у цій справі.

Як вже відзначалось пунктом 3.1. Правил пропускного режиму передбачено, що для прийому громадян України, іноземців та осіб без громадянства та роботи з ними в адміністративній будівлі ТУ ДБР у м. Полтаві за адресою : м. Полтава, вул. Гоголя, 25 поряд з постом охорони обладнане спеціальне приміщення. Прийом громадян з особистих питань проводиться без оформлення перепусток до адміністративної будівлі у визначений час у спеціально відведеному приміщенні.

Відповідно до пункту 233 Порядку № 939, Правила пропускного режиму розробляються підрозділом, що охороняє підприємство, установу, організацію, погоджується РСО і затверджується керівником підприємства, установи, організації.

Згідно з пунктом 16 частини першої статті 6 Закону № 794, до повноважень ДБР віднесено забезпечення відповідно до законодавства додержання режиму захищеної законом таємниці та іншої інформації з обмеженим доступом.

За пунктом 6 частини третьої статті 13 Закону № 794 директор територіального управління здійснює інші повноваження, передбачені цим та іншими законами, у тому числі має право в межах своєї компетенції особисто реалізовувати повноваження Державного бюро розслідувань, визначені цим Законом.

В дослідженому судом випадку Правила пропускного режиму з відповідними повноваженнями охоронця розроблені ТОВ "УКР-СЕРВІС-БЕЗПЕКА", що охороняє ТУ ДБР у м. Полтаві та погоджені Відділом режимно-секретної роботи та захисту інформації ТУ ДБР у м. Полтаві, як режимно-секретним органом, а Директор ТУ ДБР у м. Полтаві лише реалізовуючи свої дискреційні повноваження, з виконання повноважень ДБР, затвердив їх.

Отже, що в дослідженому випадку відсутні підстави для визнання дій охоронця на вході в приміщення ДБР у вигляді перешкоджання позивачу щодо вільного доступу до приймалень посадових осіб ДБР та до канцелярії такими, що порушують право позивача на особистий прийом, а також підстави забороняти охоронцю перешкоджати позивачу у вільному доступі до приймалень посадових осіб ДБР та до канцелярії.

Щодо позовної вимоги про стягнення на користь позивача з державного бюджету України суму компенсації моральної шкоди в розмірі 1 000 000,00 грн.

Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Згідно зі статтею 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Таким чином, ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як зазначені органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування

З урахуванням положень п. 10 ч. 2 ст. 16, ст.ст. 21, 1173 та 1174 ЦПК України виявляється, що шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання зазначених рішень незаконними та їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними.

Під час розгляду справи судом не встановлено фактів заподіяння відповідачем шкоди позивачу, а відтак позовні вимоги про стягнення моральної шкоди є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи із заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України і чинних організаційно-правових актів ДБР та ТУ ДБР у м. Полтаві, наявних у матеріалах справи доказів та фактичних обставин справи, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

. Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (вул. Гоголя, 25, м. Полтава, Полтавська область, 36000) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.О. Чеснокова