Справа № 398/1013/24
Суддя: Стручкова Л. І.
Дата ухвалення: 2024-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/1013/24
провадження №: 2-а/398/35/24
УХВАЛА

Іменем України

"01" травня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Стручкової Л.І.,

з участі секретаря судового засідання Дудченко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження питання про самовідвід в розгляді адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП в Кіровоградській області ДПП ст.лейтенанта поліції Берговіна Артема Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора ВБДР УПП в Кіровоградській області ДПП ст.лейтенанта поліції Берговіна А.С. про скасування постанови серія ДП18 № 248495 від 23.02.2024 року по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.05.2024 року справа №398/1013/24 (провадження №2-а/398/35/24) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП в Кіровоградській області ДПП ст.лейтенанта поліції Берговіна Артема Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, розподілено судді Стручковій Л.І.

Згідно списку присяжних по місту Олександрії для Олександрійського міськрайонного суду, затвердженого рішенням Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 24.12.2019 року №855, ОСОБА_1 є діючим присяжним Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя.

Отже, присяжний, це особа, яка у випадках, передбачених законом, здійснює разом із суддею правосуддя та під час виконання присяжним обов`язків із здійснення правосуддя, прирівнюється за своїм правовим статусом до судді.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 36 КАС України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із частиною 2 ст. 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Частинами 1, 3 ст. 40 КАС України встановлено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір`я до незалежної судової влади буде підірвано.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно до п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Таким чином, з метою зняття у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ`єктивність та неупередженість головуючого судді, а також звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість головуючого судді, суддя приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Керуючись ст. 36 41, 241, 243, 248 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Стручкової Лілії Іванівни про самовідвід в розгляді адміністративної справи №398/1013/24 (провадження №2-а/398/35/24) за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП в Кіровоградській області ДПП ст.лейтенанта поліції Берговіна Артема Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Адміністративну справу № 398/1013/24 передати до канцелярії суду для виконання вимог ст.31 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Стручкова