Справа № 420/12776/24
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 квітня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши матеріали адміністративного позову військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , в якому позивач просить:

стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_2 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 матеріальну шкоду в розмірі 17991 грн. 09 коп.

Відповідно до п.п.3, 5, 6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись із позовною заявою, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущення встановлено законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з ч. 1, абз. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Згідно ст.10 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі №160-IX, відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

При цьому, статтею 12 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі встановлено те, що у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Тобто, обов`язковою умовою для відшкодування шкоди завданої державі в судовому порядку є прийняття відповідного наказу та відмова особи від добровільного відшкодування шкоди.

Разом з тим, представником позивача до адміністративного позову не додано доказів ознайомлення з наказом про притягнення до матеріальної відповідальності, а також доказів на підтвердження того, що відповідач відмовився від добровільного відшкодування заборгованості в сумі 17991,09 грн за шкоду, заподіяну державі.

З огляду на викладене, суддя зазначає, що відсутність зазначених письмових доказів перешкоджає перевірці дотримання позивачем процесуального строку звернення до суду.

В свою чергу, щодо строків звернення до суду позивач покликається на приписи Цивільного кодексу України та вважає, що строк позовної давності продовжується на строк дії воєнного стану.

Також, представник позивача зазначає, що військовою частиною вживались заходи щодо відшкодування завданої шкоди у судовому порядку. Було подано позов до Комінтернівського районного суду Одеської області. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.01.2024р. по справі № 504/282/24 військовій частині НОМЕР_1 відмовлено у відкрити провадження у справі за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , про відшкодування завданої шкоди військовослужбовцем у зв`язку із з тим, що цей спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби. Зазначена ухвала суду надійшла до кабінету військової частини НОМЕР_1 підсистемі «Електронний суд» в ЄСІТС 23.01.2024р.

Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби відповідач завдав державі в особі військової частини НОМЕР_1 майнову шкоду в розмірі 17911,09 коп. Даний факт було встановлено службовим розслідуванням, за результатом якого видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 25.09.2020 року №514.

Позивач повинен був запропонувати відповідачу добровільно відшкодувати завдану шкоду, однак не зазначає, чи відмовив відповідач у цьому.

З урахуванням зазначеного та викладених позивачем обставин, тримісячний строк звернення до суду з даним позовом закінчився у грудні 2020 року. Разом з тим, позивач звернувся до суду з даним позовом 24.04.2024, тобто з пропуском встановленого строку.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

При цьому зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду суддя визнає неповажними, оскільки строк звернення до суду закінчився до повномасштабного російського вторгнення на територію України, тобто до 24.02.2022.

Також згідно з ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте, представником позивача не надано до суду копію контракту, доказів ознайомлення відповідача з повідомленням про наявність заборгованості та її розрахунку.

Крім того, частиною 1 статті 26 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Матеріали позовної заяви не містять і доказів того, що відповідач зареєстрований у встановленому законом порядку або проживає за адресою, зазначеною в адміністративному позові: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, в адміністративному позові зазначено, що по факту самовільного залишення частини військовослужбовцем контрактної служби старшим солдатом ОСОБА_1 внесені відомості в ЄРДР №0000191 від 03.07.2020 року. 19.04.2021р. Комінтернівським районним судом Одеської області ухвалено вирок, яким визнано ОСОБА_1 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Таким чином, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що місцем проживання або перебування відповідача є м. Одеса чи Одеська область.

Суддя зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, в порушенням вимог вказаної статті позивачем не надано до суду докази сплати судового збору.

Частиною 2 статті 132 КАС України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України Про судовий збір.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

У відповідності до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень сплачується судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою сплачується судовий збір за ставкою 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України Про судовий збір за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік з 1 січня 2023 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 3028,00 грн.

Отже, позивачу необхідно надати до суду докази сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. (1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Разом з тим, представником позивача подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтовано тим, що позивачу необхідний значний час для вирішення питання щодо сплати судового збору, оскільки в умовах відсутності достатнього фінансування та відсутності коштів на власних рахунках, а також у зв`язку з тим, що виділення коштів відбувається першочергово на забезпечення відсічі агресора, позивач позбавлений можливості вчасно сплатити судовий збір.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У розумінні приписів ст.8 Закону Про судовий збір, відстрочення або розстрочення сплати судового збору можливе за наявності виключних обставин.

За умови відсутності доказів на підтвердження викладених в клопотанні про відстрочення сплати судового збору обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивача.

Інших правових підстав для відстрочення сплати судового збору суду представником позивача не наведено.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду докази сплати судового збору в розмірі 2481,00 грн або докази на підтвердження підстав щодо відстрочення або розстрочення сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, якій не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду клопотання про поновлення строків звернення до суду, належним чином завірених копій письмових доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги та доказів сплати судового збору, а також шляхом надання доказів сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн, або доказів, які підтверджують підстави для відстрочення сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Визнати підстави для поновлення строку звернення до суду неповажними.

У задоволенні клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.П. Марин