Справа № 601/1015/24
Суддя: Білосевич Г. С.
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №601/1015/24
Провадження № 2-а/601/28/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

з участю секретаря судового засідання Польової Ж.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець адміністративну справу № 601/1015/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

за участю: представника позивача адвоката Корфа П.І.,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

встановив:

Представник позивача адвокат Корф П.К. звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови від 19.03.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 210-1 КУпАП. У поданій заяві представник позивача посилається на те, що 19 березня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гри. Відповідно до даної постанови начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 установив, що ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 для проводження військово-лікарської комісії та визначення призначення на особливий період за повісткою, яку було отримано раніше, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Представник вважає, що вказана постанова винесена з порушенням закону про адміністративну відповідальність. Так, 15 березня 2024 року ОСОБА_1 , близько 11 год. 00 хв. в примусовому порядку працівниками поліції було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час звіряння військово-облікових даних на ОСОБА_1 встановлено, що до 10.02.2024 року приблизно о 17 год. 00 хв. уповноваженим працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 була вручена повістка за адресою: по АДРЕСА_1 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 12.02.2024 р. о 10 год. 00 хв. Однак, у вказаний час ОСОБА_1 не з`явився. ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи з дитинства, яку йому встановлено довічно, за висновком лікарів-спеціалістів Почаївського психоневрологічного будинку-інтернату ОСОБА_1 може перебувати в психоневрологічному будинку інтернаті. Відповідно до висновку ЛКК № 85 від 02.05.2019 р. ОСОБА_1 встановлено діагноз легка розумова відсталість. Крім того, ОСОБА_1 знаходиться в Почаївському психоневрологічниму будинку-інтернаті на повному державному забезпеченні з 13 травня 2016 року по даний час. Таким чином, позивач у зв`язку зі своєю хворобою не може самостійно усвідомлювати значення своїх дій та навколишніх подій, які відбуваються, а також свідомо розуміти де ставить власний підпис та що зобов`язаний зробити засвідчивши такі документи як повістка чи постанова про притягнення до адміністративної відповідальності. Дану постанову представник вважає такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню, оскільки працівники ЦК та СП, перш ніж винести постанову про притягнення до адміністративної відповідальності повинні були перевірити та встановити усю інформацію щодо особи, яку доставили до центру комплектування. У тексті оскаржуваної постанови не зазначено інформації щодо участі ОСОБА_1 під час розгляду справи, так само і не зазначено інформації його відсутності. Вказане свідчить, що розгляд справи проводився без нього, а отже оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події та складу. Крім того, диспозиція ч. 2 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період. Однак жодних підтверджуючих документів щодо повторності вчинення такого правопорушення, ІНФОРМАЦІЯ_2 надано не було. Представник зазначає, що дохід ОСОБА_1 не може покрити суму штрафу, оскільки становить всього лише 525 грн. на місяць, що являється допомогою Управління праці та соціального захисту населення Кременецької РДА, оскільки він перебуває у них на обліку. Інших доходів у позивача немає. Окрім того, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що позивача на виконання вимог чинного законодавства, було належним чином завчасно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, адже відповідачем не долучено до матеріалів справи доказів отримання позивачем протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Корф П.І. підтримав поданий позов та просить його задовольнити з підстав, що вказані у позовній заяві.

22.04.2024 на адресу суду надійшла заява директора Почаївського психоневрологічного будинку-інтернату, де вказано, що ОСОБА_1 з 13.05.2016 року знаходиться на повному державному утриманні, постійно перебуває у данному будинку-інтернаті та внаслідок стійких психічних порушень він потребує стороннього догляду та соціально-побутового обслуговування. В судове засідання ОСОБА_1 з`явитись не може.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позову та просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

10.04.2024 на адресу Кременецького районного суду Тернопільської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що позивача було викликано для постановки на військовий облік та проведення уточнення військово-облікових даних, у тому числі для визначення ступення придатності до військової служби. З цією метою останньому 10 лютого 2024 року вручено повістку, в отриманні якої він підписався особисто. Однак, позивачем було проігноровано виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оскільки останній у визначену дату та час не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про причини поважності неявки не повідомив. У зв`язку із чим ІНФОРМАЦІЯ_3 надіслано повідомлення до правоохоронних органів з проханням сприяти у доставці позивача до територіального центру комплектування для складення протоколу про адміністративне правопорушення. З підстав вищевикладеного 15 березня 2024, після того як працівниками Національної поліції було доставлено позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 210-1 КУпАП. З підстав вищевикладеного представник відповідача наголошує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 діяв в межах наданих повноважень, не порушуючи права та законні інтереси позивача та у спосіб визначений законодавством. Відтак заявлені позовні вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_1 вважаємо безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення від 19.03.2024, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн.

Із рапорту, поданного на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.02.2024 та розписки № 358 слідує, що начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 подано рапорт про неприбуття ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії.

28.02.2024 за вихідним № 2118 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 надійслано звернення про доставку ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративні правопорушення.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії ТЕР № 0181685 ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи з дитинства, довічно.

Із медичної картки від 25.04.2016; висновку ЛКК № 85 та довідки № 63/01-15 від 18.03.2024 слідує, що ОСОБА_1 знаходиться в будинку-інтернаті на повному державному забезпеченні з 13 травня 2016 року (наказ № 28 від 13.05.2016) по даний час.

Згідно довідки про отримання (неотримання ) допомоги від 15.03.2024, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення УСЗП Кременецької РДА та з 01.09.2023 до 29.02.2024 призначена допомога, загальна сума якої становить 3 280 грн. 59 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП передбачена в разі повторного протягом року вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Диспозицією частини 1 ст. 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, у справі № 357/10134/17 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що відповідачем не подано доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного у постанові адміністративного правопорушення.

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи з дитинства довічно, з 13.05.2016 року знаходиться на повному державному утриманні, постійно перебуваючи у Почаївському психоневрологічному будинку-інтернаті і внаслідок стійких психічних порушень потребує стороннього догляду та соціально-побутового обслуговування. Однак, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не взято до уваги вищенаведе та накладено на ОСОБА_1 адміністартивне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 72, 76, 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наведеного суд вважає, що при винесенні вказаної постанови посадовою особою не з`ясовано всіх обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП, зокрема, чи було вчинено адміністративні правопорушення, чи винна дана особа в їх вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення,дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту ст. 7 КУпАП вбачається, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначених вимог закону відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не дотримано.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 3, 5-10, 12, 72-77, 90, 246, 250, 257, 260, 286 КАС України, суд -

постановив:

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 19 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною ч. 2 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3 400 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , місцезнаходження АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складений та оголошений 29 квітня 2024 року о 16 годині 00 хвилин.

Головуючий: Г. С. Білосевич