Справа № 420/10725/23
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/10725/23
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Коваля М.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року (суддя Юхтенко Л.Р., м. Одеса, повний текст рішення складений 18.09.2023) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

11 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 21.11.2022 року включно відповідно до абз. 4, 6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію різницю грошового забезпечення 3885,50 грн. в місяць у загальній сумі 220340,03 грн. за період з 01.03.2018 року по 21.11.2022 року включно відповідно до абз. 4, 6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 21.11.2022 року включно відповідно до абз. 4, 6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію різницю грошового забезпечення 3885,50 грн. в місяць у загальній сумі 220340, 03 грн за період з 01.03.2018 року по 21.11.2022 року включно відповідно до абз. 4, 6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням ВЧ НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги ВЧ НОМЕР_1 зазначила, що відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 21.11.2022 р. позивача виключено зі списків особового складу військової частини ВЧ НОМЕР_1 . Усі належні виплати, які мали бути виплачені позивачу, були зазначені в наказі про виключення зі списків особового складу. Натомість позивач з даним позовом звернувся до суду лише у квітні 2023р. Відтак, посилаючись на приписи ст. 122 КАС України, ч. 2 ст. 233 КЗпП України, апелянт вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду із даними позовними вимогами. При цьому, заява про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду надана не була.

Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що, відповідно до частини четвертої статті 304 КАС України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до витягу з наказу командира військової частини від 28.03.2016 року №67 старший лейтенант ОСОБА_1 з 28 березня 2016 року зарахований до списків особового складу частини та поставлений на всі види забезпечення (а.с. 22).

За час служби позивачу виплачувалася індексація грошового забезпечення не в повному обсязі.

Згідно з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.11.2022 року №314 капітана ОСОБА_1 з 21 листопада 2022 року виключено із списків особового складу частини та усіх видів забезпечення у зв`язку з тим, що вибув до нового місця служби до військової частини НОМЕР_2 (а.с. 23).

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року у справі №420/995/20 військовою частиною НОМЕР_1 нараховано та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 28.03.2016 року по 30.11.2019 року в розмірі 4435, 66 грн із базовим місяцем січень 2016 року.

Не погодившись із застосуванням базового місяця січень 2016 року позивач звернувся до суду та на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/18918/21 на користь позивача було виплачено індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січень 2008 року в сумі 71263,77 грн.

05 травня 2023 року здійснено виплату індексації грошового забезпечення у розмірі 71263,77 грн.

Вважаючи, що ВЧ НОМЕР_1 протиправно не було нараховано та не виплачено індексацію-різницю за цей період в розмірі 3885,50 грн. в місяць на загальну суму 220340,03 грн, відповідно до абз. 4,5, 6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що позивач має право на отримання індексації-різниці грошового забезпечення 3885 гривні 50 копійки в місяць у загальній сумі 220340 гривні 03 копійок за період з 01.03.2018 по 21.11.2022 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів насамперед акцентує увагу, що відповідач не оскаржує рішення суду першої інстанції по суті спору.

Доводи апелянта зводяться виключно до порушення позивачем строку звернення до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У контексті наведеного необхідно зауважити, що Верховний Суд у справах №420/1927/20, №0440/6027/18, №1640/2719/18, №520/5875/19 підкреслив, що межі перегляду судом апеляційної інстанції визначені статтею 308 КАС України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

З урахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції переглядається судом апеляційної інстанції лише в частині дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду з даними позовними вимогами, не надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції по суті спору.

За такого правового регулювання та обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частинами третьою та п`ятою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

При цьому колегія суддів акцентує увагу на те, що положення наведеної статті не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (індексація грошового забезпечення військовослужбовців).

Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, зокрема, частиною другою цієї статті (в редакції, яка набула чинності з 19 липня 2022 року та є чинною на час звернення до суду з даним позовом) установлено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.11.2022 року позивача виключено із списків особового складу частини та усіх видів забезпечення на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.11.2022 року №314 (а.с. 23).

22.03.2022 року на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2022 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 року у справі №420/18918/21 набрало законної сили, яким було зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 28.03.2016 р. по 28.02.2018 р. включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року (із урахуванням виплаченої суми індексації).

На виконання згаданого рішення суду 05.05.2023 року ВЧ НОМЕР_1 було нараховано ОСОБА_1 71263,77 грн. (а.с.14).

Незгода із виплаченою сумою зумовила позивача звернутися до суду з даним адміністративним позовом щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 21.11.2022 року включно відповідно до абз. 4, 6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Відтак, саме з 05.05.2023 року (дата виплати індексації грошового забезпечення) правовідносини між ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 стали спірними та перейшли у площину судового спору.

Поряд з цим, матеріали справи свідчать, що позов подано до суду 11 травня 2023 року, тобто в строк встановлений ч. 2 ст. 233 КЗпП України.

Відтак, доводи апеляційної скарги про порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином висновки суду першої інстанції, викладені в ухвали від 17 травня 2023 про відсутність підстав для залишення позовної заяви без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду є правильними.

Отже, адміністративний позов подано в межах строку звернення до суду.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя М.П.Коваль

Суддя Ю.В.Осіпов