Справа № 215/5358/23
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 квітня 2024 рокуСправа №215/5358/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рищенко А.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді в адміністративній справі №215/5358/23 за позовом ОСОБА_1 до голови Державної судової адміністрації України Сальнікова Олексія Олександровича про встановлення компетенції,-

УСТАНОВИВ:

15.09.2023 до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до голови Державної судової адміністрації України Сальнікова Олексія Олександровича (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

- встановити наявність компетенції (повноважень) голови Державної судової адміністрації України Сальнікова Олексія Олександровича коли відсутній Закон, який забороняє при відсутності у громадянина України, документа, що посвідчує особу не пропустити його до працівників апарату суду у сфері управління, за результатом розгляду заяви від 13.07.2023 року організувати роботу таким чином, щоб притягти винних до відповідальності згідно ст. 60 Конституції України за обмеження допуску до приміщень суду без надання паспортних даних для виконання умов гарантій існуючих прав людини і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю та зобов`язати таку процедуру виконати.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.10.2023 по справі №215/5358/23 адміністративну справу передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2023, справу передано на розгляд судді Боженко Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 відмовлено у відкритті провадження в цій адміністративній справі.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 у справі №215/5358/23 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 04.03.2024 справу передано на розгляд судді Боженко Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.03.2024 позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали виконати вимоги, що в ній викладені та усунути недоліки позовної заяви.

25.04.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про відвід судді Боженко Н.В.

В обґрунтування заяви зазначає, зокрема, що у судді завжди не гаразд з доброзичливістю, увагою і який гарантії ст. 33 Конституції України не захищає, тому йому не можна довіряти. А також і судді, який не вказує дату підписання позову, не зазначає мотивів відхилення кожного аргументу, викладеного позивачем, з посиланням на норми права, не відкриває судове провадження за правилами загального позовного провадження, не підкорюється п. 4, 5 ч. 1 ст. 5, 12, 248, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, завданню судочинства, принципу правової визначеності і верховенства права, не зважає, що Служба судової охорони незаконно згідно ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» застсоовує превентивні заходи та заходи примусу, не маючи повноважень від керівництва і вже травмувала позивача і відповідь без печатки хибно вважає офіційним документом. Також посилається на положення законодавства про судовий збір. Вказує також, що вимога докази для встановлення наявності компетенції, штучно створює перешкоди для захисту гарантій ст.46 Конституції України, які ганебно не вважає соціальними, відмовляється витребувати по своїй ініціативі необхідні докази для повного, всебічного розгляду справи для того щоб відмовитися навести лад у судовій системі для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики та саме це доводить про його зацікавленість у кінцевому результаті. Суддя створює штучні перешкоди для виконання своїх обов`язків, перевищує владу та службові повноваження, навмисно затягує строки розгляду позову, не надав ухвали про відкриття провадження, використовує диктатуру судової влади, абстрактність, ілюзійнійсть своєї діяльності для домінування з метою використання своїх можливостей для задоволення своїх власних потреб, що призведе до результату розгляду позову в якому прямо заінтересована суддя. В тому числі, суддя використовує хибні мотиви залишення позову без руху, порушуючи вимоги ст. 248 Кодексу адміністративного судочинства України та підстави ст.ст. 6, 7 Кодексу адміністративного судочинства України, не зрозуміло, які потрібні докази для встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень, заявник просить зважати на його сумніви про неупередженість, необ`єктивність судді, що не гарантує законність здійснення правосуддя.

Ухвалою суду від 25.04.2024 визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Боженко Н.В. в адміністративній справі №215/5358/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до голови Державної судової адміністрації України Сальнікова Олексія Олександровича про встановлення компетенції та передано матеріали адміністративної справи №215/5358/23 для визначення складу суду для вирішення питання про відвід судді.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2024, заяву ОСОБА_1 про відвід судді Боженко Н.В. передано на розгляд судді Рищенку А.Ю.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною четвертою статті 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Згідно із частиною одинадцятою статті 40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Частинами першою - другою статті 36 КАС України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Суд ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначені підстави для відводу (самовідводу) судді, при цьому також визначено порядок здійснення такого відводу (самовідводу).

Головна мета відводу - гарантувати безсторонність суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігти будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність.

У рішенні від 09 листопада 2006 року в справі "Білуха проти України", заява №33949/02, ЄСПЛ з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед іншого, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію ЄСПЛ указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52).

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

Таким чином, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Суд зазначає, що обставини, вказані позивачем у заяві про відвід судді, ґрунтуються на припущеннях та свідчать лише про незгоду заявника з процесуальним рішенням суду, що у відповідності до зазначених вище вимог законодавства, не може бути підставою для відводу.

Інших підстав, передбачених статтями 36 та 37 КАС України для відводу судді, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

З огляду на викладене, суд уважає заяву ОСОБА_1 про відвід судді Боженко Н.В. у справі №215/5358/23 необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Боженко Наталії Василівни у справі №215/5358/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до голови Державної судової адміністрації України Сальнікова Олексія Олександровича про встановлення компетенції.

Адміністративну справу №215/5358/23 передати для продовження розгляду.

Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Рищенко