Справа № 309/3520/23
Суддя: Савицький С. А.
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/3520/23
Провадження № 2-а/309/46/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Савицький С.А.

з участю секретаря судового засідання Мацунич В.І..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122, ч.4 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20400 гривень.

Посилається на те, що постановою поліцейського СРПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області серії БАД №821661 від 22.07.2023 року до ОСОБА_1 , застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 гривень, за ч. 1 ст.122, ч.4 ст.126 КУпАП про те, що 22.07.2023 року о 10 год. 40 хв. в м.Кременець, вул.Дубенська, водій керуючи вантажним транспортним засобом, порушив вимоги дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п.8.4 «в» ПДР та за керування транспортними засобами будучи позбавлений права керування траснспортними засобами на строк 6 місяців згідно постанови Хустського районного суду Закарпатської області від 06.03.2023 року, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України та ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух».

Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст.122, ч.4 ст.126 КУпАП є незаконною з наступних підстав.

22.07.2023 року о 10 год. 45 хв. по вул. Дубенська в м.Кременець Тернопільської області, він керував транспортним вантажним автомобілем марки «VOLVO FH 13.480», номерний знак НОМЕР_1 . Під час руху його було зупинено працівниками поліції та повідомлено, що ним вчинено порушення вимог дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» ПДР України. При перевірці документів, йому також повідомлено працівниками поліції, що він позбавлений права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців, згідно постанови Хустського районного суду від 06.03.2023 року, таким чином ним порушено вимоги ч.4 ст.126 КУпАП.

Позивач 22.07.2023 року о 10 год.45 хв. по вул.Дубенська в м.Кременець Тернопільської області, виконуючи свої трудові обов`язки водія ТзОВ «Вітекс Пром-Буд», рухався вантажним автомобілем «Volvo FH 13.480», номерний знак НОМЕР_2 , в напрямку ТОВ «КРЕМЕНЕЦЬКЕ АТП», що знаходиться за адресою: 47002, Тернопільська обл., м. Кременець, вул. Дубенська, 51, з метою розвантаження вантажу з транспортного засобу. Оскільки ТОВ «КРЕМЕНЕЦЬКЕ АТП» знаходиться в зоні дії знаку 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено", позивачу довелося під`їхати до місця призначення.

Позивач, в`їжджаючи в зону дії знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», правила дорожнього руху не порушував, оскільки в зоні дії заборонного знаку знаходиться ТОВ «КРЕМЕНЕЦЬКЕ АТП», у зв`язку з чим дія знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» на його транспортний засіб не поширюється, оскільки він обслуговував підприємство, розташоване у позначеній зоні, та рухався від нього найближчим маршрутом до місця стоянки.

Пунктом 3.3 частини 3 «Заборонні знаки» ПДР України встановлено, що забороняється рух вантажних автомобілів і складів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Не поширюється дія знаку: на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення; на вантажні автомобілі, які мають скісну білу смугу на зовнішній бічній поверхні або перевозять групи людей.

Відповідно до п. 8.4 ПДР України заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжкамитягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Поліцейським СРПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області його пояснень до уваги не взято, не враховано доказів, на які він посилався та не зазначено мотиви їх відхилення, а виявивши по електронному реєстру, що його позбавлено права керування виніс постанову про накладення стягнення повідомивши йому, що санкція ч.1 ст.122 КУпАП все рівно поглинає більшу санкцію за порушення вимог ч.4 ст.126 КУпАП.

Про те, що постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 06.03.2023 року його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.,124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування траснопортними засобами на строк 6 місяців він дізнався під час зупинки транспортного засобу поліцейським.

Позивач, керуючи транспортним засобом, не знав про наявність постанови про притягнення його до відповідальності за ст. 124 КУпАП. Він не був повідомлений про необхідність явки до суду шляхом направлення судової повістки на адресу вказану в протоколі про адміністративне правопорушення, за якою він проживає, також не повідомлений в інший спосіб про дату, час та місце розгляду справи. Розгляд справи був проведений без його участі та про прийняте рішення не був поставлений до відома. Постанова суду про притягнення його до відповідальності за ст.124 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців йому за місцем його проживання не надходила і він з нею не ознайомлювався.

На момент розгляду справи та винесення постанови Хустського районного суду від 06.03.2023 року, позивач перебував за кордоном здійснючи вантажні перевезення автомобілем, що підтверджується копією паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 , виданого 18.05.2021 року.

У зв`язку з вказаними обставинами, він був позбавлений можливості бути присутнім під час розгляду справи, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та подати клопотання про відкладення розгляду справи.

За вказаних обставин, позивачу не було відомо про наслідки розгляду справи, щодо позбавлення його права керування транспортним засобом, адже не отримував копію постанови суду, та як наслідок, не мав жодного умислу на порушення будь- яких правил дорожнього руху України.

Крім того, поліцейські не вилучали в позивача посвідчення водія під час складання матеріалів адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відтак, оскільки позивач не знав та не був поставлений до відома про прийняте рішення суду за розглядом справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, 22.07.2023 року маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії вважав себе особою не позбавленою права керування транспортним засобом.

Вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.4 ст. 126 КУпАП за відсутності у нього умислу на вчинення правопорушення, тобто відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, оскільки вважав себе особою, яка не позбавлена права керування транспортними засобами.

На усні пояснення позивача, що йому не відомо про позбавлення права керування транспортними засобами, поліцейський не реагував.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив відмовити в задоволенні позову як безпідставному. Посилається на те, що ГУНП в Тернопільській області позов не визнає з наступних підстав. 22.07.2023 року позивач керував транспортним засобом Volvo FH 13.480 д.н.з. НОМЕР_4 під час руху порушив вимоги дорожнього знаку 3.3., чим порушив п.8.4, також водій позбавлений права керування транспортним засобом згідно постанови №309/521/23 від 06.03.2023 року, чим порушив п.2.1 ПДР України. Поліцейським СРПП РВП (м.Кременець) інспектор поліції ГУНП в Тернопільській області було виявлено дане порушення правил дорожнього руху та винесене відносно позивача постанову серії БАД №8211661 від 22.07.2023 року за ч.1 ст.122, ч.4 ст.126 КУпАП та накладено на позивача штраф в розмірі 20400 грн. До матеріалів справи долучено відео матеріали на диску DVD-R. Долучений відповідачем в якості доказу диск з відеозаписом обставин події був виготовлений у зв`язку із необхідністю надання інформації, яка має значення для розгляду справи, та є самостійним джерелом доказу, похідним від інформації, що зберігається на компютері в електронному вигляді у виді файлів. На відео зафіксований факт керування транспортним засобом позивача, який позбавлений права керування відповідно до рішення суду. Постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, зупинивши транспортний засіб, поліцейський підійшов до автомоблія, належним чином представився водію, проінформував його про порушення ним ПДР та попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення поліцейським було роз`яснено позивачу його права, як громадянина України, передбачені ст.63 Констиуції України, ст.268 КУпАП та відповідно вимог ст.ст.278,279 КУпАП. При винесенні постанови позивач не висловлював жодних заперечень стосовно прийтягнення його до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст.268 КУпАП позивач не скористався своїм правом заявляти клопотання, давати пояснення та подавати докази по факту скоєння адміністративного правопорушення, що свідчить про визнання ним своєї вини та згоду з притягненням до адмінстративної відповідальності. Також позивач не висловлював скаргу на постанову, хоча міг це зробити відповідно до ст.293 КУпАп, отже скарг на винесення постанови не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 205, ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, проводити розгляд справи по суті, на підставі наявних доказів та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з постановою поліцейського СРПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області серії БАД №821661 від 22.07.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст.122, ч.4 ст.126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 гривень. Згідно оскаржуваної постанови 22.07.2023 року о 10 год. 40 хв. в м.Кременець, вул.Дубенська, ОСОБА_1 , керуючи вантажним транспортним засобом, порушив вимоги дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п.8.4 «в» ПДР та за керування транспортними засобами будучи позбавлений права керування траснспортними засобами на строк 6 місяців згідно постанови Хустського районного суду Закарпатської області від 06.03.2023 року, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України та ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічні норми містяться в ч.1ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.1.ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, вищезазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122 та ч.4 ст.126 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Так, доводи позивача про надуманість порушення, незгода із формулюванням у постанові події правопорушення не приймаються судом до уваги, а розцінюються як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи, постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 821661 від 22.07.2023 року винесена уповноваженою на те посадовою особою, а також за формою і змістом відповідає вимогам ст.ст.255,256,283 КУпАП.

У п. 8 вказаної постанови міститься підпис позивача, що права за ст. 268 КУпАП та ст. 289 КУпАП йому роз`яснені.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, що викладені в оскаржуваній постанові, тому доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.122 КУпАП є необґрунтованими.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням того, що позивачем не надано суду жодного доказу на спростування обставин, що викладені в оскаржуваній постанові, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 821661 від 22.07.2023 року винесена відносно позивача уповноваженою посадовою особою та відповідає вимогам закону, процесуальні права позивачу були роз`яснені, тому вимоги позову є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, то сплачена сума судового збору не підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. 14 Законом України «Про дорожній рух», ст. ст.9,251,252,288,289,293 КУпАП України, ст. ст.2,5-10,72-77,90,122,159,229,241-246,255,286,295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Постанову серії БАД № 821661 від 22.07.2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 20400 гривень за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122, ч.4 ст.126 КУпАП, винесену поліцейським СРПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області Романов Олексієм Миколайовичем, - залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.