Справа № 280/10636/23
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року Справа № 280/10636/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України,

Генерального штабу Збройних Сил України,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача військова частина НОМЕР_1 , військова частина НОМЕР_2

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Міністерства оборони України (далі відповідач 1), в якій позивач просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо надання наказу № 775 РС від 09.12.2023 про переведення позивача на іншу посаду, який суперечить висновку постанови ГВЛК від 02.11.2022 та довідці ВЛК № 3770 від 13.03.2023, де він визнаний обмежено придатним до військової служби в Збройних Силах України;

2) зобов`язати відповідача скасувати наказ № 775 РС від 09.12.2023 про переведення позивача на іншу посаду, який суперечить висновку постанови ГВЛК від 02.11.2022 та довідці ВЛК № 3770 від 13.03.2023, де він визнаний обмежено придатним до військової служби в Збройних Силах України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що військово-лікарською комісією позивача було визнано обмежено придатним до військової служби, протипоказана служба у десантно-штурмових військах. Разом з тим, позивачу стало відомо про існування наказу № 775 РС від 09.12.2023 про переведення позивача до подальшої служби в десантно-штурмові війська військової частини НОМЕР_2 . Позивач не погоджується з прийняттям зазначеного наказу, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.

17.01.2024 від Міністерства оборони України надійшов відзив на позовну заяву (вх.№2630), у якому представник зазначає, що під час дії особливого періоду, з моменту оголошення мобілізації та з моменту введення воєнного стану призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців. Питання щодо переведення позивача належить до повноважень командира військової частини НОМЕР_1 , в якій він проходив (проходить) військову службу. Зауважує, що Міноборони не є належним відповідачем у справі, оскільки позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , Міноборони не видавало відносно позивача наказів та не приймало рішень. Просить залишити позовні вимоги ОСОБА_1 без задоволення.

22.01.2024 на виконання ухвали суду від 25.12.2023 від військової частини НОМЕР_1 надійшли належним чином засвідчені копії витребуваних документів (вх.№3286), які перебувають у розпорядженні частини (витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.06.2022 № 82, витяг з наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 08.12.2023 № 775-РС, копія довідки ВЛК від 13.03.2023 № 3770, копія постанови ГВЛК від 02.11.2022 № 4647).

04.03.2024 надійшла заява позивача (вх.№10608) про долучення доказів направлення копії позовної заяви з додатками на адресу Генерального штабу Збройних Сил України, військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 .

11.03.2024 надійшли пояснення військової частини НОМЕР_1 (вх.№11494,), у яких зазначено, що витяг з наказу начальника Генерального штабу Збройних Сили України від 08.12.2023 № 775-РС (по особовому складу) військовою частиною НОМЕР_1 , отримано 10.12.2023 року за вхідним № 961. На час отримання витягу з наказу начальника Генерального штабу Збройних Сили України від 08.12.2023 № 775-РС солдат ОСОБА_1 , кулеметник відділення снайперів роти вогневої підтримки перебував у черговій відпустці з 10.12.2023 по 21.12.2023. Після повернення з відпустки 22.12.2023 солдат ОСОБА_1 , перебував на лікуванні 22.12.2023 до 09.01.2024. На виконання пункту 27 параграфу 3 наказу начальника Генерального штабу Збройних Сили України від 08.12.2023 № 775-РС (по особовому складу), на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.01.2024 №15, після здачі справ та посади, солдата ОСОБА_1 , кулеметника відділення снайперів роти вогневої підтримки, виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з призначенням до військової частини НОМЕР_2 на посаду номера обслуги кулеметного відділення взводу бойового забезпечення розвідувальної роти. Ініціювання призначення до військової частини НОМЕР_2 військова частина НОМЕР_1 не здійснювала. Переведення до іншої частини та виконання наказу начальника Генерального штабу Збройних Сили України відбулося на підставі пункту 82, 257 Положення № 1153/2008 та Інструкції № 170.

13.03.2024 судом отримано відзив на позовну заяву Генерального штабу Збройних Сили України (вх.№11651), у якому зазначено, що переміщення позивача відбулося у суворій відповідності до вимог спеціальних норм Положення, які діють під час особливого періоду, у тому числі воєнного стану. Указує, що незважаючи на існування спеціальних норм Положення № 1153/2008, а саме врегульовані пунктами 251-263 особливості проходження військової служби в особливий період, позивач ігнорує їх, та жодним чином цього не обґрунтовуючи бажає застосовувати до спірних правовідносин норми Положення, які діють лише у мирний час, що є нічим іншим, як спробою створити хибну уяву про обставини справи. Беручи до уваги обставини справи та враховуючи наявність у відповідача 2 нормативно встановлених повноважень в умовах особливого періоду, призначити позивача на посаду без його згоди, а також те, що позивачем не було доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваного рішення, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем 2 спірного питання, просить відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

19.03.2024 судом отримано заяву Генерального штабу Збройних Сили України про долучення документів (для службового користування).

28.03.2024 надійшла відповідь на відзив (вх.№14867), у якій позивач знову наголошує, що на підставі ст.61-б, 83-б графи ІІ Розкладу хвороб він визнаний обмежено придатним до військової служби, протипоказана служба у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, в спецспорудах. Надалі від начальника персоналу військової частини НОМЕР_1 позивачу стало відомо щодо існування наказу за № 775-РС від 09.12.2023 про переведення його до подальшої служби в десантно-штурмові війська військової частини НОМЕР_2 . Не погоджуючись з таким наказом, він звернувся на гарячу лінію Міноборони, де висловив таке питання, проте відповіді отримано не було. Зауважує, що за пунктом 113 Положення переміщення військовослужбовця за станом здоров`я здійснюється за рапортом та за наявності відповідного медичного висновку.

09.04.2024 судом отримані заперечення Генерального штабу Збройних Сили України на відповідь на відзив (вх.№16852), у яких представник зауважує, що метою переміщення позивача було доукомплектування Збройних Сил України. Звертає увагу, що визначення військовослужбовця, який доукомплектовуватиме вакантну посаду є дискреційними повноваженнями командира. Позивач є учасником бойових дій, а також має досвід проходження військової служби, що свідчить про підготовленість військовослужбовця. Наголошує, що матеріали справи не містять документів, які встановлюють обмеження щодо проходження позивачем служби у певних місцевостях, як він це помилково стверджує.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 25.12.2023 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

Ухвалою від 25.12.2023 суд витребував від військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) належним чином засвідчені копії доказів: витягу з наказу про призначення ОСОБА_1 на посаду кулеметник відділення снайперів роти вогневої підготовки; витягу з наказу № 775 РС від 09.12.2023 про переведення ОСОБА_1 до подальшої служби у військовій частині НОМЕР_2 ; постанову ГВЛК від 02.11.2022 та довідку ВЛК № 3770 від 13.03.2023, які стосуються ОСОБА_1 .

Ухвалою від 26.02.2024 суд залучив до участі у справі в якості другого відповідача Генеральний штаб Збройних Сил України (по тексту відповідач 2); залучив до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача військову частину НОМЕР_1 та військову частину НОМЕР_2 ; витребував у Генерального штабу Збройних Сил України належним чином засвідчені копії усіх матеріалів, які слугували підставою для прийняття наказу начальника Генерального штабу Збройних Сили України від 08.12.2023 № 775-РС у частині призначення ОСОБА_1 на посаду номера обслуги кулеметного відділення взводу бойового забезпечення розвідувальної роти військової частини НОМЕР_2 (висновків атестування, рекомендацій безпосередніх і прямих начальників, клопотання командирів про здійснення переміщення, тощо).

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Позивач, ОСОБА_1 , призваний 25.02.2022 на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Має статус учасника бойових дій, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією посвідчення серії НОМЕР_4 від 14.11.2019.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.06.2022 № 82 солдата ОСОБА_1 , кулеметника 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , призначено на посаду кулеметника відділення снайперів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 .

У відповідності до постанови ГВЛК № 4647 від 02.11.2022 на ім`я ОСОБА_1 зазначено, що його травма так, пов`язана з проходженням військової служби. На підставі ст.81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 днів.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_5 від 13.04.2023 № 3770 його захворювання (стан після операції 27.10.2022 артроскопічної ревізійної пластики передньої хрестоподібної зв`язку семітрансплантантом з фіксацією Endobatton + гвинт на правому колінному суглобі з приводу застарілого пошкодження передньої хрестоподібної зв`язки правого колінного суглобу з помірним порушенням функції) так, пов`язане з проходженням військової служби; захворювання нейроциркуляторна дистонія за гіпертонічним типом ні, не пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статей 61-б, 83-б графи ІІ Розкладу хвороб обмежено придатний до військової служби. Особи, визнані обмежено придатними до військової служби, непридатні до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Відповідно до наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 08.12.2023 № 775-РС відповідно до пунктів 82 та 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України солдата ОСОБА_1 , кулеметника відділення снайперів роти вогневої підтримки, звільнено із займаної посади та призначено до 151 окремого розвідувально-ударного батальйону НОМЕР_6 армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України на посаду номера обслуги кулеметника відділення взводу бойового забезпечення розвідувальної роти.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.01.2024 № 15 солдата ОСОБА_1 , кулеметника відділення снайперів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , на підставі наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 08.12.2023 № 775-РС, звільнено від займаної посади і призначено номером обслуги кулеметного відділення взводу бойового забезпечення розвідувальної роти військової частини НОМЕР_2 .

Не погоджуючись з виданням наказу від 08.12.2023 № 775-РС про переведення військовослужбовця на іншу посаду, який суперечить висновку ВЛК, позивач звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до статі 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України від 06.12.1991 № 1932-XII «Про оборону України» (далі Закон № 1932-ХІІ) у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII).

Частинами першою-третьою статті 1 Закону № 2232-XII передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період (частина дев`ята статті 1 Закону № 2232-XII).

Частинами першою-третьою статті 2 Закону України передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями

Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону № 2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022 від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023. Указом Президента України від 05.02.2024 №49/2024 строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, тобто, останній діє на момент розгляду цієї справи.

V-І. Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України щодо надання наказу № 775 РС від 09.12.2023 про переведення позивача на іншу посаду, який суперечить висновку постанови ГВЛК від 02.11.2022 та довідці ВЛК № 3770 від 13.03.2023, де він визнаний обмежено придатним до військової служби в Збройних Силах України

Як встановлено судом, наказ про переведення позивача на іншу посаду, а саме наказ від 08.12.2023 № 775-РС, яким ОСОБА_1 , кулеметника відділення снайперів роти вогневої підтримки, звільнено із займаної посади та призначено до 151 окремого розвідувально-ударного батальйону НОМЕР_6 армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України на посаду номера обслуги кулеметника відділення взводу бойового забезпечення розвідувальної роти прийнято начальником Генерального штабу Збройних Сил України.

При цьому суд зауважує, що наказ виданий 08.12.2023, а не 09.12.2023, як помилково зазначено у позовній заяві. Однак, суд розцінює це як описку у позові і в рішенні зазначає правильну дату наказу.

За змістом позовної заяви позивач оскаржує бездіяльність Міністерства оборони України щодо ненадання спірного наказу. Так, ОСОБА_1 зазначає, що звертався на гарячу лінію Міноборони та його звернення було зареєстровано за № П-00065727 від 10.12.2023, проте до моменту звернення до суду відповіді щодо розгляду його питання не надходило.

Разом з тим, суд виходить з того, що позивачем жодним чином не доведено його звернення до відповідача 1 з будь-яким питанням, а судом не встановлено протиправної бездіяльності Міноборони стосовно ненадання позивачу спірного наказу, у зв`язку з чим суд відмовляє у зазначеній частині позовних вимог.

V-ІІ. Щодо позовних вимог про зобов`язання Міністерства оборони України скасувати наказ № 775 РС від 09.12.2023 про переведення позивача на іншу посаду, який суперечить висновку постанови ГВЛК від 02.11.2022 та довідці ВЛК № 3770 від 13.03.2023, де він визнаний обмежено придатним до військової служби в Збройних Силах України.

Судом встановлено, що наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 08.12.2023 № 775-РС відповідно до пунктів 82 та 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України солдата ОСОБА_1 , кулеметника відділення снайперів роти вогневої підтримки, звільнено із займаної посади та призначено до 151 окремого розвідувально-ударного батальйону НОМЕР_6 армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України на посаду номера обслуги кулеметника відділення взводу бойового забезпечення розвідувальної роти. При цьому він призначений на посаду, передбачену штатом воєнного часу у зв`язку із введенням правового режиму воєнного стану з шпк «солдат» на шпк «солдат». Підставою включення в план переміщення зазначено доукомплектування вакантної посади.

Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. Положенням № 1153/2008 (далі Положення № 1153/2008) визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Згідно із пунктом 12 розділу І Положення №1153 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Питання призначення, переміщення військовослужбовців по службі регламентовано пунктами 81-96, 109, 112, 113, 114, 257 Положення №1153.

За змістом підпункту 1 пункту 81 розділу IV Положення №1153 призначення на посади здійснюється: військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців строкової військової служби) Міністром оборони України та посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців (далі номенклатура посад), яка затверджується Міністром оборони України.

Підпунктом 2 пункту 82 розділу IV Положення №1153 визначено, що призначення військовослужбовців на посади здійснюється на рівнозначні посади:

у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

у разі проведення заміни у місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з установленим строком військової служби);

для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, зокрема на особисте прохання військовослужбовця;

за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

за сімейними обставинами - на особисте прохання;

з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування;

у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності;

у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України;

вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах;

у разі проведення заміни у військових частинах (підрозділах), які виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій, у тому числі в районах проведення антитерористичних операцій;

у разі відсутності можливості поновлення на попередній посаді у зв`язку з незаконним звільненням або переміщенням по службі - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України.

Відповідно до пункту 83 розділу IV Положення №1153 військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням досвіду служби, рівня їх професійної компетентності, особистих якостей і досягнень та відповідності характеристикам посад, визначених Міністерством оборони України. У разі коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка).

Для доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду військовослужбовці можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду.

Вибуття до нового місця служби військовослужбовця здійснюється після надходження витягу з наказу відповідного командира (начальника) військової частини про призначення, в тому числі доведеного технічними засобами передачі документованої інформації. Виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини має відбутися після здавання посади, але не пізніше ніж через місяць від дня одержання військовою частиною зазначеного витягу з наказу або іншого письмового повідомлення про переміщення по службі військовослужбовця (пункт 109 Положення № 1153/2008).

Відповідно до пункту 110 Положення № 1153/2008 переміщення осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу за наявності обґрунтованих підстав з урахуванням висновків атестування, рекомендацій їх безпосередніх і прямих начальників на підставі клопотань командирів (начальників), які порушили питання про переміщення, здійснюється між видами Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані начальникам структурних підрозділів Генерального штабу Збройних Сил України, - наказом Головнокомандувача Збройних Сил України.

Пунктом 112 Положення № 1153/2008 встановлено, що військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків: неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії; неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують; потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.

Розділом ХIV Положення №1153 визначено особливості проходження військової служби, служби в резерві та виконання військового обов`язку в запасі в особливий період.

Так, відповідно до пункту 251 розділу ХIV Положення №1153 в особливий період військовослужбовці проходять військову службу, резервісти призиваються на військову службу, а військовозобов`язані виконують військовий обов`язок у запасі в порядку, передбаченому цим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють порядок проходження військової служби в особливий період.

Доукомплектування особовим складом Збройних Сил України в особливий період здійснюється за рахунок призову військовозобов`язаних, громадян призовного віку чоловічої статі та резервістів, а також прийому громадян на військову службу за контрактом (пункт 254 розділу ХIV Положення №1153).

Відповідно до абзацу 2 пункту 257 розділу ХIV Положення №1153 для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

При розгляді справи відносно позивача не встановлено обставин, передбачених пунктом 112 Положення №1153, за яких необхідною є згода військовослужбовця на переміщення.

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це, зокрема, медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); визначення ступеня придатності до військової служби.

Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час (пункт 1.1 Розділу ІІ Положення №402).

При медичному огляді військовослужбовців метод індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби повинен застосовуватись у кожному випадку. ВЛК враховує їх вік, освіту, військовий фах, підготовку, досвід, фактичну працездатність, спрямованість до подальшого проходження військової служби, думку командування і начальника медичної служби військової частини, викладені у службовій та медичній характеристиках, та можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я (пункт 6.9 Розділу ІІ Положення №402).

Відповідно до підпункту "г" пункту 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення №402 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту: "Обмежено придатний до військової служби".

Одночасно з постановою ВЛК в індивідуальному порядку з урахуванням військової спеціальності, займаної посади, віку, роботи, що фактично виконується, пристосованості до неї того, хто пройшов медичний огляд, у постанові у довільній формі вказується, які види служби та роботи протипоказані цій особі. Особи, визнані обмежено придатними до військової служби, - непридатні до служби у Десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах (за винятком підрозділів забезпечення). Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, ТЦК та СП, установах, організаціях, навчальних закладах.

Одночасно з постановою про обмежену придатність до військової служби ВЛК приймає постанову про придатність до військової служби за військовою спеціальністю.

Пунктом 20.4 глави 20 розділу II Положення №402 обумовлено, що за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку непридатності до військової служби або обмежену придатність осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов:

"непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час";

"обмежено придатний до військової служби".

За статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов:

"обмежено придатний до військової служби";

"придатний до військової служби".

У воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову "придатний до військової служби.

У разі визнання ВЛК військовослужбовця обмежено придатним до військової служби та непридатним до військової служби за військовою спеціальністю, командир (начальник) від командира окремої військової частини, йому рівних та вище, перед переміщенням військовослужбовця на іншу посаду, для визначення можливості військовослужбовця за станом здоров`я на посаді виконувати обов`язки військової служби, може направити його на медичний огляд ВЛК із обов`язковим зазначенням у направленні мети медичного огляду ВЛК - визначення придатності до військової служби за військовою спеціальністю (із зазначенням посади, на яку переміщується військовослужбовець, виду, роду військ (сил)).

При цьому, у додатку 1 до Положення №402 вказано назви хвороб/станів здоров`я і їхнє співвідношення з придатністю чи непридатністю до служби.

Отже, саме до повноважень ВЛК належить визначати придатність за станом здоров`я до військової служби військовослужбовців та у зв`язку з цим визначати, які види служби й роботи протипоказані та які дозволені цій особі та можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я. При цьому, обмежено придатні військовослужбовці в силу свого стану здоров`я не можуть нести службу у бойових частинах, тобто брати безпосередню участь у бойових діях.

Відповідно до матеріалів справи, довідкою військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_5 від 13.04.2023 № 3770 позивача визнано обмежено придатним до військової служби на підставі статей 61-б, 83-б графи ІІ Розкладу хвороб.

Крім того, зазначено, що військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, непридатні до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Водночас такі особи придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру:

Генеральний штаб Збройних Сил України;

Командування об`єднаних сил Збройних Сил України;

види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили;

окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили;

окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки;

органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Із матеріалів справи встановлено, що переміщення позивача здійснено із виду Збройних Сил України Сил територіальної оборони до окремого роду сил Збройних Сил України Сухопутних військ.

Наказом від 08.12.2023 № 775-РС від 08.12.2023 ОСОБА_1 призначено на посаду номера обслуги кулеметника відділення взводу бойового забезпечення розвідувальної роти, та матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що така посада відноситься до високомобільних десантних військ, плавскладів, морської піхоти, спецспоруд, де за медичним висновком не може проходити службу позивач. Крім того, у висновку ВЛК не вказано конкретних місць служби чи військових спеціальностей та посад, де позивач може виконувати обов`язки військової служби.

Водночас відповідачем 2 наголошено та судом при розгляді справи встановлено відсутність доказів, які встановлюють обмеження щодо проходження позивачем служби у певних місцевостях, як зазначено у позовній заяві.

За таких обставин переміщення позивача проведено із дотриманням норм Положення №1153 та з урахуванням рекомендацій ВЛК, порушень його прав судом не встановлено, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що у разі необхідності залучення військової частини НОМЕР_2 до виконання бойових завдань у районах ведення воєнних (бойових) дій, командиром частини щодо позивача мають бути враховані рекомендації ВЛК щодо обмеженої придатності до військової служби (неможливість прийняття безпосередньої участі у бойових діях) та перед переміщенням на іншу посаду дотримано пункт 20.3 Положення №402.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (параграф 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11(2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про залишення позовних вимог без задоволення.

VII. Розподіл судових витрат.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення судових витрат відповідачем, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача військова частина НОМЕР_1 , військова частина НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач 1 Міністерство оборони України, місцезнаходження: просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168; .

Відповідач 2 Генеральний штаб Збройних Сил України, місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача військова частина НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_5 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_8 .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 26.04.2024.

Суддя К.В. Мінаєва