Справа № 560/19796/23
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/19796/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

26 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року (ухвалене в м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

04.03.2024 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 27 лютого 2024 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що 05 жовтня 2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини третьої статті 114 Закону №1058-IV.

Відповідно до положень пункту 4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 12 жовтня 2023 №07 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, не менше 25 років передбаченого частиною 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У прийнятому рішенні зазначено, що вік ОСОБА_1 станом на дату звернення становить 42 роки 11 місяців 19 днів, страховий стаж позивача становить 43 роки 03 місяці 24 дні, пільговий стаж - 18 років 10 місяців 04 дні, що недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 Закону №1058-IV.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду для захисту своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно з пунктом 2 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом №1788-XII.

Відповідно до положень пункту 16 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV положення Закону №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Частиною 3 статті 114 Закону №1058-ІV передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.

Згідно з пунктом "д" частини третьої статті 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" встановлено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівника, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Аналогічна, за змістом, вимога міститься і в абзаці 1 пункту 26 Положення про професійно - технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 №1240, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.

Як встановлено з матеріалів справи та згідно з поданими позивачем документами на призначення пенсії, останній протягом своєї трудової діяльності працював на наступних посадах:

1) з 01.09.1996 по 31.05.1999 період навчання у професійно-технічному навчальному закладі за професією «гірничий технік-електромеханік»;

2) з 01.06.1999 по 28.06.1999 період проходження виробничої практики учнем електрослюсаря підземної ділянки по ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем в шахті;

3) з 29.06.1999 по 16.02.2000 період навчання у професійно-технічному навчальному закладі за професією «гірничий технік-електромеханік»;

4) з 17.02.2000 по 02.05.2000 період проходження виробничої практики електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті;

5) з 02.05.2000 по 31.05.2000 період проходження виробничої практики учнем електрослюсаря підземної ділянки по ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем в шахті;

6) з 01.06.2000 по 22.06.2000 період навчання у професійно-технічному навчальному закладі за професією «гірничий технік-електромеханік»;

7) з 01.09.2000 по 11.07.2002 період навчання у професійно-технічному навчальному закладі за напрямом підготовки «Гірництво»;

8) з 12.07.2002 по 01.08.2002 період проходження виробничої практики учнем гірника підземного на дільниці шахтного транспорту з повним робочим днем в шахті;

9) з 02.08.2002 по 02.07.2003 період навчання у професійно-технічному навчальному закладі за напрямом підготовки «Гірництво»;

10) з 03.07.2003 по 27.07.2003 період проходження виробничої практики електрослюсарем підземним на дільниці підготовчих робіт з повним робочим днем в шахті;

11) з 28.07.2003 по 31.12.2003 період навчання у професійно-технічному навчальному закладі за напрямом підготовки «Гірництво»;

12) з 01.01.2004 по 22.06.2004 період навчання у професійно-технічному навчальному закладі за напрямом підготовки «Гірництво»;

13) з 08.07.2004 по 30.07.2004 період проходження виробничої практики учнем гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті;

14) з 01.08.2004 по 29.08.2004 період навчання у професійно-технічному навчальному закладі за спеціальністю «Розробка родовищ корисних копалин»;

15) з 30.08.2004 по 31.10.2004 період проходження виробничої практики учнем гірничий очисного забою з повним робочим днем в шахті;

16) з 01.11.2004 по 22.06.2005 період навчання у професійно-технічному навчальному закладі за спеціальністю «Розробка родовищ корисних копалин»;

17) з 01.08.2005 по 08.04.2008 період роботи гірником очисного забою 4 та 5 розряду з повним робочим днем в шахті;

18) з 09.04.2008 по 25.04.2014 переведений гірничим майстром з повним робочим днем під землею;

19) з 26.04.2014 по 22.05.2018 переведений заступника начальника дільниці з повним робочим днем під землею;

20) з 23.05.2018 по 12.12.2021 переведений гірничим майстром з повним робочим днем під землею;

21) з 13.12.2021 по 31.12.2021 переведений помічником начальника дільниці з повним робочим днем під землею;

22) з 01.01.2022 станом на день звернення до суду переміщений помічником начальника дільниці з повним робочим днем під землею.

Згідно з дипломом серії НОМЕР_1 від 30.06.2000 та додатку до нього позивач закінчив навчання з 01.09.1996 по 22.06.2000 у професійно-технічному навчальному закладі за професією «гірничий технік-електромеханік».

З перервою менше 3 місяців після закінчення попереднього навчання відповідно до диплому серії НР № 25496438 від 30.06.2004 та додатку до нього позивач закінчив навчання з 01.09.2000 по 22.06.2004 у професійно-технічному навчальному закладі за професією «молодший гірничий інженер».

Також, з перервою менше 3 місяців після закінчення попереднього навчання згідно з дипломом серії НОМЕР_2 від 30.06.2005 та додатку до нього позивач закінчив навчання з 09.07.2004 по 30.06.2005 у професійно-технічному навчальному закладі за професією «гірничий інженер».

Суд звертає увагу, що під час усіх даних періодів навчання позивач проходив виробничу практику за професіями, що дають право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-ІV, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача та поданими довідками, а також визнано відповідачем згідно з протоколом розрахунку стажу.

Згідно з даними трудової книжки, 01.08.2005 позивач прийнятий гірником очисного забою 4 розряду з повним робочим днем під землею. Таким чином, позивач, після закінчення навчання, в межах тримісячного терміну був прийнятий на роботу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, затвердженого постановою КМУ (і яка відноситься до списку, затвердженого постановою КМУ № 202 від 31.03.1994), яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Щодо доводів апелянта про те, що Павлоградський технікум Національної гірничої академії України та Національний гірничий університет є закладами вищої освіти, а не професійно - технічної, суд зазначає наступне.

Законом Української РСР «Про народну освіту» від 28.06.1974 технікуми (училища) віднесені до середніх спеціальних навчальних закладів, головним завданням яких була підготовка кваліфікованих фахівців із середньою спеціальною та загальною середньою освітою, які мають необхідні теоретичні знання і практичні навички за спеціальністю.

Згідно із пунктом 3 Постанови Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Закону Української РСР «Про освіту» від 04.06.1991 № 1144-ХІІ із змінами і доповненнями, внесеними постановою Верховної Ради України від 18.12.1991 № 1992-ХІІ, встановлено, що Закон Української РСР «Про освіту» застосовується до правовідносин в галузі освіти, що виникли після введення в дію Закону.

Відповідно до статей 40 та 41 Закону України «Про освіту» (у редакції, що діяла на період навчання позивача) професійно-технічна освіта забезпечує здобуття громадянами професії відповідно до їх покликань, інтересів, здібностей, перепідготовку, підвищення їх професійної кваліфікації. Професійно-технічна освіта громадян здійснюється на базі повної загальної середньої освіти або базової загальної середньої освіти з наданням можливості здобувати повну загальну середню освіту. Окрім інших, професійно-технічними закладами освіти є інші типи закладів, що надають робітничу професію.

10 лютого 1998 року прийнятий Закон України «Про професійну (професійно - технічну) освіту» № 103/98-ВР, який набрав чинності 10.03.1998.

Професійно-технічна освіта забезпечує первинну професійну підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації робітників ( ч. 1, ч. 3 ст.3 Закону 1998 N 103/98-ВР).

Відповідно до ст. 17 Закону заклад професійної (професійно-технічної) освіти - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійній (професійно - технічній) освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Відповідно до ст. 18 Закону до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно - технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійної (професійно-технічної) освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.

Отже, вказаною нормою передбачено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання. Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що професійно-технічний заклад вирізняється не стільки типом закладу (училище, технікум, університет тощо), а і видом навчання та здобуття професійних навичок у відповідному закладі.

Як зазначалось вище згідно з дипломом серії НОМЕР_1 від 30.06.2000 та додатку до нього позивач прийнятий на навчання в Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України на базі повної середньої освіти. Відповідно до цього ж документу позивач проходив курс на безпосереднє отримання робітничої професії (216 годин) та отримав робітничу професію гірничий технік-електромеханік.

Таким чином, на професійне навчання позивача в Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України поширюються положення ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту».

Також, відповідно до диплому серії НОМЕР_3 від 30.06.2004 та додатку до нього позивач був прийнятий на навчання в Національному гірничому університеті на базі повної середньої освіти. Відповідно до цього ж документу позивач проходив курс виробничої практики (216 годин) та отримав робітничу професію «молодший гірничий інженер».

Отже, на професійне навчання позивача в Національному гірничому університеті поширюються положення ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту».

З перервою менше 3 місяців після закінчення попереднього навчання згідно з дипломом серії НОМЕР_2 від 30.06.2005 та додатку до нього позивач навчався в Національному гірничому університеті з 09.07.2004 по 30.06.2005 за професією «гірничий інженер». Відповідно до цього ж документу позивач проходив курс виробничої практики (162 години) та отримав робітничу професію «гірничий інженер».

Тому, на професійне навчання позивача в Національному гірничому університеті поширюються положення ст. 38 Закону України «Про професійно - технічну освіту».

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу періоди навчання у професійно-технічному навчальному закладі з 01.09.1996 по 31.05.1999, з 25.06.1999 по 16.02.2000. з 01.06.2000 по 22.06.2000, з 01.09.2000 по 11.07.2002, з 02.08.2002 по 02.07.2003, з 08.07.2003 по 31.12.2003 а також до загального та пільгового стажу періоди навчання з 01.01.2004 по 22.06.2004, по 29.08.2004, з 01.11.2004 по 22.06.2005, а тому необхідно зобов`язати зарахувати відповідні періоди навчання.

Щодо періоду роботи позивача з 16.09.2023 по 05.10.2023 суд зазначає, що позивач з 01.01.2022 працював та продовжує працювати на посаді помічника начальника дільниці з повним робочим днем під землею в шахті. При подачі заяви про призначення пенсії позивач додатково подавав довідку про підтвердження пільгового трудового стажу від 15.09.2023 № 751, у якій вказано професію, за якою працював позивач, її відповідність ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, проходження атестації та інші відомості.

Трудова книжка позивача містить усі необхідні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, оскільки даний періоди роботи самі по собі містить відомості про характер та умови роботи, та передбачені Списком, що затверджений постановою КМУ № 202 від 31.03.1994. Дані записи не є неправильними чи містять неточні записи про періоди роботи.

А тому, колегія суддів приходить до висновку, що відсутність у позивача уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконуваної роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки не спростовує наявності у працівника відповідного пільгового стажу роботи.

Також, визначальним фактом є те, що трудова книжка позивача не містить запису про звільнення позивача з роботи, а тому стаж останнього має бути врахований по день подачі заяви про призначення пенсії, а саме по 05.10.2023.

Отже, відповідач протиправно не зарахував до загального та пільгового стажу період роботи з 16.09.2023 по 05.10.2023, тому необхідно зобов`язати зарахувати позивачу вказаний період роботи.

Враховуючи вищенаведені обставини та правові норми чинного законодавства, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №07 від 12.10.2023 про відмову у призначенні пільгової пенсії прийнято не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, оскільки фактично не відображає достовірної інформації та підстав відмови ОСОБА_1 в призначенні пільгової пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню судом.

У зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що правильним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 05.10.2023.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Матохнюк Д.Б.