Справа № 173/2367/23
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 173/2367/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., апеляційну скаргу Державна служба України з безпеки на транспорті на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2023 року в адміністративній справі №173/2367/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила скасувати постанову Старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті серії АА № 00008066 від 01 травня 2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача, що свідчить про безпідставність прийняття оскаржуваної постанови.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2023 року позов задоволено. Скасовано постанову Старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Савченка Владислава Олеговича, серії АА № 00008066 від 01 травня 2023 у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань із Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 536.80 грн.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач фактично висловлює свою позицію щодо незгоди з висновком суду першої інстанції про не встановлення факту перевищення позивачем максимально допустимі показники навантаження. Відповідач вказує на те, що такий факт встановлено автоматизованою системою, а її результати відображені в оскаржуваних постановах. При цьому, як зазначає відповідач, зміст та форма оскаржуваної постанови відповідає вимогам КУпАП. За позицією відповідача, судом першої інстанції не правильно визначено призначення транспортного засобу як контейнеровоз, оскільки контейнеровоз є транспортним засобом, призначеним для перевезення контейнерів, чого у спірному випадку місця не мало.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 0.05.2023 року № 00008066 позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Згідно змісту оскаржуваної постанови що 06.04.2023 року о 16 год. 22 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська обл., зафіксовано транспортний засіб МАN ТGХ 26.480, державний номерний знак НОМЕР_2 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6.763 % (2.705 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 78, WAGA-WIM35, зав № 16, сертифікат відповідності № UA.TR.113-0619/11F-22 чинний до 26.12.2023. В постанові зафіксовані параметри транспортного засобу в момент фото фіксації: Кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь. Відстань між вісями 1-2: 2620 мм; 2-3:1350 мм; 3-4: 5670 мм; 4-5:1310 мм; 5-6:1310 мм. Навантаження на вісь 1 - 6000 кг, 2- 5650 кг, 3 - 10300 кг, 4 - 8100 кг, 5- 8350 кг, 6 9050 кг, загальна маса - 47450 кг. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення склали: загальна маса - 42705 кг. В постанові зазначено посилання в Інтернеті на веб-сайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі (https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/AA00008066/ (ідентифікатор доступу: VIkaZITcvF1f6), що підтверджується копією постанови.

Згідно оскаржуваної постанови на позивачку накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500.00 грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Частиною 2 статті 132-1 КУпАП визначена відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - штраф в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за №1306 ( в редакції на час виникнення спірних відносин) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує: а) зовнішніх габаритів: зовнішній габарит - Максимальне значення параметра, метрів: Ширина: 2,6; сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, без винесення габариту на смугу зустрічного руху 3,75; Висота від поверхні дороги: 4; транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, на маршрутах, встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою, Національною поліцією 4,35; Довжина: вантажного автомобіля 12; автопоїзда 22; автомобіля (тягача) з напівпричепом 18,75; маршрутного транспортного засобу 18,75; Виступ вантажу за задній габарит транспортного засобу: 2; б) фактичної маси: Тип транспортного засобу: Максимальне значення для автомобільних доріг державного значення, тонн місцевого значення, тонн: Вантажні автомобілі: двовісний автомобіль 18 - 14 трьохвісний автомобіль; 25 (26)* - 21; чотирьохвісний автомобіль 32 - 24; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38-24; Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36-24; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 - 24; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 - 24; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42-24; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44-24; Автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40 - 24. Для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни; в) навантаження на вісь: Кількість осей Максимальне значення для автомобільних доріг державного значення, тонн місцевого значення, тон: На одинарну вісь 11,5 - 7; На здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр 11,5 - 7; від 1 до 1,3 метра 16 - 10; від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18 - 10,5; від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тони 19-11,5; від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тони 23 - 11,5; від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів 20 - 11,5; На строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше 21- 13; понад 1,3 до 1,4 метра 24 - 14.

Як зазначено вище, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, стали висновки відповідача про перевищення допустимих вагових параметрів під час руху транспортного засобу МАN ТGХ 26.480, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу перевезення здійснювалось автомобілем МАN ТGХ 26.480, державний номерний знак НОМЕР_2 який є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем. Та напівпричепом спеціалізованим Н|ПР-платформа переобладнана у 2022 році для перевезення контейнерів сипких вантажів (зернових культур) марки WIELTON Днз НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що транспортний засіб МАN ТGХ 26.480, державний номерний знак НОМЕР_2 є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем та не може перевозити вантаж без напівпричепу, однак прилад на який здійснювалась фіксація не ідентифікував другий транспортний засіб напівпричіп, який може бути контейнеровозом.

Таким чином, за встановлених технічних характеристик транспортних засобів, застосування відповідачем, при здійсненні вимірів вагових параметрів, максимально допустимих параметрів, встановлених для двовійсних або трьохвісних автомобілів з двовісним або трьохвісним причепом 40т., є безпідставним.

Оскільки у спірному випадку, при визначенні максимально допустимих параметрів навантаження, відповідачем до уваги прийнято максимальну дозволену фактичну масу 40 тон, то зроблені розрахунки перевищення нормативних параметрів, є необгрунтованими, що свідчить про неправомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У спірному випадку відповідачем не заперечується, що перевезення вантажу здійснювалося транспортним засобом в реєстраційних документах якого зазначено: спеціалізований Н|ПР- для перевезення контейнерів. В той же час, відповідач заперечує проти того, що перевезення здійснювалося за допомогою контейнера або змінного кузова. З цих підстав вважає, що нормативні параметри загальної маси транспортного засобу повинні складати 40 т.

З приводу такої позиції відповідача, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з законодавчо визначеного поняття контейнер.

Так, відповідно до пункту 16 статті 4 Митного кодексу України контейнер транспортне обладнання (клітка, знімна цистерна або подібний засіб), що:

а) являє собою повністю або частково закриту ємність, призначену для поміщення в неї вантажів;

б) має постійний характер і завдяки цьому є достатньо міцним, щоб слугувати для багаторазового використання;

в) спеціально сконструйоване для полегшення перевезення вантажів одним або кількома видами транспорту без проміжного перевантаження;

г) сконструйоване таким чином, щоб полегшити його перевантаження, зокрема з одного виду транспорту на інший;

ґ) сконструйоване таким чином, щоб його можна було легко завантажувати та розвантажувати;

д) що має внутрішній об`єм не менше одного метра кубічного.

Термін контейнер включає приладдя та обладнання, необхідні для цього типу контейнера, за умови, що вони перевозяться разом із контейнером. Знімні кузови прирівнюються до контейнерів.

Тобто, контейнер є транспортним обладнанням призначеним для перевезення вантажу. При цьому, контейнером визнається клітка, знімна цистерна або подібний засіб.

Виходячи з визначеного поняття контейнер, суд першої інстанції обгрунтовано вказав на безпідставність неврахування відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови факту проїзду транспортного засобу сідового тягача з напівпричепом-контейнеровозом, оскільки з даних фотофіксації правопорушення вбачається проїзд транспортного засобу з напівпричепом, завантажений контейнером або змінним кузовом. Останнє також підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, а тому доводи представника відповідача з цього приводу є безпідставними.

Заперечуючи висновки суду першої інстанції щодо завантаження напівпричепу контейнером, відповідач не наводить будь-яких обгрунтованих аргументів щодо виду транспортного обладнання, яке встановлено на напівпричепі. При цьому, фактично позиція відповідача полягає в тому, що контейнер це конструкція, відносно якої наявна технічна можливість щодо встановлення та зняття її з напівпричепу. У спірному випадку, за позицією відповідача, здійснювалося перевезення вантажу транспортним засобом конструкція якого не передбачає можливості зняття чи встановлення транспортного обладнання для перевезення вантажу (контейнера).

З приводу такої позиції відповідача слід зазначити те, що надані відповідачем докази не дозволяють дійти висновків, на яких наполягає відповідач, а саме, не можливо встановити того, чи є знімним обладнання для перевезення вантажу, встановлене на напівпричепу.

Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державна служба України з безпеки на транспорті на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2023 року в адміністративній справі №173/2367/23 залишити без задоволення.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2023 року в адміністративній справі №173/2367/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко