Справа № 2-а-1306/11
Суддя: Калінюк Р. Б.
Дата ухвалення: 2011-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Біляївський районний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2011 року розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області про визнання неправомірними дій та перерахунок та виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області, в якому просить суд визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області по виплаті йому пенсії, як інваліду 2 групи, в розмірі меншому, ніж це встановлено ст.49, ст.50, ч.4 ст.54, ст.67, ст.71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; зобов`язати відповідача провести йому перерахунок та виплачувати основну (державну) пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, по 2 групі інвалідності з урахуванням фактично здійснених виплат з 01.02.2011 року по 02.08.2011 року, відповідно до ст.49, ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67, ст.71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як постраждалому внаслідок аварії на ЧАЕС, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що, відповідач, всупереч діючому законодавству здійснює виплату основної та додаткової пенсії в розмірах, які не відповідають вимогам Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач звертався до відповідача 10.06.2011 року з заявою про перерахунок пенсії, але відповідач відмовив йому в перерахунку, у зв`язку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Від представника Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області надійшло до суду заперечення на позов (а.с.15-16) відповідно до положень ч. 2 ст. 51 КАС України, в якому відповідач посилається на ст.62 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої роз`яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов`язковим для виконання міністерствами та іншими органами державної виконавчої влади, всіма суб`єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності, а також посилається на ст.67 вказаного Закону, згідно якої конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій щорічно підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Суд, вивчивши позицію позивача, заперечення відповідача та матеріали справи, дослідивши наявні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Пенсійне забезпечення осіб, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС здійснюється згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№ 796 від 28.02.1991 року, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»№ 1058 від 09.07.2003 року та на підставі Постанови Кабінету Міністрів України.

Стаття 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» закріплює норму, у відповідності до якої пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Державна пенсія особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 призначається у відповідності до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», частина 4 якої встановлює, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам віднесеними до категорії 1 згідно ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`призначається у розмірах: інвалідам 2 групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 7 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 28.05.2008 року №530 встановлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`виплачується інвалідам 2 групи у розмірі 20% прожиткового мінімуму, встановленого законом, для осіб, які втратили працездатність.

Розмір пенсії, встановлений частиною 4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», був визначений виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, який для цієї категорії пенсіонерів законодавчо встановлений не був.

Позивач за рішенням МСЕК є інвалідом 2-ої групи (а.с.9, 12), належить (віднесений) до 1 категорії, як особа, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.13).

За цих обставин, згідно ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`позивач має право на отримання державної пенсії, розмір якої у відповідності до ч.4 ст.54 вказаного закону повинен бути не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії згідно того ж Закону повинен складати 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Як встановлено судом, відповідач державну та додаткову пенсію призначає та нараховує позивачу в набагато меншому розмірі, а ніж це передбачено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Конституційним Судом України було прийнято рішення № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року про визнання таким, що не відповідає Конституції (є неконституційним) положень статей Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким призупинялись або вносилися зміни у деякі статті Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме в ст.50 та ст.54 вказаного Закону. Після прийняття Конституційним Судом України рішення № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року вказаний Закон діє в редакції на кінець 2006 року. У відповідності з зазначеним рішенням Конституційного Суду України положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України`втрачають чинність з дня ухвалення цього рішення, тобто з 22.05.2008 року.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згоду на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами випливає, що при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають ч.1 ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян»№ 654 від 16.07.2008 року та постанова «Про деякі питання соціального захисту деяких категорій громадян» № 530 від 28.05.2008 року, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Як слідує із ч.7 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворюваня, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильскої катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту обсягу прав позивача, встановленних цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Зі ст.50 та ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіянну здоров`ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством, розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорії, та розмір щомісячної компенсації сім`ям за втрату годувальників, внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий розмір мінімальної пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Однак відповідач всупереч діючому законодавству не виплачує позивачеві пенсію у передбаченому законом розмірі.

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Так, дійсно ст. 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`визначає, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Отже, відповідно до положень ст.ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`від 08.02.1991 року пенсія учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 групи виплачується - у розмірі, згідно до ч. 4 ст. 54 цього Закону. В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком. Додаткова пенсія (ст.50 вказаного Закону): інвалідам І групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам III групи - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» від 08.02.1995 року, право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров`ю не обмежується строком давності.

Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

19.06.2011 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік" від 14.06.2011 р. №3491, яким встановлено, що положення ст.39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом міністрів України та виходячи з фінансового стану ПФУ. Нормативно-правовим актом Кабінету міністрів України, прийнятим на виконання вимог Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік" від 14.06.2011 р. №3491 є Постанова Кабінету Міністрів України № 745 від 06.07.2011 року.

В зв`язку з тим, що дія статтей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" Законом України "Про державний бюджет України на 2011 рік" до прийняття Постанови Кабінету Міністрів України № 745 від 06.07.2011 року не була зупинена, позивач має право на отримання основної (державної) пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, по 2 групі інвалідності з урахуванням фактично здійснених виплат з 01.02.2011 року по 05.07.2011 року включно.

З 06.07.2011 року норми і положення статтей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України № 745 від 06.07.2011 року "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету".

Таким чином, право позивача прямо встановлено Конституцією та Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стосовно вимоги позивача щодо зобов`язання Управління пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області у майбутньому перераховувати пенсію, то вказана вимога задоволенню не підлягає, так як у відповідності до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійснені ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Таким чином, рішення суду не може прийматися як застереження від будь-яких порушень та не може бути умовним, а розглядати справу та приймати рішення на майбутнє, приймаючи за наявне неіснуючі порушення, суперечить приписам чинного законодавства, а тому вказана вимога позивача є безпідставною.

У зв`язку з чим суд, для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, приходить до висновку про необхідність визнання неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області по виплаті йому пенсії, як інваліду 2 групи, в розмірі меншому, ніж це встановлено ст.49, ст.50, ч.4 ст.54, ст.67, ст.71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та про необхідність зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок та виплатити основну (державну) пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, по 2 групі інвалідності з урахуванням фактично здійснених виплат з 01.02.2011 року по 05.07.2011 року, відповідно до ст.49, ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67, ст.71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як постраждалому внаслідок аварії на ЧАЕС, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Керуючись ст.46, ст.92 Конституції України, ст.ст.49, 50, 54, 67, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, ст. ст. 4, 9, 11, 71, 159, 160, 161, 162, 163, 1832 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області про визнання неправомірними дій та перерахунок та виплату пенсії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області по виплаті їй пенсії, як інваліду 2 групи, в розмірі меншому, ніж це встановлено ст.49, ст.50, ч.4 ст.54, ст.67, ст.71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язати відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити основну (державну) пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, по 2 групі інвалідності з урахуванням фактично здійснених виплат з 01.02.2011 року по 05.07.2011 року, відповідно до ст.49, ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67, ст.71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як постраждалому внаслідок аварії на ЧАЕС, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

У іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Зобов`язати Управління Пенсійного Фонду України в Одеській області виконати постанову суду негайно.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного адміністративного суду, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського районного

суду Одеської області Р.Б.Калінюк