Справа № 607/8204/24
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.04.2024 Справа №607/8204/24 Провадження №2-а/607/204/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Бумби М.І.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1812636 від 03.04.2024 року, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. Аргументуючи свої позовні вимоги, зазначив, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення. Так зазначив, що 03.04.2024 близько 12 год. 04 хв. він рухався по вул..Кн.Василька в м.Теребовля. Підїзджаючи до світлофору, що регулював об`їзд мосту,який ремонтується, загорілось червоне світло та він зупинився. Попереду нього стояли інші автомобілі. Коли на світлофорі увімкнулось зелене світло, автомобілі розпочали рух. Проте,попереду нього стояв інший автомобіль, який не міг розпочати рух, відтак задля продовження свого руху, позивач вирішив об`їхати даний автомобіль. Перед початком об`їзду він переконався у його безпечності та оглядовості. Однак, перед світлофором він був зупинений капралом поліції, який не взяв до уваги пояснення позивача та почав виносити постанову про адміністративне правопорушення. Зазначив, що при розгляді справи не було з`ясовано та доведено усі обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки адміністративного проступку. Вказав, що на його думку працівником поліції не було дотримано вимоги ст.ст.245, 280 КУпАП. Також зазначив, що спірну постанову було винесено без надання йому змоги скористатись правовою допомогою, не враховано його матеріальне становище та характеристики особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Таким чином, враховуючи наведене, позивач просить скасувати спірну постанову, а також стягнути судові витрати у його користь.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Тернопільській області подав відзив на позов, у якому позов не визнав. Зазначив, що 03.04.2024 року поліцейським Максимчак Д.І. винесено постанову серії ЕНА №1812636 від 03.04.2024 року стосовно позивача у зв`язку із тим, що він в м.Теребовля по вул..Кн.Василька керував транспортним засобом «R4» н.з. НОМЕР_1 та здійснив обгін попутніх транспортних засобів на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, чим порушив вимоги пункту 14.6 (г) ПДР України. До відзиву долучив відеозапис події. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення поліцейським було роз`яснено позивачу його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. Вважає, що спірна постанова відповідає вимогам статті 283 КУпАП та фактичним даним, встановленим поліцейським на місці зупинки транспортних засобів. Зазначив, що твердження викладені позивачем у позові, на його думку, є хибними, а позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам та не підлягають до задоволення.

Ухвалою судді від 12.04.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові, просить їх задовольнити.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявним у матеріалах справи доказом про його вручення. В судове засідання не прибув, зазначивши у відзиві про те, що просить справу розглядати у його відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази встановив наступні обставини.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1812636 від 03.04.2024 року, ОСОБА_1 03.04.2024 року о 12 год. 01 хв.. в м.Теребовля по вул.. Кн.Василька, керуючи транспортним засобом марки «Ravon R4», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив обгін попутніх транспортних засобів на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, чим порушив пункт 14.6 (г) ПДР України порушення правил обгону або заборонено обгін на ділянках дороги з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст..122 КУпАП. У спірній постанові зазначено, що до неї у якості доказу додається відео фіксація із боді камери 0097.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд, не заперечуючи наявності у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу, вважає що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинно компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно із пунктом 14.6 (г) ПДР України, обгін заборонено у кінці підйому на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП,… порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду,…тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

Згідно статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення поліцейського буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводи свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Як вбачається із відеофіксації з нагрудних камер працівників поліції, які надано відповідачем та які на його думку доводять вину позивача, дана фіксація адміністративного проступку розпочинається уже після того, як автомобіль, яким керував позивач, а саме «Ravon R4» д.н.з. НОМЕР_1 був зупинений працівником поліції. ОСОБА_1 на запитання поліцейського щодо порушення ним правил обгону, пояснив, що він здійснив об`їзд транспортного засобу, який зупинився перед ним. Відтак, таке твердження позивача не спростовано у судовому засіданні доказами наданими відповідачем. Крім цього, відповідачем не надано суду дані про наявність на даній ділянці дороги суцільної дорожньої розмітки, яка б забороняла позивачу здійснити об`їзд транспортного засобу, що стояв перед ним. Також матеріали відеофіксації підтверджують, що інспектор поліції роз`яснив права позивачу, передбачені ст.268 КУпАП, у тому числі право на захист, уже після складання винесеної ним постанови у даній справі, а саме під час її роздруківки. Також, суд зазначає, що вчинення спірного адміністративного правопорушення, заперечується та не визнається самим позивачем, а докази, які надав представник відповідача не підтверджують його вчинення ОСОБА_1 .

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи обґрунтованість спірної постанови, суд зазначає, що належних та допустимих доказів, які б підтверджували здійснення позивачем обгону, де його заборонено пунктом 14.6 (г) ПДР України, відповідачем суду не надано, у тому числі відеофіксації вчиненого позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до вимог частини 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, проаналізувавши матеріали даної справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення слід задовольнити, спірну постанову серії ЕНА №1812636 від 03.04.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якоїОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. скасувати, провадження у справі, закрити.

Крім цього, суд приходить до висновку, що позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області суму сплаченого ним судового збору при зверненні із адміністративним позовом в суд.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1812636 від 03.04.2024 року згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень, скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП, провадженням закрити.

Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській областісуму судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із адміністративним позовом в суд, що становить 605(шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у десяти денний строк з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду складено 30 квітня 2024 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан