Справа № 155/634/24
Суддя: Яремчук С. М.
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №155/634/24
Провадження №2-а/155/9/24
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Яремчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Задурської К.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Богоноса І.М.,

представника відповідача Мудрака Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Горохівської міської ради Луцького району Волинської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до адміністративної комісії Горохівської міської ради Луцького району Волинської області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову вказала, що 09 квітня 2024 року адміністративною комісією відносно неї було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 6800,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, а саме, продаж алкогольних напоїв марки «Revo» ємкістю 0,5 л., вартістю 52 гривні, неповнолітній особі ОСОБА_2 . Вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту, процедури складання.

Вказала, що 20 березня 2024 року дійсно продала ОСОБА_2 слабоалкогольний напій «Revo», однак була переконана, що останньому вже років двадцять, оскільки його зовнішній вигляд не викликав жодних сумнівів щодо його віку. Зазначила також, що їй відомо про те, що ОСОБА_2 працює барменом в кафе «Беладжіо» і продає алкогольні напої. Крім того, вказує, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і на момент складання адміністративного протоколу працівниками поліції останній вже був майже повнолітній. Однак, адміністративною комісією при розгляді адміністративної справи не були враховані вищенаведені обставини, не взято до уваги дії позивача, у зв`язку з чим позивач вважає, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП підлягає скасуванню. З огляду на це, позивачка просить суд визнати дії адміністративної комісії при виконавчому комітеті Горохівської міської ради Луцького району Волинської області щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП протиправними та скасувати постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП, а справу закрити.

30 квітня 2024 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача в якому останній заперечив щодо позову, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. В обґрунтування заперечень вказав, що оскаржувана постанова є законною, усі наявні у матеріалах провадження докази підтверджують вину позивачки у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. З огляду на це, просив в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні позивач та її представник просили позов задовольнити з підстав вказаних у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні в задоволенні позову просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Правовідносини між сторонами по справі є адміністративно-правовими та урегульовані положеннями КАС України та КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України (стаття 246 КУпАП).

Згідно з ст. 218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 156 КУпАП.

В силу ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Судом встановлено, що 20 березня 2024 року інспектором СЮП ВП Луцького РУП ГУНП у Волинській області капітаном поліції Лапків С.С. було складено протокол про адміністративне правопорушення від серії ВАВ №969582 відповідно до якого 20 березня 2024 року, близько 19 години 34 хвилини громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи на своєму робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться в АДРЕСА_1 , здійснила продаж алкогольних напоїв марки «Revo» ємкістю 0,5 л., кількістю 1 шт., вартістю 52 гривні, неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинила адміністративне правопорушенням, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Даний протокол разом з адміністративними матеріалами був переданий на розгляд адміністративної комісії Горохівської міської ради Луцького району Волинської області.

09 квітня 2024 року постановою адміністративної комісії №2 позивачку ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та визнано її винною і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень.

З постанови вбачається, що позивачка ОСОБА_1 20 березня 2024 року о 19 годині 34 хвилини, перебуваючи на робочому місці в магазині «Фотинія», що знаходиться в АДРЕСА_1 , здійснила продаж алкогольних напоїв марки «Revo» ємкістю 0,5 л., вартістю 52 гривні, неповнолітній особі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Факт скоєння позивачкою адміністративного правопорушення також підтверджується поясненнями неповнолітнього ОСОБА_2 від 20 березня 20204 року відповідно до яких останній підтвердив факт придбання ним алкогольного напою марки «Revo» вартістю 52 гривні в магазині «Фотинія», при цьому продавець чеку йому не видала та документи, що засвідчують його особу не перевіряла; копією паспорта громадянина України неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому було продано алкогольний напій марки «Revo» ємкістю 0,5 л. вартістю 52 гривні, а також копією квитанції АТ «Акцент-Банк» №0 від 20 березня 2024 року згідно з якою підтверджується факт оплати ОСОБА_2 в магазині «Фотинія» на суму 52 гривні.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; опис обставин, установлених при розгляді справи; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; зазначення реквізитів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відтак, судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення процедури розгляду справи або порушення прав позивача під час розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності. Зміст постанови відповідає вимогам ст. 283 КпАП України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, до адміністративних судів може бути оскаржено рішення суб`єкта владних повноважень. У таких справах адміністративні суди перевіряють чи прийнято оскаржуване рішення правомірно, з використанням наданих законом повноважень, обґрунтовано та розсудливо.

Таким чином, ст. 17 КАС України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування. їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Факт продажу слабоалкогольних напоїв ОСОБА_2 позивачкою не заперечується.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною другою ст. 156 КУпАП передбачена, зокрема, відповідальність за продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Адміністративне правопорушення визнають вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії (бездіяльності), передбачала її шкідливі наслідки й бажала їх або свідомо допускала їх настання. Усвідомлення протиправного характеру діяння та передбачення шкідливих наслідків становлять інтелектуальні ознаки умислу, а бажання або свідоме допущення наслідків вольову ознаку.

Адміністративне правопорушення визнають вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії (бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість), або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла передбачити (недбалість).

Таким чином, твердження позивачки про те, що при здійсненні продажу алкогольних напоїв марки «Revo», ОСОБА_2 у неї не було обґрунтованого сумніву щодо його повноліття, судячи з його зовнішнього вигляду, а відтак вимагати від покупця документів, що підтверджують його вік, у неї підстав не було, не спростовують наявності у вказаних діях позивачки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, навіть за умови відсутності умислу.

Так, адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму дії або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно до ст. 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, відповідно до висновку Великої палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 25 червня 2020 року по справі №520/2261/19, визначений ст. 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Таким чином, відповідачем доведено належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що прийнята відповідачем постанова №2 від 09 квітня 2024 року про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП прийнята в межах, порядку та способу притягнення особи до адміністративної відповідальності і відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак підстави для скасування постанови відсутні.

Проте, суд вважає, що при накладенні стягнення за вчинене правопорушення адміністративною комісією не були враховані всі обставини справи, зокрема, той факт, що особі, якій було здійснено продаж алкогольного напою на момент розгляду справи адміністративною комісією менш як через три тижні виповнювалось 18 років, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, а також обтяжуючих обставин.

Так, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначне правопорушення це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Як зазначено у Постанові Вищого адміністративного суду України від 14.12.2016 по справі К/800/17615/16, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Із вказаного вище можна зробити висновок, що вчинене ОСОБА_1 діяння хоча і формально містить ознаки, що характеризують певне правопорушення, однак з врахуванням того, що вказане діяння не є суспільно небезпечним з огляду на можливі наслідки, суб`єктивно таке не було спрямоване на вчинення та настання наслідків протиправного діяння, суд дійшов висновку, що вищезазначені обставини у своїй сукупності, як наслідок призводять до малозначності його діяння.

А тому, з врахуванням досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, обставин вчинення адміністративного правопорушення, суд вважає, що вчинене позивачем адміністративне правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 6800 гривень, можна вважати малозначним.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення, яке вчинила ОСОБА_1 не завдало збитків суспільним інтересам чи громадянам, з огляду на те, що ОСОБА_2 , якому було здійснено продаж алкогольного напою на момент постановлення рішення у даній справі досяг повноліття, адміністративне правопорушення позивачкою вчинено вперше, остання є інвалідом ІІ групи з дитинства, має незадовільний стан здоров`я, суд вважає за необхідне змінити захід стягнення та звільнити позивачку від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП України.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст. 2, 22, 77, 90, 286, 243, 250 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Горохівської міської ради Луцького району Волинської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Змінити захід стягнення, застосований до ОСОБА_1 постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Горохівської міської ради про накладення адміністративного стягнення від 09 квітня 2024 року №2 за ч. 2 ст. 156 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Горохівська міська рада Луцького району Волинської області, місцезнаходження: місто Горохів, вулиця Шевченка, 17 Луцького району Волинської області, .

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.