Справа № 120/3709/24
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 р. Справа № 120/3709/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної державної (військової) адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

25.03.2024 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вінницької обласної державної (військової) адміністрації.

У поданому адміністративному позові позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо направлення скарги позивача від 04.03.2024 № 01-О-1324-8 для розгляду Департаменту гуманітарної політики Вінницької ОВА, тобто тому органу та посадовій особі, дії та бездіяльність яких він оскаржував;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути скаргу позивача від 04.03.2024 № 01-О-1324-8 з повним дотриманням норм статей 7 та 19 Закону України "Про звернення громадян".

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач надіслав на електронну адресу відповідача звернення, в якому оскаржував дії та бездіяльність Департаменту гуманітарної політики Вінницької ОВА. Таке звернення було зареєстроване відповідачем 04.03.2024 за вх. № 01-О-1324-8. Разом з тим 19.03.2024 позивач отримав відповідь на свою скаргу, яка підписана директором ОСОБА_2 . Отже, на думку позивача, відповідач проігнорував вимоги п. 4 ст. 7 та п. 10 ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" та направив його скаргу тому органу та посадовій особі, дії та бездіяльність яких він оскаржував, що призвело до необ`єктивного розгляду звернення позивача.

Ухвалою суду від 01.04.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

16.04.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги заперечує та зазначає, що першим заступником начальника обласної військової адміністрації Наталею Заболотною здійснено первинний розгляд скарги позивача від 04.03.2024 та накладено електронну резолюцію, відповідно до якої визначено головного виконавця, відповідального за розгляд скарги позивача, а саме директора Департаменту гуманітарної політики ОСОБА_3 .

Відповідач зауважує, що питання, порушені у скарзі позивача від 02.02.2024 № 01-О-32-11, яку позивач просив повторно розглянути у своїй скарзі від 04.03.2024 № 01-О-1324-8, належать виключно до компетенції Департаменту гуманітарної політики ОВА. Відтак, листом від 19.03.2024, на виконання резолюції першого заступника начальника обласної військової адміністрації вказаний Департамент повідомив позивача про проведення повторної перевірки щодо медичних оглядів працівників Кузьминецького професійного аграрного ліцею.

Відповідач вважає заявлений позов безпідставним та просить суд відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені сторонами доводи на підтримку своїх вимог та заперечень, суд встановив такі обставини справи.

04.03.2024 позивач ОСОБА_1 надіслав на електронну адресу Вінницької обласної державної адміністрації скаргу, яка зареєстрована того ж дня за вх. № 01-О-1324-8.

Зі змісту скарги слідує, що 02.02.2024 позивач звертався до Департаменту гуманітарної політики Вінницької ОВА із заявою, в якій просив провести повторну перевірку питання, що стосується медичних оглядів працівників Кузьминецького ПАЛ, але посадові особи Департаменту надіслали відписку, тобто не провели повторну перевірку. Відтак позивач просив провести службове розслідування відносно посадових осіб Департаменту щодо неналежного розгляду його звернення.

Листом від 19.03.2024 за № 01-О-1324-8 за підписом директора Департаменту гуманітарної політики Вінницької обласної державної адміністрації Володимира Буняка позивача повідомлено про те, що на виконання резолюції першого заступника начальника Вінницької обласної військової адміністрації ОСОБА_4 . Департаментом гуманітарної політики облдержадміністрації розглянуто скаргу позивача від 04.03.2024.

Позивач вважає, що його скаргу розглянуто неналежним чином і що відповідач допустив порушення вимог ст.ст. 7, 19 Закону України "Про звернення громадян", що і зумовило звернення до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд при вирішенні спору керується такими мотивами.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити до органів державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів врегульовані Законом України від 02.10.1996 № 393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі Закон № 393/96-ВР).

Цей Закон також забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Вказані конституційні положення, а також положення Закону України "Про звернення громадян" містять правову процедуру розгляду звернень особи, зокрема до суб`єктів владних повноважень, яка гарантує доступ особи до інформації, обов`язок розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Правова процедура ("fair procedure" справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади, та встановлює межі вчинення повноважень органом публічної влади і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження таких дій особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.

Встановлена правова процедура, як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

Ця правова процедура спрямована на забезпечення загального принципу юридичної визначеності, складовою якої є принцип легітимних очікувань як один з елементів принципу верховенства права, тобто особа правомірно очікує отримати у передбачений законом спосіб відповідь на порушене перед суб`єктом, якому адресовано звернення, питання відповідно та у спосіб, передбачений законом.

Частиною першою статті 1 Закону № 393/96-ВР визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Клопотання письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 5 цього Закону звернення громадян адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду (ч. 1 ст. 7 Закону № 393/96-ВР).

При цьому частинами третьою, четвертою статті 7 цього Закону передбачено, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства звернення громадян мають розглядатися тим органом, до компетенції якого належить вирішення порушених у цих зверненнях питань.

Аналогічний висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі справі № 800/580/17.

За змістом частин 1, 3, 4 статті 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням безпосередньо до суду.

За приписами статті 18 Закону № 393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Згідно із ст. 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

За приписами частини першої, другої статті 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Таким чином, у разі надходження до органу звернення громадянина, відповідний орган повинен об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити викладені у цьому зверненні обставини та письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви і суть прийнятого рішення. Це закономірно означає, що орган, до якого відбулося звернення, зобов`язаний надати мотивовану та обґрунтовану відповідь або прийняти рішення про відмову у задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні, скарзі).

Верховний Суд у постанові від 27.04.2020 у справі № 813/4351/16 зазначив, що саме по собі надання будь-якої відповіді на звернення громадянина у визначені законом строки не слід вважати повним і належним виконанням свого обов`язку суб`єктом владних повноважень. Істотною умовою такої відповіді є її належне обґрунтування і вирішення поставлених у зверненні питань (із урахуванням суті відповідного звернення і на підставі його ґрунтовного й всебічного вивчення).

Так, позивач зазначає про те, що відповідач об`єктивно та всебічно не перевірив його скаргу від 04.03.2024. Крім того, під час розгляду цієї скарги відповідач не дотримався вимог статті 7 Закону № 393/96-ВР і направив скаргу для розгляду до того органу, дії та бездіяльність якого позивач оскаржував.

Перевіряючи вказані доводи позивача суд встановив, що 04.03.2024 ОСОБА_1 надіслав на офіційну електронну адресу відповідача скаргу, в якій скаржився на неналежний розгляд його звернення від 02.02.2024 посадовими особами Департаменту гуманітарної політики Вінницької ОВА, просив провести службове розслідування за цим фактом щодо посадових осіб Департаменту та притягнути винних до відповідальності.

На вказану скаргу листом Департаменту гуманітарної політики Вінницької ОВА від 19.03.2024 за № 01-О-1324-8 позивача повідомлено, що на виконання резолюції першого заступника начальника Вінницької ОВА Заболотної Н.М., Департаментом гуманітарної політики облдержадміністрації розглянуто скаргу заявника від 04.03.2024 № 01-О-1324-8.

Лист підписаний директором Департаменту гуманітарної політики Вінницької обласної державної адміністрації Володимиром Буняком.

Отже, твердження позивача про те, що його скаргу по суті було розглянуто Департаментом, відповідають дійсності та підтверджуються матеріалами справи.

Суд враховує, що зміст звернення позивача однозначно свідчив про оскарження позивачем неправомірних, на його думку, дій посадових осіб Департаменту гуманітарної політики Вінницької ОВА щодо неналежного розгляду звернення.

Попри це, скарга позивача щодо дій Департаменту була передана відповідачем на розгляд самого Департаменту та розглянута ним з наданням позивачу відповіді.

Перевіряючи правомірність таких дій відповідача, суд звертає увагу на те, що розпорядженням голови Вінницької ОВА від 17.02.2021 № 96 затверджено Положення про Департамент Гуманітарної політики Вінницької обласної державної адміністрації.

Відповідно до пункту 1 цього Положення Департамент гуманітарної політики Вінницької обласної державної адміністрації є структурним підрозділом обласної державної адміністрації, підпорядкований Голові обласної державної адміністрації, підзвітний та підконтрольний Міністерству освіти і науки України, Міністерству молоді та спорту України, Міністерству культури та інформаційної політики України, а також з питань здійснення контролю за діяльністю підпорядкованих навчальних закладів Державній службі якості освіти України.

Згідно з пунктом 2 Положення Департамент у своїй діяльності керується Конституцією та законами України та зокрема розпорядженнями Голови обласної державної адміністрації, а також цим Положенням.

З аналізу наведених норм Положення вбачається, що Департамент у своїй діяльності підпорядкований голові облдержадміністрації.

Своєю чергою, розпорядженням голови Вінницької ОВА від 17.02.2022 № 71 "Про внесення змін до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 27 грудня 2019 року № 989" затверджено розподіл обов`язків між головою, першим заступником, заступниками голови обласної державної адміністрації.

Згідно з цим розпорядженням перший заступник Голови обласної державної адміністрації забезпечує реалізацію державної політики у галузі охорони здоров`я та реабілітації; освіти та науки; культури та мистецтва на території області; спрямовує, координує та здійснює контроль за діяльністю, зокрема Департаменту гуманітарної політики обласної державної адміністрації.

Відтак суд доходить висновку, що саме Вінницька ОВА є органом вищого рівня щодо Департаменту гуманітарної політики, а тому саме голова або перший заступник голови Вінницької ОВА уповноважені розглядати скарги щодо дій посадових осіб цього Департаменту.

Приписами частини четвертої статті 7 Закону № 393/96-ВР встановлено пряму заборону направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Утім, всупереч відповідній забороні, відповідач передав скаргу позивача для розгляду Департаменту гуманітарної політики Вінницької ОВА, тобто тому органу (посадовим особам), дії яких оскаржувалися заявником.

Таким чином, суд доходить висновку, що під час розгляду скарги позивача від 04.03.2024 відповідач не дотримався вимог статей 7, 19 Закону України "Про звернення громадян" та діяв не у спосіб, визначений законом.

З огляду на викладене наявні підстави для визнання протиправною бездіяльність Вінницької обласної державної (військової) адміністрації щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 04.03.2024 (вх. № 01-О-1324-8).

Обираючи зазначений спосіб захисту порушеного права позивача, суд виходить з того, що направлення його скарги для розгляду до Департаменту гуманітарної політики ОВА призвело до нерозгляду такої скарги по суті належним суб`єктом.

При цьому враховуються положення пункту 10 частини другої статті 245 КАС України, за змістом яких суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відтак, з огляду на те, що скарга позивача відповідачем не розглянута, належним способом поновлення порушених прав та інтересів ОСОБА_1 у спірних правовідносинах суд вважає зобов`язання відповідача розглянути скаргу позивача від 04.03.2024 (вх. № 01-О-1324-8) з дотриманням норм статей 7, 19 Закону України "Про звернення громадян".

Частиною першою статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За правилами статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд приходить до переконання про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а будь-яких інших судових витрат у справі не встановлено, питання про їх розподіл не вирішується.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Вінницької обласної державної (військової) адміністрації щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 04 березня 2024 року (вх. № 01-О-1324-8).

Зобов`язати Вінницьку обласну державну (військову) адміністрацію розглянути скаргу ОСОБА_1 від 04 березня 2024 року (вх. № 01-О-1324-8) з дотриманням норм статей 7, 19 Закону України "Про звернення громадян".

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

2) відповідач: Вінницька обласна державна (військова) адміністрація (, місцезнаходження: вул. Соборна, 70, м. Вінниця, 21050).

Повне рішення суду складено 30.04.2024.

Суддя Сало Павло Ігорович