Справа № 120/585/24
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/585/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Поліщук Ірина Миколаївна

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

30 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - управління поліції охорони у Вінницькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 вказану позовну заяву повернуто особі, яка її подала, відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України з огляду на невиконання позивачем вимог ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 22.01.2024 про залишення позовної заяви без руху.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до необґрунтованого повернення позовної заяви.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до п.2 ч.5 ст.160 КАС України не покладено обов`язок на позивача та його представника в обов`язковому порядку надавати суду дані про електронний кабінет та електронний підпис захисника.

Незважаючи на те, що невідповідність зазначеного у позовній заяві відповідача у справі потребує усунення, це не може бути підставою для повернення позовної заяви. Така невідповідність лежить у площині визначення належного відповідача у справі та підлягає усунення в порядку, встановленому ст.48 КАС України.

Повернення позовної заяви здійснено неповноважним складом суду, адже у даному випадку повернення позовної заяви мало здійснюватись колегією суддів, а не суддею одноособово.

Судом першої інстанції порушено право позивача на звернення до суду шляхом відмови у прийняття позовної заяви.

Відповідач та третя особа не подали відзивів на апеляційну скаргу позивача.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2024, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що позовну заяву (у паперовій формі) від імені позивача подано адвокатом Семенюком І.В., однак при цьому у позовній заяві не зазначено інформації про наявність в адвоката електронного кабінету, тобто не підтверджено факту обов`язкової реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Предметом оскарження за даним позовом є дії Міністерства внутрішніх справ України за участі третьої особи Управління поліції охорони у Вінницькій області щодо відмови позивачу в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, як особі з інвалідністю першої групи, на підставі поданої заяви від 26.09.2023.

Однак, до матеріалів позовної заяви представником позивача не долучено копії заяви від 26.09.2023, доказів звернення із такою заявою до відповідача, а також доказів відмови Міністерства внутрішніх справ України, яка була б надана за результатом розгляду заяви позивача від 26.09.2023.

Також суд першої інстанції вказав, що в прохальній частині позовної заяви позивач просить суд визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України за участі третьої особи Управління поліції охорони у Вінницькій області. При цьому, представник позивача визначає Управління поліції охорони у Вінницькій області в якості третьої особи, втім фактично оскаржує дії Міністерства внутрішніх справ України за участі третьої особи Управління поліції охорони у Вінницькій області. Втім, положеннями КАС України не передбачено можливість оскарження дій суб`єкта владних повноважень, який визначений в якості третьої особи.

З урахуванням наведеного ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.01.2024 вказану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з недотриманням вимог статей 160, 161 КАС України та встановлено 5-денний термін з дня одержання копії ухвали для усунення визначених у ній недоліків, шляхом:

- надання усіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги;

- уточнення змісту позовних вимог чи/або складу учасників справи за даним позовом;

- письмового підтвердження адвокатом факту реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або, у разі його відсутності, шляхом реєстрації такого електронного кабінету відповідно до статті 18 КАС України з наступним письмовим повідомленням суду про цей факт (або подання до суду обґрунтованої письмової заяви про те, що реєстрація електронного кабінету суперечить релігійним переконанням адвоката).

06.02.2024 представником позивача - адвокатом Семенюком І.В. подано заяву за вх. №7483/24. В поданій заяві представник позивача зазначив, що зміст позовних вимог він залишає незмінним. Повідомив, що якщо суд дійде висновку про наявність підстав для залучення до участі у справі в якості співвідповідача Управління поліції охорони у Вінницькій області, то позивач, керуючись ст. 48 КАС України не заперечує на таку заміну судом. Також вказав, що у позовній заяві відсутні посилання позивача на заяву від 26.09.2023. Крім того, ОСОБА_2 також зазначив, що ним надано усі докази на підтвердження його повноважень представляти інтереси позивача.

Надавши оцінку вказаній заяві представника позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі Вінницького окружного адміністративного суду від 22.01.2024, а тому ухвалою від 12.02.2024 повернув вказану позовну заяву відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України. Також суд роз`яснив, що згідно з частиною 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Частиною другою статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 18 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини другої статті 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

18.10.2023 набув чинності Закон України від 29.06.2023 № 3200-IX, яким внесено зміни до КАС України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Частинами 4-6 статті 18 КАС України передбачено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, серед іншого, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Встановлено, що позовну заяву (у паперовій формі) від імені позивача подано адвокатом Семенюком І.В., однак при цьому у позовній заяві не зазначено інформації про наявність в адвоката електронного кабінету, тобто не підтверджено факту обов`язкової реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Незважаючи на те, що ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.01.2024 звернуто увагу представника позивача на його обов`язок щодо реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, представник позивача не виконав такого обов`язку.

Також апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що залишились не усунутими, вказані в ухвалі Вінницького окружного адміністративного суду від 22.01.2024, недоліки позовної заяви в частині уточнення змісту заявлених позовних вимог чи/або складу учасників.

З урахуванням наведеного, станом на 12.02.2024 позивачем не усунуті недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі Вінницького окружного адміністративного суду від 22.01.2024, що вказує на необхідність повернення позовної заяви на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10 лютого 2010 року).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З огляду на наведене апеляційний суд надав правову оцінку визначальним доводам апеляційної скарги. Суд зауважує, що не надання оцінки іншим доводам сторін жодним чином не відобразилось на повноті та об`єктивності дослідження судом обставин справи та не вплинуло на результат апеляційного розгляду.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив оскаржувану ухвалу, з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.