Справа № 440/12521/23
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 р. Справа № 440/12521/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.12.2023, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 по справі № 440/12521/23

за позовом ОСОБА_1

до Кобеляцької міської ради

третя особа: ОСОБА_2

про визнання протиправним та скасування рішення ради,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кобеляцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення тридцять третьої позачергової сесії восьмого скликання Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області "Про затвердження старост старостинських округів Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області" від 23 травня 2023 року № 1 в частині затвердження ОСОБА_2 на посаду старости Озерського старостинського округу Кобеляцької міської ради (п.п.1.7 пункту 1 Рішення).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що оскаржуване рішення Кобеляцької міської ради прийнято з порушенням процедури передбаченої Порядком проведення громадського обговорення щодо кандидатури старости в старостинському окрузі Кобеляцької міської ради Полтавської області, затвердженого рішенням 13-ї сесії Кобеляцької міської ради від 29.10.2021 № 21, яке діяло на момент проведення громадського обговорення, а саме: не проведено другого етапу громадського обговорення, як того вимагає п.3.1 Порядку; не складено протокол по кожному населеному пункту старостинського округу, як того вимагає абз.З п.4.2 Порядку; постійна комісія не розглянула кандидатуру ОСОБА_2 на посаду старости та не надала свої висновки щодо її кандидатури, як того вимагає ч. 5 ст. 47 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні». Порядок громадського обговорення кандидатури на посаду старости в старостинському окрузі Кобеляцької міської ради Полтавської області, затверджений Рішенням тридцять другої сесії восьмого скликання Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області від 05.05.2023 №16 на який посилається у своєму рішенні № 1 від 23.05.2023 Кобеляцька міська рада станом на 08.05.2023 не набрав чинності, оскільки не був оприлюднений та не був доведений до відома жителів громади.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що організаційним комітетом Кобеляцької міської ради проведено громадські обговорення у формі зібрання підписних листів в Озерському старостинському окрузі, за результатами якого ОСОБА_2 отримала погодження серед жителів, а саме її погодили 25% жителів старостинського округу з кількістю виборців 1047 осіб.

За результатами проведеного заходу ОСОБА_2 як кандидата на посаду старости винесено на розгляд сесії міської ради для прийняття остаточного рішення згідно розпорядження міського голови від 22 травня 2023 року № 114.

На тридцять третій сесії Кобеляцької міської ради депутатами затверджено старосту Озерського старостинського округу Синяговську Наталію Іванівну, що підтверджується підпунктом 1.7 пункту 1 рішення від 23 травня 2023 року № 1 "Про затвердження старост старостинських округів Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області".

Посилаючись на порушення процедури проведення громадського обговорення кандидатури старости Озерського старостинського округу, позивач звернувся до суду з вимогою скасувати підпункт 1.7 пункту 1 спірного Рішення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення тридцять третьої позачергової сесії восьмого скликання Кобеляцької міської ради "Про затвердження старост старостинських округів Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області" від 23 травня 2023 року № 1 в частині затвердження ОСОБА_2 на посаду старости Озерського старостинського округу Кобеляцької міської ради (п.п.1.7 пункту 1 Рішення) є індивідуальним актом, який стосується ОСОБА_2 , обраної на посаду старости Озерського старостинського округу Кобеляцької міської ради, та не стосується позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, частиною першою статті 54-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон № 280/97-ВР) установлено, староста затверджується сільською, селищною, міською радою на строк її повноважень за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови, що вноситься за результатами громадського обговорення (громадських слухань, зборів громадян, інших форм консультацій з громадськістю), проведеного у межах відповідного старостинського округу.

Кандидатура старости вноситься на громадське обговорення (громадські слухання, збори громадян, інші форми консультацій з громадськістю) сільським, селищним, міським головою та вважається погодженою з жителями відповідного старостинського округу, якщо в результаті громадського обговорення (громадських слухань, зборів громадян, інших форм консультацій з громадськістю) отримала таку підтримку у старостинському окрузі:

з кількістю жителів до 1500 - більше 20 відсотків голосів жителів від загальної кількості жителів відповідного старостинського округу, які є громадянами України і мають право голосу на виборах;

з кількістю жителів від 1500 до 10 тисяч - більше 17 відсотків голосів;

з кількістю жителів від 10 тисяч до 20 тисяч - більше 14 відсотків голосів;

з кількістю жителів від 20 тисяч до 30 тисяч - більше 10 відсотків голосів;

з кількістю жителів більше 30 тисяч - більше 7 відсотків голосів жителів від загальної кількості жителів відповідного старостинського округу, які є громадянами України і мають право голосу на виборах.

За результатами проведеного громадського обговорення (громадських слухань, зборів громадян, інших форм консультацій з громадськістю) кандидатури старости складається протокол, який має містити такі відомості: дата (період) і місце проведення громадського обговорення (громадських слухань, зборів громадян, інших форм консультацій з громадськістю), кількість жителів відповідного старостинського округу, які є громадянами України і мають право голосу на виборах, відомості про кандидатуру старости, кількість учасників громадського обговорення (громадських слухань, зборів громадян, інших форм консультацій з громадськістю), які підтримали відповідну кандидатуру, із зазначенням прізвища, власного імені (усіх власних імен) та по батькові (за наявності), числа, місяця і року народження, серії та номера паспорта громадянина України (тимчасового посвідчення громадянина України - для осіб, недавно прийнятих до громадянства України), що засвідчується підписом таких учасників.

Кандидатура старости відповідного старостинського округу, не підтримана сільською, селищною, міською радою, не може бути повторно внесена для затвердження в цьому старостинському окрузі протягом поточного скликання відповідної сільської, селищної, міської ради.

Порядок проведення громадського обговорення (громадських слухань, зборів громадян, інших форм консультацій з громадськістю) кандидатури старости затверджується сільською, селищною, міською радою.

Судовим розглядом встановлено, що організаційним комітетом проведено громадські обговорення у формі зібрання підписних листів в Озерському старостинському окрузі, за результатами якого ОСОБА_2 отримала погодження серед жителів, а саме її погодили 25% жителів старостинського округу з кількістю виборців 1047 осіб.

За результатами громадських обговорень ОСОБА_2 , як кандидата на посаду старости, винесено на розгляд сесії міської ради для прийняття остаточного рішення згідно розпорядження міського голови від 22 травня 2023 року № 114.

На тридцять третій сесії Кобеляцької міської ради депутатами затверджено старостою Озерського старостинського округу Синяговську Наталію Іванівну, що підтверджується рішенням від 23 травня 2023 року № 1 "Про затвердження старост старостинських округів Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області".

Колегія суддів звертає увагу, що статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до статті 25 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з частиною 10 статті 59 Закону № 280/97-ВР акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" (далі - Закон № 93-IV) депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України 254к/96-ВР і Закону України "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів" 14/98-ВР обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України" 254к/96-ВР.

Депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 11 Закону № 93-IV у виборчому окрузі депутат місцевої ради має право:

1) офіційно представляти виборців свого виборчого округу та інтереси територіальної громади в місцевих органах виконавчої влади, відповідних органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах і організаціях незалежно від форми власності з питань, що належать до відання органів місцевого самоврядування відповідного рівня;

2) брати участь з правом дорадчого голосу у засіданнях інших місцевих рад та їх органів, загальних зборах громадян за місцем проживання, засіданнях органів самоорганізації населення, що проводяться в межах території його виборчого округу;

3) порушувати перед органами і організаціями, передбаченими пунктом 1 частини першої цієї статті, та їх посадовими особами, а також керівниками правоохоронних та контролюючих органів питання, що зачіпають інтереси виборців, та вимагати їх вирішення;

4) доступу до засобів масової інформації комунальної форми власності з метою оприлюднення результатів власної депутатської діяльності та інформування про роботу ради в порядку, встановленому відповідною радою;

5) вносити на розгляд органів і організацій, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, та їх посадових осіб пропозиції з питань, пов`язаних з його депутатськими повноваженнями у виборчому окрузі відповідно до закону, брати участь у їх розгляді.

При здійсненні депутатських повноважень депутат місцевої ради має також право:

1) на депутатське звернення, депутатський запит, депутатське запитання;

2) на невідкладний прийом;

3) вимагати усунення порушень законності і встановлення правового порядку.

Відповідно до статті 15 Закону № 93-IV депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу у разі виявлення порушення прав та законних інтересів громадян або інших порушень законності має право вимагати припинення порушень, а в необхідних випадках звернутися до відповідних місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також до правоохоронних і контролюючих органів та їх керівників з вимогою вжити заходів щодо припинення порушень законності.

У разі виявлення порушення законності депутат місцевої ради має право на депутатське звернення до керівників відповідних правоохоронних чи контролюючих органів.

Місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, об`єднання громадян, керівники підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов`язані негайно вжити заходів до усунення порушення, а в разі необхідності - до притягнення винних до відповідальності з наступним інформуванням про це депутата місцевої ради.

У разі невжиття відповідних заходів посадові особи місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та керівники правоохоронних і контролюючих органів, до яких звернувся депутат місцевої ради, несуть адміністративну або кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Колегія суддів враховує, що Верховний Суд уже вирішував питання можливості звернення окремих депутатів до суду з позовом в інтересах територіальної громади.

Так, у постанові від 26.02.2020 у справі № 320/740/16-а Верховний Суд дійшов наступних висновків: «…депутат місцевої ради законодавчо не наділений правом здійснювати представництво інтересів територіальної громади в судах. Нормами чинного законодавства для депутата встановлений особливий спосіб впливу як на прийняття рішень органом місцевого самоврядування, так і на життя мешканців відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Саме відповідні ради, а не окремі депутати, згідно зі статтею 10 Закон № 280/97-ВР, є тими представницькими органами місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їхнього імені та в їхніх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом № 280/97-ВР та іншими законами, а отже, й наділені в силу закону на звернення до суду з метою захисту порушених прав територіальної громади.

Право захищати інтереси територіальної громади (або її окремих представників) у суді може бути реалізоване шляхом представництва. Водночас депутат місцевої ради не уповноважений представляти в судах інтереси такої ради або інтереси утворених нею комісій, або інтереси виборців інакше, ніж поза відносинами представництва.»

Аналогічну правову позицію висловлено, а також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 в справі № 803/413/18 та постанові Верховного Суду від 16.01.2024 у справі № 150/928/14-а.

В ході розгляду справи встановлено, що рішення тридцять третьої позачергової сесії восьмого скликання Кобеляцької міської ради "Про затвердження старост старостинських округів Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області" від 23 травня 2023 року № 1 в частині затвердження ОСОБА_2 на посаду старости Озерського старостинського округу Кобеляцької міської ради (п.п.1.7 пункту 1 Рішення) є індивідуальним актом, який стосується ОСОБА_2 , обраної на посаду старости Озерського старостинського округу Кобеляцької міської ради, та не стосується позивача.

Доводи апелянта стосовно не набрання чинності Порядком громадського обговорення кандидатури на посаду старости в старостинському окрузі Кобеляцької міської ради Полтавської області в частині невчасної публікації проекту рішення сесії про внесення змін до громадського обговорення упродовж 10 днів, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки частиною 10 ст. 9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено, що у період дії воєнного стану на акти органів місцевого самоврядування, військово-цивільних адміністрацій та військових адміністрацій, а також їх посадових осіб не поширюються вимоги пункту 3 частини першої (у частині оприлюднення проектів актів), частини четвертої статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку щодо необґрунтованості та безпідставності заявлених позивачем вимог, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.

Суд першої інстанції надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та дослухався до усіх аргументів сторін, які здатні вплинути на результат вирішення спору.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків рішення суду першої інстанції не спростовують.

За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Таким чином, колегія суддів, згідно ст. 316 КАС України вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 по справі №440/12521/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Л.В. Любчич О.В. Присяжнюк