Справа № 480/10789/23
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 р. Справа № 480/10789/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Липоводолинської селищної ради на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 (головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук) по справі № 480/10789/23

за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до Липоводолинської селищної ради

про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила:

- визнати неправомірним та скасувати рішення шостої сесії Липоводолинської селищної ради восьмого скликання від 21 січня 2022 року «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності»;

- визнати неправомірною відмову Липоводолинської селищної ради, оформлену листом від 13.09.2023 за вих. № 02-07/2368, у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради Липоводолинського (Роменського) району Сумської області та у передачі безоплатно із земель комунальної власності у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 1,9892 га, кадастровий номер: :03:003:0190, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Липоводолинської селищної ради Роменського району Сумської області;

- зобов`язати Липоводолинську селищну раду затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради Липоводолинського (Роменського) району Сумської області та передати безоплатно із земель комунальної власності у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1,9892 га, кадастровий номер: :03:003:0190, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Липоводолинської селищної ради Роменського району Сумської області.

В обґрунтування позову зазначила, що тривалий час вчиняла дії щодо отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, зокрема, отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою, замовила проект землеустрою, який пройшов державну експертизу землевпорядної документації. В наслідок чого було сформовано земельну ділянку площею 1,9892 га, розташовану за межами населених пунктів Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, присвоєно їй кадастровий номер :03:003:0190, яку зареєстровано у Державному земельному кадастрі.

Водночас, 21.01.2022 на шостій сесії Липоводолинської селищної ради восьмого скликання прийнято рішення Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності, яким надано дозвіл виконавчому комітету Липоводолинської селищної ради на розроблення технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення, зокрема, і тієї, яку позивач бажала отримати у власність.

Вважала, що даним рішенням відповідач фактично незаконно позбавив ОСОБА_2 правомірних очікувань належним чином набути право власності на земельну ділянку.

Крім того, вказувала, що відповідач, за відсутності законодавчо визначених підстав, безпідставно відмовив їй у затвердженні проекту землеустрою.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 позов задоволено частково.

Скасовано рішення шостої сесії Липоводолинської селищної ради восьмого скликання від 21 січня 2022 року «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності».

Визнано протиправною бездіяльність Липоводолинської селищної ради, яка полягає у неналежному розгляді заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 від 11.09.2023 про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради Липоводолинського (Роменського) району Сумської області та у передачі безоплатно із земель комунальної власності у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 1,9892 га, кадастровий номер: :03:003:0190, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Липоводолинської селищної ради Роменського району Сумської області.

Зобов`язано Липоводолинську селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 від 11.09.2023 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Липоводолинської селищної ради, та за результатами її розгляду прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Липоводолинська селищна рада (далі - відповідач), не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову про скасування рішення шостої сесії Липоводолинської селищної ради восьмого скликання від 21 січня 2022 року «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності», подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просила його скасувати в цій частині та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції скасував рішення селищної ради від 21 січня 2022 року лише з підстав некоректної поведінки відповідача під час його прийняття.

Водночас, жодних протиправних дій відповідача під час прийняття рішення від 21.01.22 судом не встановлено, а зазначені судом висновки не є підставами для скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Звертає увагу, що Липоводолинська селищна рада, як власник землі, має право розпоряджатися земельними ділянками на власний розсуд у порядку та спосіб встановлений чинним законодавством. Реалізуючи своє право, передбачене ст. 78 ЗК України Липоводолинська селищна рада в порядку дискреційних повноважень розпорядилась нею шляхом об`єднання земельних ділянок.

Отже, на думку апелянта, рішення шостої сесії Липоводолинської селищної ради восьмого скликання від 21 січня 2022 року прийнято відповідачем в межах повноважень та у спосіб, встановлений чинним законодавством, а тому не підлягає скасуванню.

Позивач надала відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Зазначає, що тривалий час оформлювала документи для отримання земельної ділянки у власність, про що було відомо відповідачу, а тому рішення селищної ради селищної ради від 21 січня 2022 року «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності», фактично позбавило її можливості реалізувати своє право.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що за зверненням від 10.10.2019 ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 07.08.2020 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області, орієнтовним розміром 2,00 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (а.с. 13, 30).

За замовленням позивачки було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 24-42) , який 06.11.2020 погоджено експертом державної експертизи (а.с. 41-42).

Земельній ділянці площею 1,9892 га, розташованій за межами населених пунктів Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, присвоєно кадастровий номер :03:003:0190 сформовано та зареєстровано у Державному земельному кадастрі, що вбачається з витягу з Державного земельного кадастру (а.с. 43).

21.01.2022 на шостій сесії Липоводолинської селищної ради восьмого скликання прийнято рішення «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності», яким надано дозвіл виконавчому комітету Липоводолинської селищної ради на розроблення технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення, площею 1,9892 га, кадастровий номер :03:003:0187; площею 1,9893 га, кадастровий номер :03:003:0188; площею 1,9892 га, кадастровий номер :03:003:0189; площею 1,9892 га, кадастровий номер :03:003:0190; площею 1,9892 га, кадастровий номер :03:003:0191, для ведення особистого селянського господарства, розташованих за межами населених пунктів Липоводолинської селищної ради Роменського району Сумської області. Площу земельних ділянок визначити при виготовленні технічної документації (а.с. 50).

07.08.2023 позивач звернулася до Липоводолинської селищної ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області та надання ОСОБА_2 земельної ділянки площею 1,9892 га у приватну власність (а.с. 46).

01.09.2023 відповідач листом повідомив ОСОБА_1 , що до поданого на затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки необхідно додати витяг із Державного земельного кадастру (а.с. 47).

11.09.2023 позивач повторно звернулася до Липоводолинської селищної ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0190 для ведення особистого селянського господарства, до якої додала витяг з Державного земельного кадастру (а.с. 48).

13.09.2023 Липоводолинська селищна рада, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 , повідомила , що вказана земельна ділянка відсутня в базі даних Державного земельного кадастру, тому вищезазначений проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки неможливо затвердити (а.с. 49).

Не погодившись з рішенням відповідача від 21.01.2022 та діями щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою, позивач звернулась за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Липоводолинської селищної ради від 21.01.2022 є проявом некоректної поведінки відповідача по відношенню до позивача та не відповідає ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому визнав його протиправним та скасував.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що лист про відмову у затвердженні проекту землеустрою не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а отже відповідачем фактично не розглянуто заяву позивача, в зв`язку з чим зобов`язав Липоводолинську селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.09.2023 та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення.

Враховуючи оскарження відповідачем судового рішення першої інстанції фактично лише в частині задоволення позовних вимог про скасування рішення від 21.01.2022 та межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, слід зазначити наступне.

Статтею 14 Конституції України гарантовано право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок комунальної власності із постійного користування відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок приватної власності для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) встановлення та зміна меж сіл, селищ; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" селищна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 21.01.2022 проведено засідання шостої сесії восьмого скликання Липоводолинської селищної ради, про що складено протокол сесії (а.с. 84-93).

На вказаній сесії винесено на обговорення питання щодо надання виконавчому комітету Липоводолинської селищної ради дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності.

За наслідками обговорення, шостою сесією Липоводолинської селищної ради восьмого скликання прийнято рішення про надання дозволу виконавчому комітету Липоводолинської селищної ради на розроблення технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення, площею 1,9892 га, кадастровий номер :03:003:0187; площею 1,9893 га, кадастровий номер :03:003:0188; площею 1,9892 га, кадастровий номер :03:003:0189; площею 1,9892 га, кадастровий номер :03:003:0190; площею 1,9892 га, кадастровий номер :03:003:0191, для ведення особистого селянського господарства, розташованих за межами населених пунктів Липоводолинської селищної ради Роменського району Сумської області (а.с. 50).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач був обізнаний про вчинення ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 дій щодо отримання в подальшому на праві приватної власності земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:019 для ведення особистого селянського господарства, прийняття рішення щодо цієї земельної ділянки є некоректною поведінкою суб`єкта владних повноважень по відношенню до позивача.

Водночас, колегія суддів зазначає, що «некоректна поведінка» відповідача не є законодавчо визначеною обставиною, що свідчить про протиправність спірного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проте, вирішуючи спір суд першої інстанції не надав оцінку та не з`ясував обставини прийняття спірного рішення.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 у позові та відзиві на апеляційну скаргу не зазначає в чому саме полягає протиправність рішення Липоводолинської селищної ради в розумінні ст. 2 КАС України та ст. 19 Конституції України, як і не вказує про це суд першої інстанції.

Також, ні позивачем, ні судом першої інстанції не вказано і про невідповідність спірного рішення Земельному кодексу України, Закону України «Про землеустрій».

В свою чергу, судом апеляційної інстанції зазначеного не встановлено.

Так, частинами 1, 2 ст. 79-1 Земельного Кодексу України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.

Відповідно до ч. 6 ст. 79-1 Земельного Кодексу України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Статтею 56 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок.

Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає: а) пояснювальну записку; б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації; в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку; г) матеріали польових геодезичних робіт; ґ) відомості про встановлені межові знаки на межі поділу; д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути.

Зміст наведених норм права свідчить про те, що поділ та об`єднання земельних ділянок за свою суттю фактично є формуванням нової чи нових земельних ділянок, що передбачає певну процедуру щодо надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, його затвердження в порядку, встановленому Земельним Кодексом України, який визначає вичерпний перелік підстав для відмови у наданні такого дозволу, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Колегія суддів зазначає, що спірне рішення ґрунтується на вимогах закону та спрямоване на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність, у спосіб передбачений законодавством.

Висновки суду першої інстанції щодо обізнаності Липоводолинської селищної ради про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності не підтверджені належними доказами, оскільки дозвіл надавався Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області, крім того вказані обставини беззаперечно не свідчать про неможливість відповідача розпоряджатись бажаною позивачем земельною ділянкою.

Колегія суддів зауважує, що дозвіл на розробку землеустрою наданий позивачу у серпні 2020 р., тоді як остання звернулася до Липоводолинської селищної ради із заявою щодо його затвердження лише у серпні 2023 р.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц вказувала, що якщо особа, отримавши дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, сама зволікає з його розробкою та поданням на затвердження, вона цілком може очікувати, що земельна ділянка буде надана в власність іншій особі.

Крім того, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Проте отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки дозвіл не є правовстановлюючим актом, про що Велика Палата Верховного Суду зазначила у постанові від 23.01.2019 у справі №308/10112/16-а.

Твердження позивача, з якими погодився суд першої інстанції, про наявність у неї легітимних очікувань на отримання бажаної земельної ділянки у власність з огляду на отримання дозволу на розробку землеустрою колегія суддів вважає помилковими, оскільки отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного вирішення питання про надання її у власність.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 22.09.2022 у справі № 240/8903/19.

В свою чергу, Липоводолинська селищна рада, як власник землі, має право розпоряджатися земельними ділянками на власний розсуд у порядку та спосіб встановлений чинним законодавством.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зауважує, що гарантованому у ч.2 ст. 77 КАС України обов`язку доказування суб`єктом владних повноважень правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності кореспондують вимоги ч.1 ст. 77 КАС України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У спірних правовідносинах відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Таким чином, прийняте відповідачем рішення від 21.01.2022 відповідає вимогам чинного законодавства та підстави для його скасування відсутні.

Натомість, суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, у зв`язку з чим помилково дійшов висновку про задоволення позову в цій частині.

За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції в частині скасування рішення від 21.01.2022 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 322, 325, 326, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Липоводолинської селищної ради - задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 по справі № 480/10789/23 - скасувати в частині задоволення позову про скасування рішення шостої сесії Липоводолинської селищної ради восьмого скликання від 21 січня 2022 року 2Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності".

Прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій О.В. Присяжнюк