Справа № 600/1495/24-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 квітня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/1495/24-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд :

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100 000 грн за період з 08 квітня по 08 травня 2023 (включно) відповідно до висновку військово-лікарської комісії А1028 від 08.04.2023 року за №1097 у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду , передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 грн за період з 08 квітня по 08 травня 2023 (включно) відповідно до висновку військово-лікарської комісії А1028 від 08.04.2023 року за №1097 у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Позов обґрунтовано тим, що позивач має право на отримання додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн протягом строку перебування на лікуванні у зв`язку з тяжким пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини відповідно до постанови кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Однак відповідачем протиправно не виплачено додаткову грошову винагороду за період перебування позивача на лікуванні з 08 квітня по 08 травня 2023 року.

Ухвалою суду від 04 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено строк для подання заяв по суті справи.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти позовних вимог. Зауважує, що позивачеві виплачено додаткову винагороду за отримане поранення 08 грудня 2022 року у повному обсязі, що підтверджується додатком №1 відповідно до всіх наданих позивачем документів про факт лікування та реабілітації до військової частини НОМЕР_1 .

Також відповідач у прохальній частині відзиву на позовну заяву просить суд залишити дану позовну заяву без руху у зв`язку із пропуском строків звернення до суду

Вказане суд розцінює як клопотання про залишення позовної заяви без руху.

В обґрунтування даного клопотання зазначено, що позивач був звільнений з військової служби 04.09.2023 року відповідно до наказу №253 від 04.09.2023 року, а відтак, відповідач вважає, що саме з моменту звільнення позивачу було відомо про порушення його прав. Водночас до суду за захистом своїх порушених прав позивач звернувся із пропуском строку встановленого частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку з цим суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли у зв`язку з ненарахуванням та невиплатою відповідачем позивачу, який проходив військову службу, додаткової грошової винагороди у розмірі до 100000 грн за період з 08 квітня по 08 травня 2023 року відповідно до висновку військово-лікарської комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

До того ж наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.09.2023 №253 солдата ОСОБА_1 , звільнено у запас за підпунктом "б" пункту 3 частини п`ятої статі 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або про непридатність до військової служби з включенням з військового обліку або про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців), вважається таким, що справи та посаду здав і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження військової, тобто публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду в питанні застосування строків звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби , що вбачається з постанови суду касаційної інстанції від 07 вересня 2023 року у справі №160/914/23.

Відтак, у справах щодо проходження публічної служби законодавець визначив строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до адміністративного суду з позовом за їх захистом.

В аспекті наведеного варто зазначити те, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, спірним в даній справі є право на отримання позивачем-військовослужбовцем додаткової грошової винагороди за період з 08 квітня по 08 травня 2023 року.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №253 від 04 вересня 2023 року позивача з 04 вересня 2023 року виключено зі списків особового складу військової частини, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, саме 04 вересня 2023 року позивачу стало відомо про порушення його прав щодо не нарахування та невиплати йому додаткової винагороди за період з 08 квітня року по 08 травня 2023 року.

За таких обставин перебіг строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про нарахування та виплату додаткової винагороди за вказаний період почався з 05 вересня 2023 року, а тому строк, протягом якого позивач мав право звернутися до суду з цими позовними вимогами у межах, установлених частиною п`ятою статті 122 кодексу адміністративного судочинства України, тривав з 05 вересня 2023 року по 05 жовтня 2023 року.

Однак з позовом про виплату йому такої грошової винагороди за вказаний період позивач звернувся до суду лише 30 березня 2024 року, тобто з пропуском строку звернення до суду, встановленого частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім цього, суд зауважує, що навіть при застосуванні до вказаних спірних правовідносин спеціальних строків звернення до адміністративного суду, встановлених для звернення до адміністративного суду у правовідносинах, пов`язаних із виплатою працівникові усіх сум при звільненні відповідно до частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України (тримісячний строк з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні), то в даному випадку позивачем пропущено і встановлений названою нормою трьохмісячний строк звернення до суду з цим позовом.

Перебіг строку звернення до адміністративного суду з даним позовом розпочався з 05 вересня 2023 року, а тому строк, протягом якого позивач мав право звернутися до суду з цим позовом у межах, встановлених частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України, тривав з 05 вересня 2023 року по 05 грудня 2023 року.

Однак, як встановлено судом, позивач звернувся до суду з цим позовом лише 30 березня 2024 року.

З огляду на викладене, суд констатує, що даний позов подано до адміністративного суду з пропуском строків звернення до суду. При цьому позивачем не було подано до суду заяву (клопотання) про поновлення строку звернення до суду з цим позовом. Вказана вимога відсутня і у змісті позовної заяви.

Відповідно до частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, законодавець допускає ймовірність виявлення судом факту недотримання строку звернення до суду і після відкриття провадження у справі, внаслідок чого позов може бути залишений без розгляду. При цьому наведені законодавчі приписи передбачають право особи подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведенням поважних причин такого пропуску.

Крім цього, частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно із частиною тринадцятою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Отже, одним із обов`язків позивача при поданні позовної заяви, яку подано з пропуском строку звернення до адміністративного суду, є надання заяви про поновлення цього строку та доказів поважності причин його пропуску. Наслідком же невиконання такої вимоги, встановленої судом після відкриття провадження у справі, є прийняття судом ухвали про залишення позову без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення останньому ухвали.

Враховуючи, що після відкриття провадження у цій справі та прийняття до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 судом встановлено факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, з метою надання можливості подати заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин пропуску, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без руху.

Тому, подане відповідачем клопотання підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 171, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без руху задовольнити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску.

4. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк