Справа № 480/1655/24
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2024 року Справа № 480/1655/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Воловика С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1655/24 за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації до Різдва Богородиці Молченського Печерського жіночого монастиря Глухівської єпархії Української православної церкви про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:
Позивач, Керівник Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Різдва Богородиці Молченського Печерського жіночого монастиря Глухівської єпархії Української православної церкви, в якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Різдва Богородиці Молченського Печерського жіночого монастиря Глухівської єпархії Української православної церкви;
- зобов`язати Різдва Богородиці Молченський Печерський жіночий монастир Глухівської єпархії Української православної церкви укласти з Управлінням містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації охоронний договір на об`єкт культурної спадщини національного значення - пам`ятка архітектури «Церква Миколи Великоріцького» (Миколаївська церква), що розташована за адресою: місто Путивль, вул. Героїв Путивльщини, 102, Конотопський район, Сумська область, на умовах і в порядку, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768.
Позовні вимоги мотивовані тим, що в місті Путивль Конотопського району Сумської області по вулиці Героїв Путивльщини, знаходиться об`єкт культурної спадщини - пам`ятка культурної спадщини національного значення "Церква Миколи Козацького (Великоріцького)" (датується 1735-1770 рр.). Пам`ятку культурної спадщини "Церква Миколи Козацького (Великоріцького)" взято на державний облік згідно Постанови РМ УРСР від 24.08.1963 за № 970 «Про впорядкування справи обліку та охорони пам`ятників архітектури на території Української PCP» за категорією пам`ятка культури з охоронним номером 620-См. Втім, відповідачем здійснюється неналежне збереження та охорона вказаного об`єкта культурної спадщини, оскільки всупереч положень Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768, охоронного договору на вказану пам`ятку архітектури не укладено.
Ухвалою суду від 05.03.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі № 480/1655/24, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
В місті Путивль Конотопського району Сумської області по вулиці Героїв Путивльщини, 102, знаходиться об`єкт культурної спадщини - пам`ятка культурної спадщини національного значення "Церква Миколи Козацького (Великоріцького)" (датується 1735-1770 рр.).
Пам`ятка культурної спадщини національного значення "Церква Миколи Козацького (Великоріцького)" (датується 1735-1770 рр.), взято на державний облік згідно Постанови РМ УРСР від 24.08.1963 за № 970 «Про впорядкування справи обліку та охорони пам`ятників архітектури на території Української PCP» за категорією пам`ятка культури з охоронним номером 620-См.
Відповідно до листа ПП "Путивльське бюро технічної інвентаризації" від 10.01.2024 №7 пам`ятка архітектури "Церква Миколи Козацького (Великоріцького)" (Миколаївська церква), яку внесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України постановою Кабінету Міністрів України від 13.10.2023 №1079 "Про внесення об`єктів культурної спадщини національного значення Державного реєстру нерухомих пам`яток України" за категорією пам`ятка архітектури з присвоєнням охоронного номеру 180037 є власністю Різдва Богородиці Молченського Печерського жіночого монастиря Глухівської єпархії Української православної церкви.
Відповідно до змісту листа Управління містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації від 08.01.2024 № 01-12/38 охоронний договір на пам`ятку архітектури національного значення "Церква Миколи Козацького (Великоріцького)" (датується 1735-1770 рр.) Різдва Богородиці Молченський Печерський жіночий монастир Глухівської єпархії Української православної церкви не укладався.
Невиконання відповідачем обов`язку з укладення охоронного договору на об`єкт культурної спадщини пам`ятки архітектури "Церква Миколи Козацького (Великоріцького)" (датується 1735-1770 рр.), обумовило наявність підстав для звернення керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, та вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.
На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно із ч.ч. 4, 5 ст. 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону України "Про охорону культурної спадщини" від 08.06.2020 № 1805-III (далі - Закон України "Про охорону культурної спадщини") власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.
Використання пам`ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.
Статтею 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини" передбачено, що усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.
При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду під час прийняття постанови від 28.12.2019 справа № 806/1536/18 сформував правову позицію, відповідно до якої охоронний договір є актом за участю суб`єкта владних повноважень та співвласника пам`ятки культурної спадщини, має форму договору, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері (реалізація державного управління охороною культурної спадщини) і укладається на підставі ст. 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини". Укладання такого договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким покладається на власника зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини.
Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму.
Законом передбачається обов`язкове укладення власником пам`ятки чи її частини охоронного договору з відповідним органом культурної спадщини вже після переходу права власності.
Отже, охоронний договір, укладений на підставі ст. 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини", є адміністративним договором.
Згідно із ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.
Частиною 3 ст. 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини" передбачено, що порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768 (далі - Порядок) охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини (далі - пам`ятка) чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована. Власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.
Тобто, як вбачається з вищезазначених норм, охоронний договір укладається щодо всіх пам`яток культурної спадщини, незалежно від того до якої категорії вони відносяться (категорії національного значення чи місцевого значення). Порядком лише передбачено особливості укладення таких договорів, якщо пам`ятка належить до категорії пам`яток національного значення (зокрема, п.п. 3, 4 Порядку).
Пунктом 5 Порядку № 1768 встановлено, що в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.
Відповідно до пункту 6 Порядку № 1768 до охоронного договору додаються: 1) акт технічного стану пам`ятки (форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини) на момент укладення охоронного договору. Для ансамблів (комплексів) складається окремий акт на кожний їх об`єкт. Акт технічного стану поновлюється не рідше ніж раз на 5 років. Якщо стан пам`ятки значно змінився (після проведення ремонтних, реставраційних та інших робіт чи внаслідок дії чинників, що призвели до руйнування або пошкодження), - у п`ятиденний термін після його зміни; 2) опис культурних цінностей і предметів, які належать до пам`ятки, знаходяться на її території чи пов`язані з нею і становлять історичну, наукову, художню цінність, з визначенням місця і умов зберігання та використання; 3) план поверхів пам`яток-будівель і споруд (у масштабі 1:100); 4) план інженерних комунікацій та зовнішніх мереж (за наявності); 5) генеральний план земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка (у масштабі 1: 50, 1:100, 1:500, 1:1000 або 1:2000); 6) паспорт пам`ятки.
Таким чином, із аналізу положень Закону України "Про охорону культурної спадщини" та Порядку вбачається, що юридичні або фізичні особи, у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини, зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка, до якого мають бути додані додаткові документи. Тобто, обов`язок укладення охоронного договору покладається саме на власника пам`ятки, і саме власник повинен бути його ініціатором.
Частиною 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Згідно із пп. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про охорону культурної спадщини" до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить серед іншого забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження.
Відповідно до ст. ст. 2, 13, 16 Закону України "Про місцеві державні адміністрації від 09.04.1999 № 586-ХІV місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують виконання державних і регіональних програм соціально-економічного та культурного розвитку, програм охорони довкілля, програм утвердження української національної та громадянської ідентичності, а в місцях компактного проживання корінних народів і національних меншин - також програм їх національно-культурного розвитку (п. 3 ч. 1 ст. 2). До відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань науки, освіти, культури, охорони здоров`я, фізкультури і спорту, сім`ї, жінок, молоді та дітей, утвердження української національної та громадянської ідентичності (п. 6 ст. 13). Місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за охороною пам`яток історії та культури, збереженням житлового фонду, додержанням законодавства з питань науки, мови, реклами, освіти, культури, охорони здоров`я, материнства та дитинства, сім`ї, молоді та дітей, соціального захисту населення, фізичної культури і спорту (п.п.4,9 ст.16).
При цьому, відповідно до п.п. 37 п. 5 Положення про Управління містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Сумської обласної державної адміністрації від 11.08.2023 № 392-ОД Управління укладає охоронні договори на пам`ятки архітектури, містобудування, садово-паркового мистецтва, ландшафтні та науки і техніки.
Як встановлено судом, пам`ятка культурної спадщини "Церква Миколи Козацького (Великоріцького)", взято на державний облік згідно Постанови РМ УРСР від 24.08.1963 за № 970 «Про впорядкування справи обліку та охорони пам`ятників архітектури на території Української PCP» за категорією пам`ятка культури з охоронним номером 620-См.
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.08.2008 Серії САВ № 714189 "Церква Миколи Козацького (Великоріцького)" є власністю Різдва Богородиці Молченського Печерського жіночого монастиря Глухівської єпархії Української православної церкви на підставі рішення виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району від 20.06.2008 № 144.
За наведених обставин, з урахуванням правового регулювання, саме на відповідача, як власника об`єкта культурної спадщини покладено обов`язок щодо вчинення дій по укладенню охоронного договору з органом охорони культурної спадщини, у даному випадку з Управлінням містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації, якому делеговані такі повноваження.
Проте, всупереч приписам Закону України "Про охорону культурної спадщини" відповідач не виконав свого обов`язку з укладення охоронного договору з органом охорони культурної спадщини на пам`ятку архітектури "Церква Миколи Козацького (Великоріцького)", чим допустив протиправну бездіяльність.
Доказів на спростування зазначеного суду не надано. При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що надання відповідачем копії попереднього договору не свідчить про виконання відповідачем обов`язку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини" щодо укладання охоронного договору з уповноваженим органом охорони культурної спадщини.
Враховуючи вищезазначені положення, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації до Різдва Богородиці Молченського Печерського жіночого монастиря Глухівської єпархії Української православної церкви про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Різдва Богородиці Молченського Печерського жіночого монастиря Глухівської єпархії Української православної церкви.
Зобов`язати Різдва Богородиці Молченський Печерський жіночий монастир Глухівської єпархії Української православної церкви укласти з Управлінням містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації охоронний договір на об`єкт культурної спадщини національного значення - пам`ятка архітектури «Церква Миколи Великоріцького» (Миколаївська церква), що розташована за адресою: місто Путивль, вул. Героїв Путивльщини, 102, Конотопський район, Сумська область, на умовах і в порядку, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик